Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 518/1317/18
Провадження № 1-кс/499/330/18
У Х В А Л А

Іменем України

"04" жовтня 2018 р. смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000334, внесеного до ЄРДР від 13.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області звернувся до суду із клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000334, внесеного до ЄРДР від 13.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 13.09.2018 року до Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 13.09.2018 року в денний період часу в с. Старі Маяки Ширяївського району Одеської області, а саме на ринку, перебуває чоловік, який підозріло себе поводить. По прибуттю слідчо-оперативної групи було встановлено, що невідомим чоловіком являється мешканець АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого під час поверхневого огляду в зовнішній кишені його штанів було виявлено набої.

За даним фактом СВ Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області внесене відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000334 від 13.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

На підставі ч.3 ст.233 КПК України, а саме з метою переслідування особи, яка могла вчинити даний злочин, 13.09.2018 року було проведено особистий обшук громадянина ОСОБА_5 , під час якого в зовнішньому кармані його штанів було виявлено та вилучено 7 набоїв калібру 7,62 мм. та 15 набоїв калібру 5,6 мм.

Вищезазначені речі були тимчасово вилучені з метою подальшого проведення судових експертиз та інших слідчих дій, для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, речі передані на зберігання до кімнати речових доказів Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області.

Учасники провадження у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, слідчий надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, на задоволенні клопотання наполягав.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими обґрунтовується клопотання, а саме витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, дослідивши протокол обшуку, відповідно до якого було вилучено 7 набоїв калібру 7,62 мм. та 15 набоїв калібру 5,6 мм., постанову про приєднання до справи речових доказів, відповідно до якої вищевказані речі були визнані речовим доказом та передані на зберігання до Ширяївського ВП, протоколи допиту свідків та пояснень ОСОБА_5 приходить до висновку про наявність підстав для задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України передбачений виключно судовий порядок позбавлення права власності.

Як вбачається з ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема,: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим доведено, що вилучена речі при проведенні обшуку можуть бути речовим доказом відповідно до ст. 98 КПК України та обґрунтована необхідність заборони у користуванні та розпорядженні зазначеним майном, оскільки існує ризик того, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, втрачене, використане, перетворене, відчуджене, передане, може зникнути, що призведе до втрати слідів, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи вищенаведенні ризики відносно вилученого майна як доказу у даному кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що його втрата або зникнення значно ускладнить або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

При цьому враховується розумність та співрозмірність обмеження права володіння завданням даного кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 107, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000334, внесеного до ЄРДР від 13.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України задовольнити.

Накласти арешт на 7 набоїв калібру 7,62 мм. та 15 набоїв калібру 5,6 мм., до прийняття остаточного законного рішення по кримінальному провадженню.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1