Номер провадження: 11-кп/785/600/18
Номер справи місцевого суду: 505/3404/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Балтського районного суду Одеської області від 16.01.2018 року в кримінальному провадженні №0001361 від 21.09.2017 року, -
встановив:
оскаржуваним вироком:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бірносове Фрунзівського району Одеської області, українець, громадянин України, який має неповну середню освіту, не працюючий, неодружений, мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 02.11.2012 року Фрунзівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки; ухвалою Фрузнівського районного суду Одеської області від 18.07.2013 року скасовано звільнення від відбування покарання та направлений для відбування покарання;
- 19.11.2013 року Фрунзівським районним судом Одеської області за ст.185 ч.3, 71 до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 05.03.2014 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за ч.1 ст.296, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,
- звільнився з місць позбавлення волі 18.01.2017 року;
визнаний винним скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років. Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою залишено без змін. Вироком вирішено питання про речові докази та скасування арешту, накладеного в рамках кримінального провадження.
Згідно з вироком районного суду обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винуватим за те, що він 21 вересня 2017 року, приблизно о 10 год. 30 хв., перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_9 в с. Петрівка Захарівського району Одеської області, на ґрунті неприязних відносин під час конфлікту почав наносити множинні удари руками та ногами по тілу ОСОБА_10 . Потім зв`язав руки останнього, посадив до причепу мотоблока та повіз у напрямку с. Мардарівка Подільського району Одеської області, в ході руху продовжував наносити удари руками по тілу ОСОБА_10 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді травми кінцівок, синців та саден верхніх та нижніх кінцівок. Знаходячись біля лісосмуги неподалік с. Мардарівка Подільського району Одеської області, в той же день приблизно о 12 год. ОСОБА_8 зупинив мотоблок, взяв металевий відрізок арматури та завів ОСОБА_10 до лісосмуги, де діючи з умислом на позбавлення життя потерпілого, завдав ОСОБА_10 приблизно 4 удари металевим відрізком арматури в область голови, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми: саден обличчя, забитих ран правої потиличної та тім`яної ділянки голови, крововиливів у м`які тканини голови, дрібновогнищевих крововиливів під м`які мозкові оболонки (субарахноїдальні) в області обох півкуль, крововиливу під тверду мозкову оболонку (субдуральний) потиличної ділянки і мозочка пластиноподібного вигляду з розповсюдженням крововилива в задні черепні ямки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №126 від 15.11.2017. належать до ушкоджень, небезпечних для життя, відповідно мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, від яких ОСОБА_11 помер на місці події. Смерть ОСОБА_11 знаходиться в причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями та настала від внутрішньочерепної травми у вигляді масивних крововиливів під оболонки головного мозку. Безпосередньою причиною смерті є ускладнення внутрішньочерепної травми набряк, здавлення речовини головного мозку та припинення функції центральної нервової системи.
Не погоджуючись з вироком районного суду обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги в яких зазначають, що призначене обвинуваченому покарання є занадто суворим, оскільки суд першої інстанції не врахував дані про особу обвинуваченого, повне визнання останнім своєї вини, та просили пом`якшити призначене ОСОБА_8 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 115 КК України. При цьому, обвинувачений та захисник у своїх апеляційний скаргах не заперечували доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину та не оспорювали фактичні обставини справи.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами. Ці обставини обвинуваченим та захисником не оспорюються, а тому вони не є предметом апеляційного розгляду, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.
Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок районного суду на відповідність його вимогам закону, апеляційний суд прийшов до висновку про його законність та обґрунтованість.

Що стосується доводів апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника про невірне застосування судом вимог кримінального закону при призначені покарання, з підстав його суворості, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Вирішуючи питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому ОСОБА_8 і чи повинен він його відбувати, суд першої інстанції врахував обставини, які у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття та сприяння розкриттю злочину. До обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_8 суд відніс рецидив злочинів. Суд також врахував, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, судимість не знята і не погашена.

З урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про можливість призначення ОСОБА_8 мінімального строку покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.115 КК України, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий, судимість не знята і не погашена, після відбуття реального покарання у виді позбавлення волі, на шлях виправлення не встав, належних висновків для себе не зробив та знову, в короткий період часу після звільнення з місць позбавлення волі, скоїв умисний злочин, яким заподіяна смерть людини. Зазначене беззаперечно свідчить про небажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення, а також про те, що він становить підвищену суспільну небезпеку для суспільства.
Таким чином, правильно врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, апеляційний приходить до висновку, що суд першої інстанції, з урахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, прийшов до вірного висновку, що виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, що свідчить про те, що призначене покарання, яке, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим внаслідок суворості та служити підставою для зміни вироку.

Порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, оскільки апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не містять у собі достатніх підстав для зміни вироку суду та пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, та судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких нових обставин, які не були враховані судом першої інстанції при ухвалені вироку, і які б пом`якшували або суттєво могли знизити призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, про що просять апелянти, апеляційний суд вважає необхідним вирок районного суду залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Балтського районного суду Одеської області від 16.01.2018 року в кримінальному провадженні №0001361 від 21.09.2018 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4