Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 469/553/18
Провадження № 1-кп/480/214/18
УХВАЛА

24 липня 2018 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ;

представника потерпілого ОСОБА_6 ;

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
провівши підготовче судове засідання в залі суду в м. Миколаєві у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
встановив:
04.06.2018 до Миколаївського районного суду Миколаївської області, у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечували.
Заслухавши прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого, захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для повернення обвинувального акта прокурору, а також підстав для закриття кримінального провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового розслідування не вбачається. Кримінальне провадження підсудне Миколаївському районному суду Миколаївської області.
Судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості, належить проводити відкрито. Обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України судом не встановлені.
Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_8 заявила клопотання про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, зокрема, свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Учасники судового розгляду не заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Розглянувши клопотання, заслухавши думки учасників судового провадження, суд вважає, що для повного та неупередженого судового розгляду даного кримінального провадження, клопотання підлягає задоволенню.

А отже, склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді є таким: прокурор, потерпілий, обвинувачений, захисник, свідки обвинувачення та свідки захисту.

Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Крім цього, 17 липня 2018 року на адресу суду надійшло клопотання представника потерпілого ОСОБА_13 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, оскільки потерпілий та його представник проживають у м. Запоріжжя, яке є віддаленим від місцезнаходження Миколаївського районного суду Миколаївської області.
Прокурор, обвинувачений та його захисник не заперечували проти клопотання потерпілого та його представника.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілий ОСОБА_13 та її представник проживають у м. Запоріжжя.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі наявності інших підстав, визначених судом достатніми.
Частиною 2 ст. 336 КПК України передбачено, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

З огляду на викладене вище, а також права потерпілого та його представника на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд вважає зазначені потерпілим та його представником обставини достатніми для задоволення клопотання та здійснення судового провадження у режимі відеоконференції.

Одночасно з обвинувальним актом до суду надійшов цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди.
17 липня 2018 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_13 до ОСОБА_9 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, яку слід прийняти до розгляду.
18 червня 2018 року від цивільного позивача ОСОБА_13 , в порядку визначеному ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме: сім земельних ділянок.
Частинами 1, 5 статті 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Вбачається, що процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, а саме забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, шляхом накладення арешту на майно, врегульовані положеннями глави 17 Кримінального процесуального кодексу України, а тому норми Цивільного процесуального кодексу України до них не застосовуються.
За таких обставин, заява ОСОБА_13 про забезпечення позову, подана в порядку, передбаченому цивільним процесуальним законом, підлягає поверненню.
Крім цього, 16 липня 2018 року від цивільного позивача ОСОБА_13 , в порядку ст. ст. 131, 171 КПК України, до суду надійшло клопотання про арешт майна, яке належить відповідачу ОСОБА_9 , а саме: сім земельних ділянок.
У судовому засіданні представник потерпілого підтримав заявлене клопотання про арешт майна.
Прокурор залишив вирішення клопотання на розсуд суду.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання.
Заслухавши у судовому засіданні учасників судового провадження, перевіривши клопотання, судом встановлено таке.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до частин 1-3 статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:
1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;
2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Так, розглянувши клопотання цивільного позивача судом встановлено, що у клопотанні не зазначено розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та доказів факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди, а міститься лише відсилка до цивільного позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
За таких обставин, суд вважає, що клопотання цивільного позивача про арешт майна не відповідає вимогам п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 171 КПК України, зокрема, у клопотанні не зазначено розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та доказів факту завдання шкоди, і розміру цієї шкоди, і клопотання слід повернути заявнику та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд -
постановив:
Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 01 серпня 2018 року на 12 годину 45 хвилин та здійснювати у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області, з потерпілим ОСОБА_13 та її представником ОСОБА_6 , у режимі відеоконференції з Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.
Зобов`язати відповідальну особу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, згідно з вимогами ч. 4 ст. 336 КПК України, вручити потерпілому ОСОБА_13 та її представнику ОСОБА_6 пам`ятку про їх процесуальні права, перевірити їх документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з потерпілим та її представником до закінчення судового засідання.
Копію ухвали направити до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, для виконання.
Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_13 до ОСОБА_9 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
ЗаявуОСОБА_13 про забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, подану в порядку ЦПК України, - повернути цивільному позивачу.

Клопотання цивільного позивача ОСОБА_13 про арешт майна цивільного відповідача ОСОБА_9 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - повернути цивільному позивачу.

Встановити цивільному позивачу ОСОБА_13 строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Розгляд кримінального провадження здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів.
У судове засідання викликати прокурора, потерпілого, представника потерпілого, обвинуваченого, захисника, свідків сторони обвинувачення, відповідно до реєстру досудового розслідування, а також свідків сторони захисту: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , цивільного позивача та його представника, цивільного відповідача та його представника.
Цивільному відповідачу надіслати копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3