Справа № 278/421/18
В И Р О К
Іменем України

31 травня 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, мешканця АДРЕСА_2 , судимого:
10.02.2001 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
09.09.2002 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;
26.10.2006 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
08.09.2010 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;
29.10.2013 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 08.09.2010 до 2 років позбавлення волі;
17.12.2013 Корольовським районним судом Житомирської області ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

20 січня 2018 року близько 00 год. 10 хв. ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання, де у нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, в цей же день близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_4 прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , впевнившись в тому, що його дії ніким не будуть викриті, підійшов до приміщення літньої кухні, де шляхом віджиму цвяха, який фіксував вхідні двері, відчинив їх та проник всередину вказаного приміщення, звідки таємно повторно викрав велосипед "TREK 4100" вартістю 5787 грн. 25 коп., який належить ОСОБА_5 , і яким у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, показав, що викрадений велосипед продав наступного дня на ринку м. Житомира за 300 грн., які він пропив з товаришем. Просив вибачення у потерпілого, визнав його позов у повному обсязі, проте останньому нічого не відшкодовував через відсутність коштів.
Беручи до уваги, що зазначені обставини ніким не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 3 ст. 185 КК України як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, є тяжким корисливим злочином, обвинувачений вчинив один епізод такого діяння.
ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів, за що неодноразово відбував покарання у виді позбавлення волі, зі слів працює неофіційно останні два тижні вантажником на ринку м. Житомира, неодружений, за місцем проживання характеризується нейтрально як особа, на яку відсутні компрометуючі матеріали, визнав повністю вину у вчиненні вищезазначеного злочину та позов потерпілого.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину. Проте, суд не визнає такою обставиною каяття обвинуваченого. Як роз`яснив судам Пленум Верховного Суду України в абз. 4 п. 3 постанови від 23.12.2005 № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється не лише у визнанні провини та жалю з приводу вчиненого, але й у бажанні виправити ситуацію, що склалася. ОСОБА_4 хоча й визнав провину з приводу вчиненої крадіжки, проте не виказав реального бажання виправити ситуацію, зокрема, шляхом навіть часткового відшкодування потерпілому завданої шкоди. Запевнення обвинуваченого про те, що він почне відшкодовувати та відшкодує потерпілому шкоду в повному обсязі лише у випадку, якщо обвинуваченого не буде позбавлено волі, суд розцінює насамперед як намагання уникнути покарання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
З урахуванням наведеного, відомостей про особу обвинуваченого, який маючи 6 незнятих та непогашених судимостей за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів, за що неодноразово відбував покарання у виді позбавлення волі, проте повторно вчинив аналогічний злочин з метою подальшого пияцтва з товаришем за виручені від збуту викраденого гроші, суд дійшов висновку про сформованість у обвинуваченого установки на асоціальну поведінку, у зв`язку з чим його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання у виді позбавлення волі. Разом з цим, враховуючи відсутність обтяжуючих та наявність однієї пом`якшуючої покарання обставини, визнання обвинуваченим вини та позову потерпілого, одного епізоду злочинного діяння, позиції потерпілого, який не наполягав на суворості покарання, суд призначає покарання на мінімальний строк, визначений санкцією статті. Оцінюючи всі названі обставини в сукупності, суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України, оскільки звільнення обвинуваченого від відбування покарання в цьому випадку не буде сприяти запобіганню вчиненню аналогічних злочинів не лише ним, а й іншими особами.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого вартості викраденого і неповернутого майна та моральної шкоди, заподіяної злочином, визнаний обвинуваченим, виходячи з принципу змагальності, суд задовольняє в повному обсязі.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого. Відомості про речові докази матеріали провадження не містять.
Приймаючи до уваги призначене покарання, суд вважає, що існує ризик переховування обвинуваченого від його відбування. Оскільки обвинувачений не має власної сім`ї, постійного офіційного місця роботи, не зареєстрований у місці теперішнього проживання, суд вважає, що у нього відсутні міцні соціальні зв`язки за місцем його проживання, а враховуючи те, що під час судового розгляду обвинувачений допустив порушення умов обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважає, що запобігти названому ризику менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його негайно під варту в залі суду.
Строк відбування покарання обчислювати з дня звернення вироку до виконання, зарахувавши в цей строк строк його попереднього ув`язнення, починаючи з дня взяття під варту і до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 5787 (п`ять тисяч сімсот вісімдесят сім) гривень майнової шкоди та 2000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди, заподіяної злочином.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні процесуальних витрат на залучення експертів при проведенні експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1