Провадження №1-кп/127/547/18
УХВАЛА

13 вересня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2018 р. за № 0000319 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 313, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 313, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби. Зазначив, що ризики передбачені ст. 177 КПК України не відпали, запобіжний захід відносно обвинуваченого обраний правильно, підстав для його зміни, скасування немає, оскільки обвинувачений може ухилятися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому, з метою попередження вчинення обвинуваченим таких дій, просить продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечують.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що ризики передбачені ст. 177 КПК України відпали, обвинувачений немає наміру ухилятися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Обвинувачений має постійне місце проживання, за яким проживає разом з батьками та має міцні соціальні зв`язки. Крім того, просить суд врахувати стан здоров`я обвинуваченого, який хворіє та потребує періодичного лікування та нагляду лікарів. Просить врахувати, що обвинувачений жодного разу не допускав порушення умов застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, завжди з`являвся на виклики до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Так, відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).

В судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.05.2018 року до обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово на строк два місяці до 02.07.2018 року та покладено на нього обов`язок носити електронний засіб контролю та інші процесуальні обов`язки.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2018 року було продовжено застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово на строк два місяці до 13.08.2018 року та покладено на нього обов`язок носити електронний засіб контролю та інші процесуальні обов`язки.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.07.2018 року було продовжено застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби на строк два місяці до 21.09.2018 року та покладено на нього обов`язок носити електронний засіб контролю та інші процесуальні обов`язки.
Статтею 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які за ступенем тяжкості є злочином невеликої тяжкості та тяжкими злочинами відповідно, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, раніше не судимий, не одружений, непрацюючий, має постійне місце проживання, за яким проживає разом з батьками, має міцні соціальні зв`язки, умов застосованого запобіжного заходу не порушував, від суду не ухилявся.
Суд також враховує стан здоров`я обвинуваченого, який хворіє та потребує періодичного лікування.

При цьому суд, враховучи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», враховує також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого у їх взаємозв`язку з можливими ризиками у кримінальному провадженні.

Згідно положень ч. ч. 1-2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно положень ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.
Враховуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, оскільки прокурором не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку суду, наявні підстави вважати, що інший (більш м`який) запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, а саме, особисте зобов`язання, може на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Враховуючи викладене вище, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби слід залишити без задоволення та запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, застосований до обвинуваченого, змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, застосованого до обвинуваченого, відмовити.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ) обов`язки, передбачені п. п. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою вимогою; не відлучатися із м. Вінниці без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками та експертами у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладення відповідних обов`язків - 60 днів, починаючи з 13 вересня 2018 року до 11 листопада 2018 року.

Копію ухвали надіслати прокурору Вінницької місцевої прокуратури для контролю за виконанням.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя