Справа № 350/1218/16-к
Провадження № 1-кп/350/51/2018
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000096 від 22 грудня 2012 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, жителя АДРЕСА_1 , українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб з проникненням у інше приміщення, за наступних обставин.

У ніч на 10 червня 2004 року приблизно о 24 годині ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , з метою вчинення крадіжки чужого майна з крамниці «Телевізори», що знаходилася у приміщенні TOB «Побутовець» по вул. Січових Стрільців у смт. Рожнятові, діючи за попередньо розробленим планом на автомобілях марки «Ауді-80» та марки «ВАЗ 2109» приїхали в смт. Рожнятів. Залишивши автомобілі біля житлового будинку № 17 по вул. Січових Стрільців вони підійшли до ТОВ «Побутовець» по вул. Січових Стрільців, 1. ОСОБА_10 зупинився біля заднього правого кута житлового будинку № 3 по вул. Січових Стрільців, праворуч від приміщення ТОВ «Побутовець», обвинувачений ОСОБА_3 зайняв місце біля заднього лівого кута житлового будинку № 3. ОСОБА_11 став на сторожі біля проїзної частини автодороги із сторони ощадного банку, а ОСОБА_9 - біля заднього лівого кута крамниці «Телевізори». ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 з тильної сторони приміщення за допомогою заздалегідь заготовленого металевого лому, зламали навісні замки та через отвір між двома створами у нижній частині металічної решітки проникли до крамниці «Телевізори», що належала підприємцю ОСОБА_13 . Тут вони побачили сторожа ОСОБА_14 , стягнули його з дивана та стали наносити йому удари ногами та руками по голові і грудній клітці, потім зв`язали йому руки та ноги електропроводом і продовжували наносити удари ногами в життєво-важливі ділянки: по голові, тулубу, кінцівках, а ОСОБА_8 при цьому наносив удари потерпілому по тілу ломом, внаслідок чого заподіяли йому тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент спричинення. Переконавшись, що сторож мертвий, ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 заволоділи майном приватного підприємця ОСОБА_13 , а саме дівідіплеєрами, відеоплеєрами, музичними центрами, мікрохвильовими печами, всього майном на загальну суму 13950 гривень.

Викрадену електроапартуру ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 передавали ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , які складали її на вулиці біля стіни магазину, а потім разом завантажили в автомобілі. Викрадені речі завезли в м. Івано-Франківськ, де збули невстановленим особам, а гроші розділили між собою та використали на власні потреби. При цьому ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та обвинуваченому ОСОБА_3 не було відомо про напад на сторожа ОСОБА_14 та його вбивство.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що дійсно 10 червня 2004 року біля 24:00 години він з метою вчинення крадіжки чужого майна, разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , на автомобілях марки «Ауді 80» та марки «ВАЗ 2109» приїхали в смт. Рожнятів. Залишивши автомобілі неподалік приміщення ТОВ «Побутовець» по вул. Січових Стрільців, 1, він, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 залишилися на вулиці неподалік вказаного приміщення, зайнявши кожен свою позицію, а ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 зламавши навісні замки дверей тильної сторони приміщення проникли у дане приміщення через яке пройшли безпосередньо в приміщення крамниці «Телевізори» належного підприємцю ОСОБА_13 звідки викрали дівідіплеєри, відеоплеєри, музичні центри, мікрохвильові печі, склавши все в автомобілі, після чого з місця події втекли. В подальшому викраденим розпорядилися на власний розсуд. Щиро розкаюється у вчиненному, просить його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_13 у судове засідання не з`явився, направив суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, жодних претензій ні морального ні матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, просив покарати останнього згідно закону.
Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши характеризуючі дані на обвинуваченого прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчиненого групою осіб за попередньою змовою, з проникненням в інше приміщення.

Пом`якшуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставиною, суд визнає визнання вини у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, розмір викраденого, той факт, що він раніше не судимий, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, позитивно характеризується по місцю проживання, думку потерпілого ОСОБА_13 , який жодних претензій до обвинуваченого не має, просить призначити покарання згідно закону.

Враховуючи вищенаведене, а також тяжкість злочину, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Згідно з частиною 5 статті 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

Так судом встановлено, що ОСОБА_3 було затримано 02 травня 2016 року на території Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії та екстрадовано в Україну 07.09.2016 року, 26 вересня 2016 року на підставі ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.09.2016 року після внесення застави у розмірі 116000 грн. ОСОБА_3 був звільнений з під варти, а тому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону від 26.11.2015 року, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 02 травня 2016 року по 26 вересня 2016 року включно, необхідно зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У ході досудового слідства обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді застави, який суд вважає за необхідне залишити останньому до вступу вироку у законну силу.
Крім цього, у ході досудового слідства Національною поліцією України понесені процесуальні витрати пов`язані з екстрадицією ОСОБА_3 в розмірі 50743 грн. 83 коп. які суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого в користь держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання речових доказів вирішено при розгляді кримінальних проваджень щодо інших співучасників даного злочину.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу приведення вироку до виконання, зарахувавши в строк відбуття покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції від 26.11.2015 року,строк попереднього ув`язнення з 02 травня 2016 року по 26 вересня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Раніше обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави до вступу вироку в закону силу залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 50743 грн. 83 коп. (п`ятдесят тисяч сімсот сорок три гривні 83 копійки) процесуальних витрат на проведення екстрадиції ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1