Справа № 314/3500/18
Провадження № 1-кп/314/320/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Вільянського районного суду Запорізької області кримінальне провадження №0000478 від 24.05.2018 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, має базову середню освіту, не працює, не одружений, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На даний момент відбуває покарання в ДУ «Софіївська виправна колонія (№55)», раніше судимий:

- 23.08.2012 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.186, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ст.74 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою від 17.09.2013 іспитовий строк відмінений і направлений в місця позбавлення волі на 3 роки 6 місяців;

- 20.12.2013 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.190, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;

- 11.01.2016 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.190, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 28.12.2016 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднане покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.01.2016 і остаточно визначене покарання 4 роки 8 місяців позбавлення волі. Початок строку: 23.11.2016, кінець строку: 18.06.2021,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту від 30.07.2018, засуджений Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області до позбавлення волі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуваючи покарання в ДУ «Софіївська виправна колонія (№55)», неодноразово порушував режим відбування покарання, а саме:

08.02.2018, приблизно о 14 годині 30 хвилин, засуджений ОСОБА_3 за допомогою металевої ложки, самовільно відчинив хвіртку локального сектору відділення СПС №9 та покинув його територію, після чого попрямував у бік центральної алеї установи, де ОСОБА_3 був затриманий працівниками адміністрації.

При проведенні неповного догляду засудженого ОСОБА_3 , з метою виявлення та вилучення заборонених речей та предметів, останній почав перешкоджати проведенню догляду, вів себе нетактовно, показував свою готовність до опору діям працівників адміністрації, при цьому висловлював своє невдоволення режимом утримання, у зв`язку з чим 09.02.2018 засуджений ОСОБА_3 на підставі ухвали судді Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_6 від 09.02.2018, був переведений до приміщення камерного типу строком на 3 місяці, оскільки інші заходи впливу, які застосовувалися до засудженого ОСОБА_3 , за вчинені ним дисциплінарні проступки, не вплинули на його поведінку.

Після цього, 11.05.2018, о 05 годині 40 хвилин, засуджений ОСОБА_3 , відбуваючи покарання в камері ДІЗО №2 установи, відкрито в категоричній формі в присутності працівників адміністрації ДУ «Софіївська виправна колонія (№55)», а саме: виконуючого обов`язки першого заступника начальника установи заступника начальника установи з нагляду і безпеки та оперативної роботи капітана внутрішньої служби ОСОБА_7 , оперуповноваженого оперативного відділу майора внутрішньої служби ОСОБА_8 , оперуповноваженого оперативного відділу старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_9 , чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки майора внутрішньої служби ОСОБА_10 , молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_11 , виконуючого обов`язки начальника відділу нагляду і безпеки підполковника внутрішньої служби ОСОБА_12 , заступника чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_13 , сестри медичної туберкульозного відділення спеціалізованої туберкульозної лікарні при ДУ «Софіївська виправна колонія (№55)» ОСОБА_14 та лікаря спеціалізованої туберкульозної лікарні при ДУ «Софіївська виправна колонія (№55)» ОСОБА_15 , в категоричній формі відмовився виконувати законні вимоги начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_16 приступити до прибирання в камері №2 ДІЗО установи, в якій він утримувався та згідно графіку чергувань від 10.05.2018 був черговим, чим порушив вимоги ст.ст.9, 107 КВК України та п.2 розділу III, п.1 розділу IV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України №2186/5 від 29.12.2014, згідно яких засуджений зобов`язаний виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії та заборонено перешкоджати виконанню своїх посадових обов`язків персоналу колонії.

При цьому, засуджений ОСОБА_3 був одягнутий та взутий за сезоном, а також був забезпечений всім необхідним робочим інвентарем, та за станом здоров`я ОСОБА_3 міг залучатися до праці.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками злочину, передбаченого ст.391 КК України як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

30 липня 2018 року між прокурором Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000478 від 24.05.2018, та підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , його захисником адвокатом ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, в приміщенні слідчої кімнати ДУ «Вільнянська УВП (№11)», розташованої за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, смт.Кам`яне, вул.Зелена, 1, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої та пред`явленої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ст. 391 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.12.2016, призначити остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 2 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до злочинів невеликої тяжкості, обвинувачений не одружений, негативно характеризується за місцем відбування покарання, раніше судимий.

Також встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого його він обвинувачується, а він має права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема, про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; права, передбачені ч.5 ст. 474 КПК України.

Суд погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст.391 КК України за ознаками непокори законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Вислухавши сторони кримінального провадження, оцінюючи викладені обставини кримінального провадження у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладена угода сторонами є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. 63, 71 КК України, та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, при цьому обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним ОСОБА_3 та його захисником адвокатом ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами виду та міри покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує згідно ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 468, 469, 472 - 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України.

Затвердити угоду від 30 липня 2018 року по кримінальному провадженню №0000478 від 24.05.2018 про визнання винуватості, укладену між прокурором Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 та підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , його захисником адвокатом ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 призначити покарання за ст.391 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.12.2016, призначити остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання, а саме, з 24 липня 2018 року.

Захід забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 залишити без змін.

Речовий доказ: CD-R диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом пред`явлення законної вимоги засудженому ОСОБА_3 , долучений до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_17

17.08.2018