В И Р О К
Іменем України

25.10.2018 року м.Мостиська
єун 448/787/18
провадження 1-кп/448/112/18
Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська матеріали кримінальних проваджень: №0000351 від 08.06.2018 року та №0000262 від 08.05.2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ровеньки Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, згідно ст.89 КК раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.185 КК України,

учасники справи:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
потерпіла ОСОБА_5 ,
представник потерпілої особи - соціального гуртожитку Львівської області, ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 29.03.2018 року о 20:00 год., знаходячись в приміщенні соціального гуртожитку, що в с.Вовчищовичі Мостиського району Львівської області, в якому він проживав, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав із кімнати для приготування їжі, мікрохвильову піч марки «Samsung», моделі «МЕ711КR», вартістю 1282,50грн., чим спричинив соціальному гуртожитку Львівської області матеріальну шкоду на вказану суму.

Він же, 07.05.2018 року, о 16:00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні будинку ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тимчасовою відсутністю потерпілої ОСОБА_5 , таємно викрав у неї ноутбук марки «Lenovo» моделі S10-3», вартість якого становить 1575,00грн., чим своїми діями завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину визнав повністю, цілковито погодився з обставинами, викладеними в обвинувальних актах та оголошеними прокурором. Пояснив, що дійсно 29.03.2018 року, у вечірній час, викрав із приміщення кухні соціального гуртожитку, мікрохвильову піч. Щодо обставин викрадення ноутбуку у ОСОБА_5 з приміщення будинку де така проживає, що за адресою: с.Пнікут Мостиського району Львівської області, то зазначив, що 07.05.2018 року перебував у потерпілої вдома, та скориставшись відсутністю такої, з приміщення будинку викрав ноутбук. Зазначив, що під час даних крадіжок перебував у стані алкогольного сп`яніння. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд не застосовувати щодо нього суворої міри покарання.

Представник потерпілого соціального гуртожитку Львівської області, ОСОБА_6 , а також потерпіла ОСОБА_5 , котрі були безпосередньо допитані в судовому засіданні показали, що дійсно 29.03.2018 року, у вечірній час та 07.05.2018 року, у післяобідній час, обвинувачений викрав з приміщення гуртожитку та приміщення будинку зазначених вище осіб відповідно, вказані в обвинувальному акті речі, зокрема мікрохвильову піч та ноутбук. Просять суд обвинуваченого суворо не карати та не застосовувати до такого суворої міри покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчинених злочинах визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставин, викладених в обвинувальних актах, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , доведеною та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) з приміщення соціального гуртожитку Львівської області.

Вірно і кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) з приміщення будинку ОСОБА_5 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив злочини, які згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин..
Обставина, що обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, що такий раніше притягується до кримінальної відповідальності, однак згідно ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості, посередньо характеризується за місцем свого проживання та за колишнім місцем праці, є особою молодого віку та таким, що позбавлений батьківського піклування, також є особою, яка переміщена з тимчасово окупованої території України, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, ніде не працює, його сімейний та матеріальний стан, роль у скоєному злочині та поведінку до і після вчинення злочину, а також думку потерпілої ОСОБА_5 та представника потерпілої особи ОСОБА_6 , котрі не мають жодних претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого та просять не застосовувати до такого суворої міри покарання.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , можливе без ізоляції від суспільства, та до нього слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі, але без відбування такого, надавши випробувальний термін.

Саме такий вид покарання, на думку суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і є найбільш доцільною, достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , слід керуватись положеннями ч.1 ст.70 КК України, а саме при сукупності злочинів, суд призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільні позови не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у відповідності до ст.124 КПК необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , в користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 і ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

Згідно із вимогами ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст.185 КК України, шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_3 , остаточне покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Речовий доказ: ноутбук марки «Lenovo» моделі «S10-3», котрий знаходиться у камері схову Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області повернути йому законному власнику, тобто ОСОБА_5 .
Речовий доказ: мікрохвильову піч марки «Samsung» модель «ME711KR», яку передано на відповідне зберігання представнику потерпілого, - вважати повернутою законному власнику, тобто соціальному гуртожитку Львівської області.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення товарознавчих експертиз від 25.05.2018 року за №9/311 та від 22.06.2018р., за №9/373 на загальну суму 1859 (однієї тисячі вісімсот п`ятдесят дев`ять) гривень.

На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду області через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили: «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1