Справа № 282/477/18
Провадження № 1-кп/282/81/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2018 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт.Любар кримінальне провадження №0000366 від 19.08.2015 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 04.06.2015 року Любарським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 8500 грн.

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Вироком Любарського районного суду Житомирської області від 04 червня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та засуджено до покарання у виді штрафу у розмірі 8500 грн. 00 коп.

Вказаний вирок суду вступив у законну силу 06.07.2015 року і підлягав негайному виконанню, однак обвинувачений, діючи умисно, будучи попередженим 30.10.2015 року про кримінальну відповідальність за ухилення від призначеного йому покарання, призначений йому штраф не сплатив та не вжив будь-яких заходів для його сплати, чим порушив порядок та умови відбування покарання.

Своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від покарання не пов`язаного з позбавленням волі у вигляді штрафу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.389 КК України.

22 березня 2018 року між прокурором Бердичівської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000366, з одного боку та підозрюваним у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.389 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин.

Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Вказаною угодою погоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч.1 ст.389 КК України - у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановлення йому іспитового строку.

У відповідності із ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , його захисником ОСОБА_5 , та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 468, 469, 473 - 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором Бердичівської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 від 22 березня 2018 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання за цим законом у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

У відповідності із ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1