Постанова
Іменем України
03 травня 2018 року

м. Київ
справа № 711/3744/15-к

провадження № 51-1514км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги захисників засудженого ОСОБА_6 : адвоката ОСОБА_9 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкас від 13 січня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 05 травня 2016 року та адвоката ОСОБА_10 на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 05 травня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000391, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого в силу вимог ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Придніпровського районного суду м. Черкас від 13 січня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 02 лютого 2015 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання ОСОБА_11 у АДРЕСА_2 , під час конфлікту, що виник між ними раптово з невстановлених причин у період часу з 13:40 до 21:00 , з метою заподіяння смерті ОСОБА_11 умисно завдав йому промисловим ножем не менше двох ударів у грудну клітку та шию, внаслідок чого останній помер на місці.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 05 травня 2016 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий апеляційний розгляд у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд апеляційної інстанції при перегляді вироку місцевого суду, порушуючи вимоги ст. 419 КПК, не розглянув усіх доводів апеляційних скарг захисника та засудженого щодо неповноти судового розгляду й невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_9 порушує питання про скасування судових рішень.Вважає, що судовий розгляд у суді першої інстанції проведено неповно та однобічно, висновки суду, викладені в судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а докази, покладені в основу обвинувачення, було отримано внаслідок істотного порушення норм кримінального процесуального закону. На зазначені порушення було вказано і в апеляційних скаргах засудженого і захисника, проте апеляційний суд в порушення вимог ст. 419 КПК України не надав оцінки всім доводам їх скарг.
Позиції інших учасників судового провадження
У запереченнях на касаційні скарги захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_9 потерпілий ОСОБА_11 просить залишити їх без задоволення як безпідставні.
У судовому засіданні засуджений та його захисники підтримали подані скарги, прокурор заперечував проти задоволення скарг.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, наведені в касаційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Мотиви Суду
Згідно із ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Як встановлено частинами 1, 2 ст. 438 КПК України, підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу. Можливості скасування судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій через невідповідність їх висновків фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 411 КПК України) чинним законом не передбачено.
Зі змісту касаційної скарги захисника ОСОБА_9 вбачається, що захисник, крім іншого, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, визначення яких дано в статтях 409 та 410 КПК України, просить доказам у справі дати іншу оцінку, ніж її дали суди першої й апеляційної інстанцій, тоді як перевірку цих обставин до повноважень касаційного суду законом не віднесено.
Проте під час перевірки матеріалів провадження встановлено, що висновки суду щодо доведеності вини засудженого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, суд належним чином вмотивував дослідженими під час судового розгляду доказами, які було оцінено відповідно до закону та в їх сукупності і правильно визнано судом достатніми та взаємозв`язаними для ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_6 . Вирок відповідає вимогам статей 370, 373-374 КПК України, є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Такий висновок відповідає наведеним у вироку показанням: свідка ОСОБА_12 , яка засвідчила, що проживала разом із ОСОБА_11 близько п`яти років; уранці 02 лютого 2015 року пішла на роботу, а повернувшись додому, побачила на кухні залишки із застілля, а в кімнаті мертвого ОСОБА_11 , про що телефоном повідомила його рідним; потерпілого ОСОБА_13 , який пояснив, що після дзвінка ОСОБА_12 він разом з матір`ю прибули на місце події, а біля будинку брата працівниками міліції був затриманий ОСОБА_6 зі слідами крові на одязі; свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які повідомили, що вони разом з іншими працівниками міліції прибули на місце злочину до квартири АДРЕСА_3 . В цей час до дверей під`їзду підійшов ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння і пояснив, що йому теж потрібно до цієї квартири. На його одязі були плями речовини, схожої на кров, тому вони його затримали, а потім відвезли до медичного закладу для медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, висновок відповідає матеріалам провадження: даним протоколу огляду місця події та фототаблицям до нього від 02 лютого 2015 року, під час складання якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_3 , де було виявлено труп ОСОБА_11 з ознаками насильницької смерті, на столі в кухні півлітрову пляшку з-під горілки із залишками рідини, 2 чарки, 2 піали, 2 блюдця та ін., у кімнаті на дивані два ножа, а також знайдено три мобільні телефони, один з яких належить засудженому; даним висновку криміналістичної експертизи № 1/289 від 07 квітня 2015 року, відповідно до якого два сліди взуття із трьох, виявлені на місці події, залишено підошвою правого чобота засудженого ОСОБА_6 ; даним протоколу обшуку квартири ОСОБА_6 від 3 лютого 2015 року, у результаті якого в пральній машині виявлено і вилучено джинсові брюки, а на вішалці дублянку зі слідами речовини бурого кольору; даним судово-медичних та судово-психіатричних експертиз.
Суд належним чином дослідив ці та інші докази у справі, детально виклав їх зміст у вироку і дав їм правильну оцінку, навівши у вироку відповідні висновки щодо належності, допустимості, достовірності та їх достатності. Зазначені докази у справі узгоджуються між собою, не містять суперечностей і не викликають сумнівів щодо їх достовірності, а тому суд правильно обґрунтував ними обвинувачення засудженому та правильно, визнавши його винуватим, кваліфікував дії за ч.1 ст.115 КК України, оскільки він з метою вбивства умисно завдав потерпілому ушкодження у життєво важливі органи, які несумісні з продовженням життя та від яких останній помер на місці вчинення злочину.

Засуджений ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував, що він вдома у ОСОБА_11 разом з ним удвох вживали спиртні напої, при цьому він двічі ходив до магазину за спиртним. Ні до цього, ні цього дня вони не конфліктували, хоча вжили значну кількість спиртного. Приблизно о 15-й годині він покинув житло ОСОБА_11 і пішов додому. Через те, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, не пам`ятає подій, що трапилися із ним після розставання з останнім і тільки пригадує те, що його приблизно о 21-й годині працівники міліції затримали біля будинку потерпілого.
Суд обґрунтовано з наведенням належних мотивів правильно відхилив доводи засудженого про непричетність до вбивства потерпілого, у тому числі з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи.
Не заслуговують на увагу і доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_9 , що в основу обвинувального вироку покладено суперечливі показання свідка ОСОБА_12 , оскільки такі доводи суперечать показанням цього свідка, наданим у судовому засіданні суду першої інстанції 27 серпня 2015 року. Так, із звукозапису вказаного судового засідання вбачається, що показання свідка є послідовними та не містять суперечностей і судом було дано їм належну оцінку.
Щодо тверджень сторони захисту про порушення порядку проведення обшуку житла ОСОБА_6 , то вони також є необґрунтованими, так як слідчим обшук проводився з дотриманням вимог ст. 233 КПК України та після його проведення слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. На підставі поданого клопотання слідчим суддею винесено ухвалу від 02 лютого 2015 року про обшук житла.
Також безпідставними є доводи захисника ОСОБА_9 про отримання відеозапису з магазину «Дунай» з порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки огляд місця події проводився з дотриманням вимог ст. 237 КПК України, а відеозапис був добровільно наданий керівником магазину (т. 2, а.п. 12-15).
Апеляційний суд за апеляційними скаргами засудженого та його захисника переглянув вирок суду першої інстанції та з наведенням ґрунтовних мотивів визнав їх доводи безпідставними. Свій висновок апеляційний суд переконливо мотивував в ухвалі, і вважати його необґрунтованим чи сумнівним немає підстав. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст.419 КПК України.

Отже, підстав, щоб вважати ОСОБА_6 необґрунтовано засудженим за ч. 1 ст.115 КК України, колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів касаційної скарги сторони захисту про порушення прав засудженого на захист, що проявилося в проведенні первинних слідчих дій без участі захисника, в тому числі і допиту ОСОБА_6 як свідка, колегія суддів зазначає, що такі порушення, допущені на стадії досудового розслідування, були встановлені та враховані судом першої інстанції при ухваленні судового рішення. Доказів, здобутих з таким порушенням вимог кримінального процесуального кодексу, в основу обвинувального вироку покладено не було та їх не враховано при прийнятті рішення.
Покарання засудженому ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог закону, за своїм видом та розміром вони є необхідним та достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів та відповідає вимогам статей 50, 65 КК України.

Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі засудженого, касаційні скарги мають бути залишені без задоволення, а судові рішення без зміни.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, Суд
ухвалив:
Вирок Придніпровського районного суду м. Черкас від 13 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 05 травня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3