В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2018 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012720 від 10.09.2016 та за № 0000032 від 02.01.2018 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 10.01.2018 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік зі звільненням від відбування покарання у порядку ст. 75 указаного Кодексу з іспитовим строком на 1 рік,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 на початку вересня 2016 року, у невстановлений слідством день та час, на пляжі водоймища озера Райдужне, найближчий будинок № 21 по вул. Райдужній в м. Києві знайшов штик-ніж мод. 27,62-мм до автомата Калашникова та в цей час у нього виник умисел, спрямований на незаконне носіння ножа без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 став носити при собі вказаний ніж.

07.09.2016 приблизно о 05:00 год. працівниками поліції за адресою: м. Київ, вул. Микитенка 11-А в м. Києві, затримано ОСОБА_4 та під час огляду місця події від 07.09.2016 року в період часу з 05 год. 15 хв. до 05 години 35 хв., за участі двох понятих з рук ОСОБА_4 вилучено штик-ніж мод. 27,62-мм до автомата Калашникова, що згідно висновку експерта №17-186 від 06.06.2017, є холодною зброєю, який останній носив без передбаченого законом дозволу, тим самим вчинивши незаконне носіння холодної зброї.

Також, ОСОБА_4 в липні 2017 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час, перебував за місцем мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , та у цей час до нього прийшов знайомий на ім`я ОСОБА_5 , який приніс пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору, що містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.

ОСОБА_4 отримавши пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, поклав його у своїй кімнаті, тим самим незаконно придбав та почав зберігати для власного вживання без мети збуту.

Надалі, 02.01.2018 приблизно о 11 годині 00 хвилин по лінії «102» до Дніпровського РУ ГУ НП у м. Києві надійшло звернення інформаційного характеру, а саме про те, що квартирі АДРЕСА_2 зберігаються наркотичні засоби.

В подальшому, того ж дня в період часу з 12 години 35 хвилин до 13 години 47 хвилин в квартирі АДРЕСА_2 в присутності двох запрошених понятих було проведено обшук вищевказаної квартири, під час якого слідчим було виявлено та вилучено: поліетиленовий пакет в середині якого знаходився поліетиленовий пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, поліетиленовий пакет в середині якого знаходиться три коробки та один поліетиленовий пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, поліетиленовий пакет в середині якого знаходиться коробка з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальна маса канабісу, згідно висновку експерта № 11-2/172 від 06.02.2018, в перерахунку на висушену речовину, становить 20,62 г.
У той же час, канабіс, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 1 Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є наркотичною речовиною.
Згідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу - канабісу, увеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 5 грам.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину у вчиненні цих кримінальних правопорушень (злочинів) визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини його скоєння, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаяdcя у вчиненому.

Так, указав, що дійсно, на початку вересня 2016 року, у невстановлений слідством день та час, на пляжі водоймища озера Райдужне знайшов штик-ніж до автомата Калашникова, який став носити при собі. 07.09.2016 приблизно о 05:00 год. працівниками поліції його було вилучено у нього з рук.

Також зазначив, що в липні 2017 року, до нього за місцям проживання прийшов знайомий на ім`я ОСОБА_5 , який приніс пакет із канабісом, який він придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту. 02.01.2018 після 12:30 год. було проведено обшук у його помешканні та вилучено указаний канабіс.

Поряд з цим, у цей час, останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цих злочинів, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившисьдопитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даних кримінальних проваджень та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку,приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, за вище встановлених обставин.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.03.2018 у справі№ 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, як-то: відомості указані у протоколах ОМП від 07.09.2016, огляді предметів від 22.12.2016, обшуку від 02.01.2018 (постфактум ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16.01.2018 надано дозвіл на проведення такого обшуку у порядку ст.ст. 233, 234 КПК України); висновку експерта № 17-186 від 06.06.2017, де указано, що наданий на дослідження ніж в піхвах, вилучений у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 - є холодною зброєю та даний ніж виготовлений заводським способом за типом військових штикножів та є штик-ножем мод. 27,62-мм до автомата Калашникова (АКМ та АКМС); висновку експерта № 11-2/172 від 06.02.2018, у якому зазначено, що надані на дослідження подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. У нашаруваннях речовини на внутрішній поверхні наданого на дослідження металевого предмету фігурної форми, схожого на люльку для паління виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено. У наданих на дослідження порошкоподібній речовині темно-сірого кольору масою 0,162 г та речовині зеленого кольору, у вигляді грудок масою 0,55 г наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не виявлено (в межах чутливості використання методів дослідження). Надане на дослідження насіння до наркотичних засобів, психотропних речови та прекурсорів не відноситься. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 13,88» г, 2,95 г 3,79 г. Загальна маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину), становить 20,62 г., та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд уважає, установленими усі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

Статті (частина статтей) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним,суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 263 КК України, так як він вчинив носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу та за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки він скоїв повторно незаконне придбання та зберігання, наркотичних засобів, без мети збуту.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При цьому, суд не убачає підстав для визнання обтяжуючою обставиною у діях обвинуваченого рецидив злочину, як про те вказано в обвинувальному акті, оскільки п. 19 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про повторність, сукупність та рецидив злочину та їх правові наслідки» № 7 від 04.06.2010 р., визначає якщо рецидив злочину утворює одночасно і повторність, що передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на кваліфікацію, то за ч. 4 ст. 67 КК України як повторність, так і рецидив злочину суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що обтяжує покарання.

Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; має постійне місце проживання, позитивну характеристику за місцем проживання, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (раніше судимий, не одружений, відсутніна утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, стан здоров`я), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), а саме: їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 263, 309 КК України у виді позбавлення волі, із визначенням покарання у порядку ч. 1 ст. 70 КК України та ураховуючи наявність вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 10.01.2018 за ч. 1 ст. 309 КК України, із визначенням остаточного покарання у порядку ч. 4 ст. 70 указаного Кодексу.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 цього Кодексу до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та , оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Як наслідок, дане покарання у виді позбавлення волі ( в мінімальному розмірі), на переконання суду, з огляду на відсутність передумов для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основному мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так якКонституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та вищенаведені дані про його особу, слід обрати у вигляді особистого зобов`язання із покладення обов`язків із числа регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України, до набрання вироком законної сили.

Питання судових витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред"явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання:
? за ч. 2 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

? за ч. 2 ст. 309 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.01.2018, більш суворим за цим вироком остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили та поряд з цим на цей же період покласти на нього наступні обов`язки з числа регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України, як-то: не відлучатися із м. Києва без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати при наявності на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з дня затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на залучення експертадля проведення експертиз у сумі 2 132 (дві тисячі стотридцять дві) гривні 70 копійок.

Речові докази: штик-ніж, канабіс - знищити; диск DVD-R - залишити у матеріалах цього судового провадження.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

С у д д я : ОСОБА_1