Справа № 755/1927/18
№ 1-кп/755/662/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" вересня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0008576 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч, Автономної республіки Крим, українця, громадянина України, зі середньо-спеціальною освітою, працюючого не офіційно водієм, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей 2015 р.н. та 2018 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого (згідно вимоги № 16-09012018/80210 від 05.01.2018 року, 21.12.2006 року Апеляційним судом Автономної Республіки Крим за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 07.03.2012 року звільнений з Макіївської виправної колонії Донецької області умовно-достроково з невідбутим строком 9 місяців 5 днів),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника співвідповідача

ПАТ «Страхова група ТАС» ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 13 червня 2017 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, в м. Києві на проїзній частині пр-ту Броварського, 15, на автомобілі марки «Mercedes-Benz Sprinter», н.з. НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з мотоциклом марки «Shineray», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , яка внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження та була доставлена до КЛШМД м. Києва. Під час руху, водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 2.3.6)., 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України, а саме: - п.2.3.6). ПДР України: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; - п. 10.1. ПДР України: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; - п. 10.4. ПДР України: «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю».

Порушення вищевказаної вимоги ПДР України з боку водія ОСОБА_5 виразилось у тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes- Benz Sprinter», н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого, не мав змоги безпечно керувати ним, чим проігнорував вимоги п. 2.3.6). ПДР України. Продовжуючи небезпечний рух та перед перестроюванням у другу смугу руху транспортних засобів, не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав перевагу в русі мотоциклу марки «Shineray», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , яка рухалась по тій смузі руху проїзної частини вул. Харківське шосе у м. Києві, у тому ж напрямку, на яку він мав намір перестроїтися. Внаслідок порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 2.3 (б); 10.1; 10.4 Правил дорожнього руху України відбулось зіткнення, передньою лівою частиною керованого ним автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter», н.з. НОМЕР_1 , з передньою частиною мотоциклу марки «Shineray», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу марки «Shineray», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження: «Закрита травма хребта у вигляді забою кісткового мозку на рівні другого крижового хребця, косого перелому 1-го крижового хребця з незначним зміщенням уламків» та згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1647/Е від 10.12.2017 року, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню, що спричинило тривалий розлад здоров`я, відповідно до п.п. 4.6. та 2.2.1./в «Правил».

Згідно з висновком експерта № 12-1/114 від 29.01.2018 року: 1) В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинен був керуватись вимогами пуантів: 10.4 Правил дорожнього руху України; 2) В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , експертом, з технічної точки зору, вбачається невідповідність вимогам пункту 10.4 Правил дорожнього руху України; 3) В даній дорожній ситуації з технічної точки зору, водій мотоцикла «Shineray», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_9 повинна була керуватися вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України; 4) В даній дорожній ситуації в діях мотоцикла «Shineray», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_9 , експертом, з технічної точки зору, невідповідність вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України не вбачається; 5) В даній дорожній ситуації водій мотоцикла «Shineray», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_9 не мала технічної можливості уникнути зіткнення шляхом виконання вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України; 6) В діях водія автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , експертом, з технічної точки зору, вбачається невідповідність вимогам пункту 10.1; 10.4 Правил дорожнього руху України, які перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 1 ст. 289 КК України визнав повністю, щиро каявся, підтвердив всі обставини кримінального правопорушення та показав, що дійсно 13 червня 2017 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, він їхав на своєму автомобілі в сторону правого берега, по правій смузі для руху. Під час руху, біля супермаркету «Новус», він почав змінювати напрямок з правої смуги в ліву, хоча там заборонено, оскільки пізно згадав про поворот. Перепон не було і він почав перестроюватися, не побачивши мотоцикл, який у цей час їхав прямо по смузі, на яку він хотів перелаштуватись. У цей час, дорога була завантажена, оскільки була година-пік і коли він зупинився, то повз нього проїхав мотоцикл, котрий зачепив переднє крило бампера його автомобіля і він побачив, що з мотоцикла впала людина, тому відразу увімкнув аварійний сигнал на автомобілі та підійшов до потерпілої. Коли потерпіла отямилась, то він спитав, як вона себе почуває і провів її до свого автомобіля, після чого, приїхала швидка допомога, а потім поліція та він надав свідчення. Зокрема, показав, що він відвідував потерпілу в лікарні декілька разів, фінансову допомогу не пропонував, сказав, щоб вона збирала довідки. Потерпіла сказала йому, що страхова компанія повинна оплати її лікування та вони домовились, що решту сплатить він. Крім того, зазначив, що у ході судового розгляду сплатив потерпілій 3 тисячі гривень. У скоєному каявся, зазначав, що жалкує, що так сталося, прохав вибачення та прохав його суворо не карати, не позбавляти права керування, оскільки на утриманні має двох малолітніх дітей і єдиний його заробіток, пов`язаний з роботою на автомобілі.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що 13 червня 2017 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, вона на мотоциклі марки «Shineray», н.з. НОМЕР_2 , пересувалась по Броварському проспекту в крайній правій смузі та хотіла здійснити поворот біля ТЦ «Комод». Приблизно за 45 метрів, вона побачила автомобіль, що стояв і в цей час, вона продовжила рух далі та за 25 метрів до автомобіля, він почав рухатись. Вона свій рух не змінювала і побачивши автомобіль, що почав рухатись, вона зупинилася, але уникнути зіткнення не вдалось. Внаслідок зіткнення, вона отримала численні забої, зламала дві кістки. Після того, що сталося, вона приблизно півтора, можливо два тижні, знаходилась у лікарні, потім ще два місяці перебувала вдома на лікуванні. Зазначила, що після ДТП обвинувачений підходив до неї, спілкувався з нею, допоміг їй встати та провів її до свого автомобіля, а в лікарні він відвідував її один чи два рази. Зокрема, пояснила, що в ході судового розгляду обвинувачений дійсно відшкодував їй три тисячі гривень. Заявлений цивільний позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

У ході судового розгляду до участі в кримінальному провадженні було залучено в якості співвідповідача в частині, що стосується заявленого цивільного позову, ПАТ «Страхова група «ТАС», представник якої подав заперечення проти цивільного позову, зазначивши, що його необхідно залишити без задоволення, оскільки було порушено ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: п. 33.1.4 позивач не надав страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду; п. 33.3 не надав власний мотоцикл на огляд в стані, в якому він знаходився після ДТП, не забезпечив можливість проведення огляду пошкоджень власного мотоцикла; п. 35.1 не надав заяву про страхове відшкодування; п. 35.2 не надав документи, необхідні для виплати страхового відшкодування, зокрема, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентованої виплати) є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених вказаним Законом (п. 37.1.3 с. 37).

Крім наведеного вище, повного визнання вини та щирого каяття ОСОБА_5 , показань потерпілої ОСОБА_9 , його вина також підтверджується дослідженими у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження письмовими матеріалами кримінального провадження, які ніким не оспорюються, а саме: постановами про визнання та приєднання речових доказів від 21.06.2017 року; висновком експерта № 1647/Е від 10.12.2017 року, згідно з яким, дані наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 13.06.2017 року о 10 годині 34 хвилин, у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце ушкодження, локалізація, морфологія яких, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони дією тупого предмету(тів), могли утворитись в термін та за обставин, вказаних у постанові, тобто 13.06.2017 року при мотоциклетній травмі (травма водія на мотоциклі при зіткненні його з транспортом, що рухається чи іншими перешкодами). Утворення вказаних ушкоджень внаслідок падіння ОСОБА_9 з вертикального положення тіла на площину виключається. Вказані ушкодження відносяться до легкого та середнього ступенів тяжкості; висновком експерта № 12-1/114 від 29.01.2018 року, згідно з яким, в даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_5 з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам ПДР України, а саме п.п. 2.3.б, 10.1, 10.4 та матеріалами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 286 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є невеликої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного вину визнав повністю, щиро кається у скоєному, жалкує, що так сталося, прохає вибачення у потерпілої, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання зарекомендував себе задовільно, до адміністративної відповідальності не притягувався, в порушенні громадського порядку та зловживанні алкогольними напоями не замічався, скарг від сусідів не надходило, має на утриманні малолітніх дітей 2015 р.н. та 2018 р.н. Крім того, відповідно до наданих квитанцій, обвинуваченим ОСОБА_5 , на даний час, частково сплачено три тисячі гривень, що може свідчити про його бажання відшкодувати заподіяну шкоду.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого у вчиненому, та те, що має на утриманні двох малолітніх дітей і часткове усунення заподіяної шкоди.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, а суд, відповідно до ст. 337 КПК України, позбавлений можливості самостійно встановлювати вказані обставини.

На підставі викладеного, з урахуванням ставлення обвинуваченого до скоєного, наявності пом`якшуючих обставин, кримінальне правопорушення вчинене з необережності, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Крім того, виступаючи у судових дебатах як прокурор, так і представник потерпілої зазначили, про те, що з урахуванням особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, на їх думку, немає необхідності у застосуванні до обвинуваченого позбавлення права керувати транспортним засобом, тому суд бере це до уваги, а також те, що ОСОБА_5 має на утриманні двох малолітніх дітей, робота водієм є єдиним джерелом доходу його сім`ї і тому приходить до висновку про недоцільність позбавлення його права керування транспортними засобами.

Розглядаючи наявний у кримінальному провадженні цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 , з яким обвинувачений ОСОБА_5 погодився частково, а представник ПАТ «Страхова група «ТАС» заперечив щодо його задоволення, суд керується вимогами ч. 5 ст. 128 КПК України, відповідно до якої цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 у частині моральної шкоди на суму 25 тис. грн., з яким останній погодився частково, а саме на суму в розмірі 5 тис. грн. та в ході судового розгляду сплатив на користь потерпілої 3 тис. грн.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я , у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна . Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Крім того, відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода полягає у тому, що у зв`язку із завданням шкоди потерпілій ОСОБА_9 , остання звичайно мала переживання, душевні страждання, що призвело до змін в організації її життя, оскільки вона була змушена звертатися за захистом своїх прав та інтересів до суду, тобто, у сукупності все це позначилось на укладі її життя. Порушення прав позивача на своєчасне отримання від винної особи відшкодування і зміна режиму життя позивача має між собою причинний зв`язок.

Проте, розмір моральної шкоди, який вказаний потерпілою 25 тисяч гривень, не є адекватним завданій моральній шкоді і не може бути засобом отримання доходу.

Як зазначається у Рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії», від 09 лютого 2007 року у справі «Білуха проти України», в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.

Оцінивши доводи сторін судового провадження, суд дійшов до висновку про те, що грошова компенсація, завданої моральної шкоди саме діями ОСОБА_5 у розмірі 15 000 грн. 00 коп. у даному випадку відповідає засадам розумності й справедливості, тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Розглядаючи цивільний позов у частині відшкодування шкоди, завданої майну, у розмірі 17 984 грн. 27 коп., яку потерпіла просить стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» (співвідповідач), то вона підлягає задоволенню, а сума, завдана здоров`ю в розмірі 2 711 грн. 08 коп. підлягає частковому задоволенню, а саме 2 302 грн. 98 коп., оскільки підтверджується чеками, виходячи з наступних підстав.

У матеріалах кримінального провадження знаходяться відповідні відомості щодо того, що цивільна відповідальність володільця транспортного засобу була застрахована в ПАТ «Страхова група «ТАС» (а.п. 75) та за відсутності відомостей щодо того, що автомобіль вибув з володіння власника поза його бажанням вказана обставина є страховим випадком, відповідно до ст. ст. 20-1, 23, 23.1, 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 16 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», згідно зі ст. 21 Закону України «Про обов`язкове обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Так, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на дату ДТП була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5931114 , укладеного з ПАТ «Страхова група «ТАС». Ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, складає 100 тис. грн., а за шкоду, завдану здоров`ю 200 тис. грн.

Розмір майнової шкоди, спричиненої ОСОБА_9 , становить 17 984 грн. 27 коп., що складається з вартості матеріального збитку у сумі 16 684 грн. 27 коп., завданого власнику мотоцикла «Shineray», д.н.з. НОМЕР_2 та вартості проведення автотехнічного дослідження на суму 1 300 грн. 00 коп., що підтверджується висновком № 478/17 від 25.07.2017 року і підлягає стягненню з ПАТ «Страхова група «ТАС» та відповідає вимогам ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 зазнала шкоди здоров`ю, отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості та проходила лікування, що потягло за собою обстеження та придбання медикаментів на загальну суму, яка підтверджується наданими чеками, а саме - 2 302 грн. 98 коп., що також підлягає стягненню з ПАТ «Страхова група «ТАС» та відповідає ст. ст. 23, 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У ході судового розгляду представник потерпілої ОСОБА_9 надала копію заяви про виплату страхового відшкодування, з якою вони звернулися 06.06.2018 року до ПАТ «Страхова група «ТАС», пояснивши, вони вчасно звернулися до страхової компанії.

Крім того, зазначила, що на місце ДТП за викликом ОСОБА_5 після відправлення потерпілої до медичного закладу прибув аварійний комісар ПАТ «Страхова група «ТАС», який здійснив письмове оформлення події як страхового випадку із оглядом та фотографуванням транспортних засобів, а отже було виконано вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому твердження представника ПАТ «Страхова група «ТАС» щодо заперечення задоволення цивільного позову, не знаходять свого підтвердження.

З урахуванням поведінки обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження (явка в судові засідання) та призначеного покарання, суд вважає за можливе запобіжний захід не обирати.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 128, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 суму моральної шкоди у розмірі 15 тисяч гривень.

Стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_9 суму шкоди, завданої ману у розмірі 17 984 грн. 27 коп. та суму шкоди, завданої здоров`ю, у розмірі - 2 302 грн. 98 коп.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль «Мерседес Спрінтер», н.з. НОМЕР_1 , що переданий під зберігальну розписку ОСОБА_5 залишити у його власності.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: мотоцикл «Шинерай», н.з. НОМЕР_2 , що переданий під зберігальну розписку ОСОБА_11 залишити у його власності.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-медичної експертизи № 1647/Е від 10.12.2017 року в розмірі 1796 гривень 90 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 12-1/114 від 29.01.2018 року в розмірі 1144 гривні 00 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, представнику потерпілої, потерпілій.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: