Провадження №1-кп/523/383/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2018 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , у присутності обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні за № 90005131 від 3.09.2015р. за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.1, 190 ч.2, 187 ч.3 КК України, -
Встановила:
В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за № 90005131 від 3.09.2015р. за обвинуваченням ОСОБА_7 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.1, 190 ч.2, 187 ч.3 КК України.
Вивченням матеріалів справи встановлено, що 27.06.2018 року під час судового провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП УДПтСУ в Одеській області. Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 25.08.2018р.

Судом було поставлене на обговорення питання щодо міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

У ході судового засідання прокурор заявив про необхідність продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що він обґрунтовано обвинувачується у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами та санкція статті якої передбачає тільки позбавлення волі, судовий розгляд ще триває, не допитані потерпілі, свідки, нових обставин щодо зменшення ризиків не встановлено, тому ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України продовжують існувати та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на свідків, місце проживання яких йому відоме, продовжити злочинну діяльність, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_7 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, не має постійних джерел доходів, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_7 та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу захисника ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, звертаючи увагу суду, що запобіжний захід відносно ОСОБА_8 з 2017 року неодноразово продовжувався, всі докази по справі зібрані та зберігаються у сторони обвинувачення, однак доказами обґрунтованість обвинувачення не доведена, за цей час не досліджено жодного доказу, тому вважає, що її підзахисний безпідставно перебуває під вартою, тим самим порушуються його права, прокурором ризики також не підтверджуються, є припущеннями, не має ніяких підстав вважати, що її підзахисний буде переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню, тяжкість злочину не може бути підставою для застосування виняткового запобіжного заходу, крім того, ОСОБА_8 має постійне місце проживання, на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується, у зв`язку з чим просила застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його мешкання, що на думку сторони захисту буде достатнім та ефективним для забезпечення належної поведінки підзахисного; обвинуваченого, який підтримав думку захисника; враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, колегія суддів вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За змістом ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по справі ще не закінчений, не допитані потерпілі, свідки, дії ОСОБА_7 відносяться до особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років із конфіскацією майна, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак, звільнившись з місця відбування покарання, продовжив злочинну діяльність, знову вчинив умисні кримінальні правопорушення, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно вливати на свідків, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, вбачається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла до висновку що обраний під час судового провадження запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих обвинуваченому діянь, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не змінилися та не зменшилися, що не уможливлює застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, згідно положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 331, 369-372, 392 КПК України, колегія суддів,

Постановила:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань №21 УДПтСУ в Одеській області до 1.10.2018р. включно.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 1.10.2018 року.
Копію ухвали направити до ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області для виконання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_9