УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2018 року

м. Київ
справа 310/3408/17
провадження № 51-7200ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 29 травня 2018 року в межах кримінального провадження № 0001256 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тірасполь Республіки Молдова, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК.
Суть питання
За вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 червня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 29 травня 2018 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 змінено. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки і покладено на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК. В решті вирок місцевого суду залишено без змін.
На зазначені судові рішення прокурор подав касаційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій засудженого ОСОБА_4 , посилався на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, та просив скасувати ухвалу апеляційного суду, а кримінальне провадження направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2018 року касаційну скаргу прокурора було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також прокурору було роз`яснено, що в разі, якщо він не усуне недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде повернута.
На виконання ухвали Верховного Суду прокурор повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Кримінальним процесуальним кодексом визначено, що касаційна скарга має відповідати вимогам, зазначеним в статті 427 КПК, і в разі недодержання суб`єктом звернення цих вимог, суд касаційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки та встановлює строк, необхідний для їх усунення.
Залишаючи касаційну скаргу прокурора без руху, Верховний Суд в ухвалі від 09 липня 2018 року встановив, що скарга подана без додержання п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, згідно з яким в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Також було зазначено, що, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Верховний Суд зауважив на тому, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, і відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Перевіривши повторно подану прокурором касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржник вказані в ухвалі касаційного суду від 09 липня 2018 року недоліки не усунув, вимог ст. 427 КПК знову не дотримався.
Так, Верховний Суд повторно зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Також Верховний Суд, відзначає, що текст повторно поданої прокурором касаційної скарги є аналогічним за змістом його касаційній скарзі, яка була залишена без руху, за виключенням одного доданого речення: «Тобто суд апеляційної інстанції неправильно двічі врахував пом`якшувальні обставини, а саме: при призначені ОСОБА_4 мінімального покарання, а також при застосуванні положень ч. 1 ст. 75 КК України»
Тобто, всупереч положенням процесуального закону прокурор, у повторній касаційній скарзі знову, порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду з підстав істотного порушення цим судом кримінального процесуального закону, не обґрунтовує в чому саме полягали такі істотні порушення, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого цим судом судового рішення, і чому їх (ці порушення) слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 404, 412, 419 цього Кодексу.
Крім того, прокурор не обґрунтував у чому саме полягало неправильне застосування судом апеляційної інстанції закону України про кримінальну відповідальність при звільненні ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, з огляду на положення ст. 413 КПК та зважаючи на приписи ст. 75 КК у їх взаємозв`язку. Та не навів доводів щодо явної несправедливості призначеного засудженому покарання, з огляду на тяжкість вчиненого ним злочину, обставинами його скоєння та даним про його особу внаслідок суворості, з урахуванням положень ст. 414 КПК та приписів статей 50, 65, КК.
Вищенаведене, на думку Верховного Суду, свідчить про формальний підхід прокурора до подання касаційної скарги та його ігнорування вказівок Верховного Суду, наведених в ухвалі від 09 липня 2018 року.
Верховний Суд повторно зауважує, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
З огляду на викладене, оскільки прокурор не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, Верховний Суд, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути його касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Повернути касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 29 травня 2018 року, з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3