АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/550/18 Справа № 172/405/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу начальника Васильківського відділу прокуратури Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року було частково задоволено клопотання слідчого СВ Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000217 від 18.04.2018 року та застосовано до підозрюваного останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 18 червня 2018 року.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у скоєнні даного злочину підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_12 , протоколом огляду автомобіля від 18.04.18 року, під управлінням підозрюваного у ході якого виявлено предмети, які могли бути використані під час вчинення злочину, а також іншими матеріалами досудового розслідування. Але, вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_8 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, який скоїв під час розгляду Петропавлівським районним судом відносно нього кримінального провадження за ч. 3 ст. 187 КК України, на лікарському обліку не перебуває, не працює. Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_8 на даний час не визнаний винним вироком суду у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України оскільки розгляд справи триває. Підозрюваний одружений, має дітей, постійне місце проживання, тобто стійкі соціальні зв`язки, а тому суд вважає необґрунтованим твердження сторони обвинувачення про те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки тяжкість покарання, яке може загрожувати особі у разі визнання її винною, не може бути самодостатньою підставою для застосування до особи запобіжного ув`язнення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог скарги вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_8 на даний час є обвинуваченим у кримінальному провадженні № 000084 за ч. 3 ст. 187 КК України. Обвинувальний акт знаходиться на розгляді у Петропавлівському районному суді Дніпропетровської області. 15.02.2017 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді

тримання під вартою. Ухвалою Петропавлівського районного суду від 20.07.2017 року на підставі ст.ст. 180, 194, 331 КПК України змінено запобіжний захід та передано на поруки депутату ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , тобто встановлена наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У своїй сукупності на підставі ч.2 ст. 177 КПК України приведені в клопотанні обставини, безпосередньо вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину. Оцінюючи в сукупності всі зібрані обставини у кримінальному провадженні є беззаперечні факти про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що застосування щодо підозрюваного іншого запобіжного

заходу, окрім як тримання під вартою, є недоцільним. Саме такий запобіжний захід призведе до перешкоджання вчинення підозрюваним ОСОБА_8 інших кримінальних правопорушень, не надасть можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному проваджені, не надасть йому можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, не має постійного місця роботи та стабільного заробітку, вчинив злочин під час дії щодо нього запобіжного заходу у вигляді взяття на поруки, слідчий та прокурор приходять до висновку, що обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, ухиленню від досудового розслідування та суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які вважали за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а апеляцію прокурора без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено в ході апеляційного перегляду, оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції частково задоволено клопотання слідчого СВ Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000217 від 18.04.2018 року та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 18 червня 2018 року.

Таке рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає необґрунтованим, а доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали слідчого судді цілком слушними, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2018 року за №0000217.

Наявними матеріалами встановлено, що слідчий звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що 18.04.2018 року близько 00 годин 05 хвилин ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_15 на автомобілі, ВАЗ 2108 д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_16 прибули до території СФГ «Відродження», що розташоване по вул. Центральна, 2-А, с. Аврамівка Васильківського району Дніпропетровської області з метою заволодіти чужим майном з проникненням в інше сховище. Реалізуючи вказаний злочинний намір ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_15 в указаний раніше час, достовірно усвідомлюючи, що їх дії носять злочинний характер, діючи за попередньою змовою, умисно, з корисливою метою, шляхом погрози застосування фізичної сили до охоронця СФГ «Відродження» - ОСОБА_12 , зв`язали його мотузкою, чим подолали опір останнього та проникли на територію СФГ «Відродження». Продовжуючи свої злочинні дії, знаходячись на території СФГ «Відродження» ОСОБА_8 та ОСОБА_15 шляхом погрози застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я на момент спричинення ОСОБА_12 - відкрито заволоділи майном СФГ «Відродження», а саме: посівним соняшником в кількості 2000 кг та гербіцидом об`ємом близько 300 літрів чим завдали ОСОБА_11 майнової шкоди.

18.04.2018 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18.04.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 ці вимоги закону були дотримані не в повному обсязі, внаслідок чого слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, яке підлягає скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції свого рішення та задоволенням клопотання слідчого.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши доводи учасників судового провадження, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого, прийшов до помилкового висновку про необхідність часткового його задоволення через необґрунтовання твердження сторони обвинувачення про те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки тяжкість покарання, яке може загрожувати особі у разі визнання її винною не може бути самодостатньою підставою для застосування до особи запобіжного ув`язнення.

Колегія суддів приходить до висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18 червня 2018 року, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, підтверджується вагомими наявними доказами, які додані до клопотання слідчого. При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також під час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження обставини, викладені в клопотанні слідчого, про наявність ризиків, що, знаходячись на волі, підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, та незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному проваджені, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, не має постійного місця роботи та стабільного заробітку, вчинив злочин під час дії щодо нього запобіжного заходу у вигляді взяття на поруки.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) Європейський суд з прав людини зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Аналізуючи вищенаведені обставини у сукупності, колегія суддів доходить висновку про те, що вони свідчать про неможливість усунення ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, встановлених щодо ОСОБА_8 , у менш обтяжливий спосіб, та вважає за необхідне з цих підстав апеляційну скаргу прокурора задовольнити, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Оскільки дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше сховище, колегія суддів, враховуючи викладені обставини, той факт, що дане кримінальне правопорушення було вчинено із застосуванням насильства, та керуючись вищенаведеними нормами закону, вважає за необхідне не визначати в даному випадку розмір застави на підставі п. 1 ч.4 ст. 183 КПК України.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга сторони обвинувачення підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді на підставі п. 2 ч. 3 ст. 407, п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України - скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційного суду, якою слід задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 червня 2018 року, взявши його під варту в залі суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу начальника Васильківського відділу прокуратури Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого СВ Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000217 від 18.04.2018 року задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 червня 2018 року.
Підозрюваного ОСОБА_8 взяти під варту в залі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: