САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1251/18
Провадження № 1-кп/726/93/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.07.2018 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження ЄРДР № 0000343 від 14.06.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканеця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 12.02.1985 Глибоцьким районним судом Чернівецької області за ч.4 ст. 81 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 28.02.1990 Ленінським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 215-3, ст. 42 КК України, до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 23.01.1995 Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 1 ст. 196-1 КК України до 1 року і 6 місяців позбавлення волі;

- 21.08.1997 Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 144, ст. 42 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 30.09.2004 Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 3 ст. 185, КК України до 3 років позбавлення волі;

- 07.06.2007 Садгірським районним судом м. Чернівці за ч.3 ст. 185, ст. 70, 71, КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі.

- 06.06.2011 Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 259, 70 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі;

- 22.07.2014 Садгірським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років і 2 місяців позбавлення волі;

- 17.11.2017 Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту

;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 , 14.06.2018 року близько 15:20 години, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи таємно, умисно, повторно, шляхом вільного доступу, проник на огороджену територію ТОВ «Чернівецького заводу залізобетонних виробів та конструкцій», що знаходиться за адресою м. Чернівці вул. Г.Шлях, 46-В, звідки намагався викрасти металобрухт, а саме: металевий швелер, вартість якого становить 371 гривню, однак, був зупинений працівниками даного заводу, у зв`язку із чим не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення даного злочину до кінця.

Органом досудового слідства, ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України, тобто у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненій повторно.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, надав покази в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, зазначив, що у скоєному щиро розкаюються та просив суворо його не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні просив покарати обвинуваченого згідно чинного законодавства.

Показання ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_5 погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його як особу, пояснивши, що його рішення є добровільним і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинувачених та кваліфікація їх дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, , тобто у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненій повторно, кваліфіковані правильно.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєне обвинуваченими кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії злочинів середньої тяжкості.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , встановлено, що він раніше неодноразово судимий, не перебуває на обліку в лікаря психіатра, перебуває на обліку в лікаря нарколога.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченог, те, що він є раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, вважає що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства та він заслуговує на покарання у виді арешту.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 нових злочинів.

Враховуючи обраний судом вид покарання, також враховуючи ризики відповідно до вимог ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню доля речових доказів.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Обрати ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, взявши під варту з зали суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу фактичного затримання, а саме з 12.07.2018 року з 11.00 год.

Речові докази, DVD R диск із відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Головуючий суддяОСОБА_1