Ухвала

Іменем України

29 жовтня 2018 року

м. Київ
Провадження № 51-9394 впс 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні клопотання Генерального прокурора України ОСОБА_10 про направлення кримінального провадження № 0001671 щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 на розгляд іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
в с т а н о в и в:
до Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло клопотання Генерального прокурора України ОСОБА_10 (надалі прокурора) про направлення кримінального провадження № 0001671 за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст.15, ч. 2 ст.28, ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст.15, ч. 4 ст. 190 КК України на розгляд іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
У клопотанні прокурор наводить фактичні дані, які, на його думку, вказують на наявність виняткового випадку, зазначеного у ст. 34 КПК, для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Зокрема, вказує на можливу необ`єктивність та упередженість судового розгляду даного кримінального провадження у Дзержинському районному суді м. Харкова.
Про час та місце розгляду клопотання було повідомлено учасників судового провадження, клопотань про відкладення дати його розгляду не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, перевіривши доводи, наведені у клопотанні, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).
Частиною 1 ст. 34 КПК передбачено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду.
Зокрема, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Крім того, до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Положеннями ч. 3 ст. 34 КПК встановлено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
У клопотанні про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 з одного суду до іншого прокурор покликається на наявність інформації про особливо стійкі відносини суддів Дзержинського районного суду м. Харкова, у тому числі особисто голови суду ОСОБА_17 , з колишнім головою міської ради ОСОБА_11 .
Вказує, що у 2008 році суддя ОСОБА_18 (на теперішній час відсторонений від посади у зв`язку із судовим розглядом кримінального провадження стосовно нього щодо вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України) розглядав адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_11 , які 24 серпня 2008 року було закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Також зазначає, що у 2007 році суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_17 розглядав кримінальне провадження щодо хуліганських дій на вул. Клочківській, 197 у м. Харкові на будівельному майданчику ТРЦ ТАРГЕТ, де отримали тілесні ушкодження 26 осіб. А після ухвалення судового рішення ОСОБА_17 24 жовтня 2007 року отримав від Харківської міської ради у власність дві земельні ділянки в межах міста площею 1200 кв.м та 1000 кв.м.
Крім того, у клопотанні звертається увага на те, що до територіальної юрисдикції Дзержинського районного суду м. Харкова належить Шевченківський район м. Харкова, на території якого знаходяться Харківська міська рада та більшість структурних підрозділів і департаментів Харківського виконкому, а аналізом постановлених судом рішень встановлено, що переважна їх більшість винесена на користь Харківської міської ради чи Харківського міського виконкому.
У період з 2010 року по 2014 рік ОСОБА_11 обіймав посаду голови Харківської обласної державної адміністрації та, перебуваючи на посаді, брав участь в урочистих заходах та заохоченні працівників судів Харківської області.
Враховуючи названі вище обставини та з метою недопущення психологічного тиску на суддів і забезпечення неупередженого та об`єктивного розгляду справи, судовий розгляд кримінального провадження, на думку прокурора, має здійснюватися судом першої інстанції за межами Харківської області.
Таким чином, у клопотанні про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 з одного суду до іншого прокурор вказує на наявність обставин, які, на його думку, викликають сумнів у неупередженості суддів Дзержинського районного суду м. Харкова та виключають їх участь у цьому кримінальному провадженні.
Обґрунтовуючи необхідність передачі вказаного кримінального провадження на розгляд іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, прокурор покликається на положення ч. 1 ст. 34, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, практику Європейського суду з прав людини щодо забезпечення безсторонності судового розгляду та п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної Ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів.
Однак, наведені у клопотанні прокурора доводи щодо можливої необ`єктивності та упередженості суддів під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у Дзержинському районному суді м. Харкова колегія суддів вважає такими, що не доводять необхідність передачі цього провадження на розгляд іншого суду.
Так, вирішення питання щодо неможливості участі судді у кримінальному провадженні, за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, здійснюється за правилами, передбаченими у статтях 7581 КПК.
А тому, з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, вказані у клопотанні прокурора фактичні дані, за умови їх належного підтвердження, можуть слугувати самостійною підставою для відводу судді, а не для направлення кримінального провадження до іншого суду.
Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК, за загальним правилом визначення територіальної підсудності, кримінальне провадження здійснюється в тому суді, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Тобто основною юридичною ознакою для визначення територіальної підсудності є місце вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК належить до обставин, що підлягають доказуванню у кожному кримінальному провадженні. Причому «місце вчинення кримінального правопорушення» в контексті ч. 1 ст. 32 КПК розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, це одиниця адміністративно-територіального поділу, на підставі якої побудована судова система в цілому.
Із копії обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , складеного та затвердженого 4 жовтня 2018 року, вбачається, що за результатами досудового розслідування його направлено до Дзержинського районного суду м. Харкова, тобто до суду, в межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальні правопорушення.
Тому за загальним правилом визначення територіальної підсудності це кримінальне провадження підсудне саме Дзержинському районному суду м. Харкова.
Згідно з інформацією, наданою Дзержинським районним судом м. Харкова, було визначено колегію суддів для судового розгляду цього кримінального провадження. Ухвалою від 17 жовтня 2018 року призначено підготовче судове засідання на 22 жовтня 2018 року, але слухання було відкладено у зв`язку з неявкою обвинувачених, окрім ОСОБА_13 , та частини захисників. Наступне підготовче засідання призначено на 12 листопада 2018 року. Причому відводи в даному кримінальному провадженні ще не заявлялись та не вирішувались.
Таким чином, доводи клопотання прокурора не доводять наявність визначених у ч. 1 ст. 34 КПК загальних підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду. Окрім того, в ході судового розгляду клопотання не встановлено і виняткових випадків для такої передачі, визначених у абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК.
З огляду на викладене та враховуючи зміст положень статей 32, 34 КПК, колегія суддів не вбачає підстав для направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 на розгляд іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Відтак клопотання прокурора необхідно залишити без задоволення.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 32, 34 КПК України, Суд
п о с т а н о в и в:
клопотання Генерального прокурора України ОСОБА_10 про направлення кримінального провадження № 0001671 щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 на розгляд іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3