Справа №705/6427/15-к
1-в/705/722/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

фахівця органу з питань пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області матеріали подання фахівця (з питань соціальної роботи із суб`єктами пробації) Уманського міськрайонного відділу з питань пробації щодо засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання,

ВСТАНОВИВ:
До Уманського міськрайонного суду Черкаської області з Уманського міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції надійшло подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного вироком суду покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з поданням 22.03.2016 року до Уманського МРВ КВІ на виконання надійшов вирок відносно засудженого ОСОБА_5 04.04.2016 року під розписку засудженому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, обов`язки покладені на нього судом та наслідки, які наступлять в разі ухилення від відбування призначеного покарання. Днями явки на реєстрацію було встановлено перший, другий, третій та четвертий понеділок кожного місяця. Також ОСОБА_5 було вручено направлення в Уманський центр зайнятості населення для працевлаштування, але засуджений не працевлаштувався. За час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони, в період іспитового строку з випробуванням на шлях виправлення не став, а став на шлях злісного ухилення від відбування покарання, не виконує обов`язки покладені на нього судом. 13.03.2017 року працівниками Уманського ВП ГУНП було складено протокол відносно засудженого ОСОБА_5 за ст. 178 ч. 1 КУпАП за появу в громадському місці в нетверезому стані. 18.04.2017 року засудженому було винесено попередження за порушення громадського порядку, що потягло за собою притягнення до адміністративної відповідальності та ще раз наголошено про наслідки у разі порушення порядку і умов відбування покарання з випробуванням. 17.10.2017 року ОСОБА_5 не з`явився до Уманського МРВ з питань пробації для реєстрації. Засудженому поштою було направлено виклик для встановлення причин неявки на реєстрацію. 23.10.2017 року у засудженого було відібрано пояснення, в якому поважних причин неявки до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації він не вказав. В зв`язку з тим, що засуджений не мав поважної причини неявки на реєстрацію, та ухилявся від умов відбування покарання з випробуванням, йому було винесено попередження. Однак, ОСОБА_5 висновків для себе не зробив та 14.05.2018 року,21.05.2018 року, 29.05.2018 року, 04.06.2018 року та 11.06.2018 року знову не з`явився на реєстрацію. Для встановлення причин неявки на реєстрацію за місцем проживання засудженому поштою було направлено виклики на 21.05.2018 року та 29.05.2018 року, проте ОСОБА_5 так і не з`явився. Під час перевірки за місцем проживання ОСОБА_5 двері будинку не відчинив.04.06.2018 року було розпочато першочергові розшукові заходи для встановлення можливого місця перебування засудженого ОСОБА_5 , однак 18.06.2018 року засуджений ОСОБА_5 самостійно з`явився до Уманського МРВ з питань пробації та надав письмове пояснення в якому вказав, що хворів, однак документів, які підтверджують поважну причину неявки на реєстрацію не надав. 18.06.2018 року засудженому було винесено попередження. Таким чином, незважаючи на профілактичні бесіди засуджений ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив, не оцінив гуманне ставлення до себе держави та наданої судом довіри, на шлях виправлення не став, покладену на нього довіру не виправдав та за період відбування покарання шість разів не з`явився для реєстрації до Уманського МРВ з питань пробації та один раз був притягнутий до адміністративної відповідальності.
л

Враховуючи наведене та на підставі ч. 2 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 166 КВК України фахівець направив матеріали щодо засудженого для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.

У судовому засіданні представник Уманського МРВ з питань пробації ОСОБА_4 подання підтримала і просила задовольнити. Вказала, що ОСОБА_5 свідомо не виконував покладені на нього вироком суду обов`язки, на реєстрацію до Уманського МРВ з питань пробації не з`являвся без поважних причин. Крім того, один раз був притягнутий до адміністративної відповідальності. Вважає необхідним направити засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 підтвердив викладені в поданні обставини, пояснивши, що дійсно не з`являвся на реєстрацію до Уманського МРВ, однак причину неявки пояснив тим, що у нього боліла нога. Зазначив, що у нього не було бажання ухилитися від виконання вироку, і що він звертався до лікаря за медичною допомогою.

Прокурор в судовому засіданні вважала, що на даний час немає підстав для задоволення подання, так як з матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_5 з 2016 року практично постійно з`являвся на реєстрацію. Лише в травні-червні 2018 року мала місце його неявка. Притягнення ОСОБА_5 один раз до адміністративної відповідальності не свідчить про систематичність вчинення ним правопорушень. Факт звернення ОСОБА_5 за лікуванням необхідно було перевірити, однак цього не було зроблено. Крім того, ОСОБА_5 зазначив, що у нього немає бажання ухилятися від відбування покарання, про що свідчить, зокрема, і те, що він після неявок на реєстрацію, знову почав з`являтись на реєстрацію.

Заслухавши думку представника Уманського МРВ з питань пробації, прокурора, засудженого, дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

ОСОБА_5 засуджений 03.02.2016 року вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

04.04.2016 року під розписку ОСОБА_5 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, обов`язки покладені на нього судом та наслідки, які наступлять в разі ухилення від відбування призначеного покарання. Днями явки на реєстрацію було встановлено перший, другий, третій та четвертий понеділок кожного місяця.

13.03.2017 року відносно ОСОБА_5 працівниками Уманського ВП ГУНП було складено протокол за ч.1 ст.178 КУпАП за появу в громадському місці в нетверезому стані.

17.10.2017 року ОСОБА_5 без поважних причин не з`явився до Уманського МРВ з питань пробації для реєстрації та 23.10.2017 року було відібрано пояснення та винесено попередження.

14.05.2018 року, 21.05.2018 року, 29.05.2018 року, 04.06.2018 року та 11.06.2018 року ОСОБА_5 знову не з`явився на реєстрацію. В письмових поясненнях 18.06.2018 року ОСОБА_5 зазначив, що хворів, однак документів, які підтверджують поважну причину неявки на реєстрацію не надав. 18.06.2018 року засудженому було винесено попередження.
У всі інші дні, установлені для явки для реєстрації, засуджений ОСОБА_5 прибував до Уманського МРВ з питань пробації.
Частина 2 ст. 78 КК України передбачає: якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбуття призначеного покарання.

Згідно ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року №7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування умовного звільнення та направлення особи для подальшого відбування покарання в місця позбавлення волі суду необхідно вияснити чи ухилявся засуджений від явки до уповноваженого органу з питань пробації і від виконання покладених на нього судом обов`язків. Для цього необхідно опитати самого засудженого.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього зобов`язання і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Сам факт, що засуджений не з`являвся на реєстрацію, не є безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи викладене вище, взявши до уваги позицію засудженого, який переконував суд у тому, що став на шлях виправлення та в подальшому буде виконувати обов`язки, які було покладено на нього судом, суд вважає, що в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_5 слід відмовити, так як відсутні переконливі докази того, що ОСОБА_5 не бажає стати на шлях виправлення, тому підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання немає.

На підставі ч. 2 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 166 КВК України, керуючись ч. 8 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання фахівця (з питань соціальної роботи із суб`єктами пробації) Уманського міськрайонного відділу з питань пробації щодо засудженого ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1