Номер провадження 1-кп/754/998/18
Вирок
Іменем України

26 вересня 2018 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження № 0001971 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шелюги Якимівського району Запорізької області, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого,
про обвинувачення за ч.1 ст. 408 КК України,

за участі сторони обвинувачення - прокурора - ОСОБА_4 ,

сторони захисту адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

30.08.2013 року ОСОБА_3 на добровільній основі уклав контракт на три роки про проходження військової служби у Військово-Морських Силах Збройних Сил України, де у подальшому став проходити у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на посаді водолаза-такелажника аварійно-рятувальної групи аварійно-рятувального загону центру пошукових та аварійно-рятувальних робіт у військовому званні старшого матроса, а наказом командира цієї ж частини № НОМЕР_2 від 13.05.2015 року, на підставі пункту «е» ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського складу, був виключений із списків особового складу військової частини.
Згідно ст. 24 ч.1 п.4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 р. з 30.08.2013 року ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця контрактної служби і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватись вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-ХІV від 24.03.1999 р. і ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551- ХІV від 24.03.1999 р., які вимагають від нього свято і непорушно додержуватись Конституції України і законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитись з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
На початку лютого 2014 року, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитись від неї, ОСОБА_3 став на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, а також ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548- ХІV від 24.03.1999 р., вирішив самовільно залишити військову частину НОМЕР_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 05.02.2014 року біля 10.00 год. самовільно без дозволу командування залишив військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) і направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у вказану військову частину, звернення до правоохоронних органів або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
17.08.2018 р. біля 11.00 год., тобто більше ніж через один рік, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про себе.
ОСОБА_3 визнаєтьсявинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, а саме, у вчиненні дезертирства, тобто самовільного залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби.
ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, покаявся і показав, що 30.08.2013 р. він на добровільній основі уклав контракт на три роки про проходження військової служби у Військово-Морських Силах Збройних Сил України, проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 на посаді водолаза-такелажника аварійно-рятувальної групи аварійно-рятувального загону центру пошукових та аварійно-рятувальних робіт у військовому званні старшого матроса. В грудні 2013 р. у нього з керівництвом війської частини розпочалися конфлікти у зв"язку з перевищенням керівництвом своїх повноважень. Він вирішив розірвати контракт і просив його звільнити, але цей процес тривав більше двох місяців, тому 5.02.2014 р. він самовільно залишив війському частину і направився до місця реєстрації в м.Мелітополь, де займався своїми справами. Потім в мережі Інтернет він знайшов контакти, за якими з"ясував яким чином можна вирішити питання про його звільнення і звернувся до військової прокуратури.
З урахуванням відсутності заперечень учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.408 КК України, оскільки він вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитись від військової служби.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає з"явлення із зізнанням, щире каяття у вчиненному і активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який не судимий, характеризується позитивно, наведені пом`якшуючі покарання обставини, і вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливі без ізоляції відсуспільства, тому обирає йому покарання у вигляді позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлятицей орган про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий -