АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/125/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представників власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 серпня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 і накладено арешт на майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_1 ), із забороною на відчуження та розпорядження цим майном.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Зокрема, апелянт зазначає, що арештована квартира належить ОСОБА_9 на праві спільної сумісної власності, так як була придбана його дружиною ОСОБА_11 13 квітня 2016 року під час перебування у шлюбі. При цьому, на думку представника, у слідчого судді не було жодних підстав вважати, що вищевказана квартира набута кримінально-протиправним шляхом, оскільки ОСОБА_9 та ОСОБА_11 фінансово забезпечені особи, мають достатній заробіток та отримали кошти в тому числі від продажу рухомого і нерухомого майна для самостійної купівлі ОСОБА_11 арештованої квартири за кошти родини.

Також апелянт звертає увагу, що правовідносини між ОСОБА_11 та ТОВ «Столичне правниче партнерство» стосовно купівлі арештованої квартири виникли ще у 2016 році, тобто до моменту укладання договору ОСОБА_12 від імені ОСОБА_11 28 квітня 2017 року, оскільки 13 квітня 2016 року між ОСОБА_11 та ТОВ «Столичне правниче партнерство» було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, посвідчений Юр- ОСОБА_13 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу № 948. Крім того, представник наголошує, що ОСОБА_9 та ОСОБА_11 не мають жодного процесуального статусу в даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників власника майна ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, поясненняпрокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргапредставника ОСОБА_7 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003712, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 листопада 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2; ч. 2 ст. 369-2; ч. 2 ст. 240; ч. 3 ст. 368-2 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_14 у період із 02 жовтня 2016 року по 28 листопада 2016 року вчинив кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності.
Відповідно до ст. 75, ч. ч. 1, 4 ст. 76 Конституції України, єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент Верховна Рада України. Конституційний склад Верховної Ради України чотириста п`ятдесят народних депутатів України, які обираються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування строком на п`ять років. Повноваження народних депутатів України визначаються Конституцією та законами України.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1 Закону України «Про статус народного депутата України», народний депутат України (далі народний депутат) є обраний відповідно до Закону України «Про вибори народних депутатів України» представник Українського народу у Верховній Раді України і уповноважений ним протягом строку депутатських повноважень здійснювати повноваження, передбачені Конституцією України та законами України. При виконанні своїх повноважень народний депутат керується Конституцією України, законами України та загальновизнаними нормами моралі.
Частиною 2 статті 78 Конституції України визначено, що народні депутати України не можуть мати іншого представницького мандата, бути на державній службі, обіймати інші оплачувані посади, займатися іншою оплачуваною або підприємницькою діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності), входити до складу керівного органу чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку.
Відповідно до п/п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3, п. 3 ч. 1 ст. 3, ст. 22, ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами відповідальності за вчинення корупційних правопорушень є уповноважені на виконання функцій держави народні депутати України, а також особи, які постійно або тимчасово обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків у юридичних особах приватного права незалежно від організаційно-правової форми, у випадках, передбачених цим законом, яким забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.
За ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції, яка ратифікована Верховною Радою України 18 жовтня 2006 року та набрала чинності для України 01 січня 2010 року, кожна Держава-учасниця розглядає можливість вжиття таких законодавчих та інших заходів, які можуть бути необхідними для визнання злочинами наступних дій, якщо вони вчинені умисно:
а) обіцянка, пропозиція або надання державній посадовій особі чи будь-якій іншій особі, особисто або через посередників, будь-якої неправомірної переваги, щоб ця посадова особа чи така інша особа зловживала своїм справжнім або удаваним впливом з метою одержання від адміністрації чи державного органу Держави-учасниці будь-якої неправомірної переваги для ініціатора таких дій чи будь-якої іншої особи;
б) вимагання або прийняття державною посадовою особою чи будь-якою іншою особою, особисто або через посередників, будь-якої неправомірної переваги для самої себе чи для іншої особи, щоб ця особа чи така інша особа зловживала своїм справжнім або удаваним впливом з метою одержання від адміністрації або державного органу Держави-учасниці будь-якої неправомірної переваги.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про статус народного депутата України», на урочистому засіданні Верховної Ради України 27 листопада 2014 року 418 новообраних народних депутатів, у тому числі ОСОБА_14 , склали присягу на вірність Україні перед Верховною Радою України та скріпили Присягу особистим підписом під її текстом.
Таким чином, 27 листопада 2014 року ОСОБА_14 набув повноважень народного депутата VIII скликання, будучи обраним по загальнодержавному багатомандатному округу за виборчим списком кандидатів у депутати від політичної партії «Народний фронт», та є ним по теперішній час.
Відповідно до вимог ст. ст. 7, 8 Закону України «Про статус народного депутата України», ОСОБА_14 як народний депутат України відповідальний за свою депутатську діяльність перед Українським народом, як уповноважений ним представник у Верховній Раді України у своїй діяльності повинен дотримуватися загальновизнаних норм моралі, завжди зберігати власну гідність, поважати честь і гідність службових та посадових осіб і громадян, а також утримуватись від дій, заяв та вчинків, що компрометують його самого, виборців, Верховну Раду України, державу.
Згідно з вимогами ст. 24 Закону України «Про статус народного депутата України» ОСОБА_14 зобов`язаний дбати про благо України і добробут Українського народу, захищати інтереси виборців та держави, додержуватись вимог Конституції України, інших законів України, присяги народного депутата та норм депутатської етики.
У відповідності до п. 3 примітки до ст. 368 КК України, ОСОБА_14 є службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище.
З огляду на досвід роботи та службове становище, ОСОБА_14 знав і усвідомлював, що в силу вимог, викладених у статтях 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», йому забороняється використовувати свої службові повноваження та становище для одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.
Незважаючи на вищезазначені вимоги законодавства, ОСОБА_14 , як народний депутат України, будучи згідно ст. 93 Конституції України суб`єктом права законодавчої ініціативи, обіймаючи посаду Секретаря Комітету Верховної Ради України з питань фінансової політики і банківської діяльності, маючи значний досвід у сфері політики, прийняв особисте рішення про використання свого службового становища з метою особистого збагачення шляхом вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, а також шляхом вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе та для третіх осіб за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, реалізувавши свої злочинні наміри за наступних обставин.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що народним депутатом ОСОБА_15 , як суб`єктом права законодавчої ініціативи, внесено до Верховної Ради України проект Закону України «Про видобування та реалізацію бурштину», який зареєстрований 26 грудня 2014 року за № 1351-1.
За преамбулою цього законопроекту, він спрямований на створення сприятливих умов для розвитку в Україні нової галузі економіки, пов`язаної з видобуванням, реалізацією та обробкою бурштину, залучення у цю галузь інвестицій та нових технологій, зростання рівня життя населення в регіоні видобутку бурштину, забезпечення охорони навколишнього природного середовища під час видобування корисних копалин та рекультивації порушених земель, припинення незаконного видобування бурштину тощо.
23 квітня 2015 року у першому читанні законопроект було прийнято за основу, а у подальшому 18 лютого 2016 року, 14 липня 2016 року, 08 вересня 2016 року цей законопроект включався до порядку денного Верховної Ради України, однак не розглядався.
У період з 31 серпня 2016 року по 02 жовтня 2016 року в невстановленому досудовим слідством місці голова Секретаріату Міжфракційного депутатського об`єднання «Депутатський контроль» ОСОБА_16 , усвідомлюючи, що, згідно зі ст. 93 Конституції України, право законодавчої ініціативи у Верховній Раді України належить народним депутатам, звернувся до суб`єкта законодавчої ініціативи члена Міжфракційного депутатського об`єднання «Депутатський контроль» народного депутата VIII скликання ОСОБА_14 для попереднього узгодження питання щодо можливості в інтересах компанії-нерезидента «Фуджейра» (ОАЕ), представником якої в Україні є ОСОБА_17 , внести за його підписом як ініціатора змін до проекту Закону «Про видобування та реалізацію бурштину» від 26 грудня 2014 року № 1351-1 (щодо проведення обов`язкових громадських слухань, то повинні передувати видачі спеціального дозволу на користування надрами; оплати праці тощо), Податкового кодексу України (щодо зменшення рентної плати за користування надрами для видобування бурштину з 25 % до 5 %), Митного кодексу України (щодо тимчасового, до 01 січня 2020 року, звільнення від оподаткування ввізним митом операцій з поставки на територію України обладнання як інвестиції для організації промислового видобування бурштину).
Отримавши зазначену інформацію, народний депутат ОСОБА_14 , будучи обізнаним із тим, що ініціатором проекту Закону «Про видобування та реалізацію бурштину» від 26 грудня 2014 року № 1351-1 є народний депутат ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заступник Голови Комітету Верховної Ради України з питань промислової політики та підприємництва, прийняв рішення про отримання згоди ОСОБА_15 на підписання ним законопроектів як ініціатора та члена авторського колективу для успішного їх проходження у Верховній Раді України. Про прийняте рішення ОСОБА_14 проінформував ОСОБА_16 .
У цей же період, а саме з 31 серпня 2016 року по 02 жовтня 2016 року, у народного депутата ОСОБА_14 з корисливих мотивів виник злочинний умисел, спрямований на використання свого службового становища та повноважень як народного депутата, у тому числі права законодавчої ініціативи, на вимагання й одержання неправомірної вигоди в особливо великому розмірі від представника компанії-нерезидента «Фуджейра» (ОАЕ) ОСОБА_17 .
Усвідомлюючи, що ініціатором законодавчого врегулювання процедури видобування та реалізації бурштину на території України є народний депутат ОСОБА_15 , що унеможливлює реалізацію злочинного умислу без його залучення до протиправної діяльності, у період з 02 жовтня 2016 року по 15 листопада 2016 року, більш точної дати, часу та місця органом досудового розслідування не встановлено, народний депутат ОСОБА_14 звернувся до народного депутата ОСОБА_15 для отримання його згоди на внесення законопроектів та включення його до складу ініціаторів, повідомивши при цьому інформацію, що компанія-нерезидент «Фуджейра» має намір розпочати видобуток бурштину на території України з метою його подальшого експорту до Об`єднаних Арабських Еміратів, проте у зв`язку із відсутністю належного правового регулювання, високими податковими ставками при оподаткуванні операцій із ввезення на територію України обладнання для промислового видобування бурштину та діяльності, пов`язаної з цим, компанія позбавлена можливості здійснювати законну господарську діяльність на території України.
Разом з цим, ОСОБА_14 довів до відома ОСОБА_15 , що ним спільно з представниками Міжфракційного депутатського об`єднання «Депутатський контроль» в інтересах компанії «Фуджейра», представником якої є ОСОБА_17 , опрацьовується можливість внесення змін до проекту Закону «Про видобування та реалізацію бурштину» від 26 грудня 2014 року № 1351-1 (щодо проведення обов`язкових громадських слухань, що повинні передувати видачі спеціального дозволу на користування надрами; оплати праці тощо); Податкового кодексу України (щодо зменшення рентної плати за користування надрами для видобування бурштину з 25 % до 5 %), Митного кодексу України (щодо тимчасового, до 01 січня 2020 року, звільнення від оподаткування ввізним митом операцій із ввезення на територію України обладнання, що залучається як інвестиції та використовується для потреб організації промислового видобування бурштину).
Одночасно ОСОБА_14 запропонував ОСОБА_15 спільно з ним та членами авторського колективу підписати і внести на розгляд Верховної Ради України зазначені проекти Законів, попередньо вчинивши вимагання та одержання неправомірної вигоди від представника компанії-нерезидента «Фуджейра» ОСОБА_17 за вчинення дій з використанням наданої їм влади та службового становища в інтересах цієї компанії.
На пропозицію ОСОБА_14 щодо вимагання та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_17 за включення його до складу ініціатора проектів Законів «Про внесення змін до Податкового кодексу України (щодо особливостей оподаткування діяльності, пов`язаної з видобуванням бурштину)» та «Про внесення змін до Митного кодексу України (щодо звільнення від оподаткування операцій з ввезення на територію України обладнання для промислового видобутку бурштину)» ОСОБА_15 погодився, проте одночасно повідомив, що внесення змін до проекту Закону «Про видобування та реалізацію бурштину» від 26 грудня 2014 року № 1351-1є неможливим з огляду на стадію його розгляду у Верховній Раді України (перше читання відбулося і строки для внесення правок минули).
Після цього у період часу з 02 жовтня 2016 року по 15 листопада 2016 року, більш точної дати, часу та місця органом досудового розслідування не встановлено, діючи з прямим умислом, за попередньою змовою групою осіб, використовуючи свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості, з метою одержання неправомірної вигоди для себе ОСОБА_15 та ОСОБА_14 домовилися про спільне вчинення вимагання й одержання неправомірної вигоди в особливо великому розмірі, спільно узгодивши її суму 15000 доларів США від представника компанії «Фуджейра» ОСОБА_17 за вчинення дій в інтересах цієї компанії, а саме за підписання як ініціаторами проектів Законів «Про внесення змін до Податкового кодексу України (щодо особливостей оподаткування діяльності, пов`язаної з видобуванням бурштину)» та «Про внесення змін до Митного кодексу України (щодо звільнення від оподаткування операцій з ввезення на територію України обладнання для промислового видобутку бурштину)».
Прийнявши для себе рішення використовувати свої службові повноваження та владу, приблизно у той же період часу, а саме з 02 жовтня 2016 року до 15 листопада 2016 року, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 розробили план злочинної діяльності, спрямований на досягнення злочинної мети щодо вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе за реалізацію ними права законодавчої ініціативи, внесення до Верховної Ради України проектів Законів, пропозицій та поправок до законопроектів в інтересах компанії «Фуджейра» і забезпечення їх прийняття відповідно до законодавчої процедури.
Згідно з розробленим та узгодженим між ОСОБА_14 і ОСОБА_15 планом злочинної діяльності їм необхідно було здійснити наступне:
- підшукати довірених осіб з метою залучення їх до злочинної діяльності та доведення злочинних намірів до їх відома;
- з використанням довірених осіб, залучених до злочинної діяльності, здійснити вимагання та одержання неправомірної вигоди за підготовку, підписання, внесення, супроводження прийняття необхідних законопроектів;
- забезпечити використання штату працівників Міжфракційного депутатського об`єднання «Депутатський контроль» й інших осіб для розробки законопроектів та інших необхідних документів;
- забезпечити супроводження прийняття законопроектів та проектів інших актів у Верховній Раді України з використанням влади і своїх службових повноважень.
Для реалізації спільних злочинних намірів та пунктів плану ОСОБА_14 , розуміючи, що з огляду на особливості діяльності народних депутатів України, підвищену увагу до них з боку засобів масової інформації, він та ОСОБА_15 не зможуть особисто реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання неправомірної вигоди, остерігаючись викриття своєї корупційної діяльності, усвідомлюючи, що його помічник-консультант за строковим трудовим договором на постійній основі ОСОБА_12 може сприяти у вчиненні злочинів у силу свого становища та займаної посади, а також особистих дружніх стосунків із представником компанії-нерезидента «Фуджейра» ОСОБА_17 , у період з 02 жовтня 2016 року до 15 листопада 2016 року, точної дати, місця та часу органом досудового розслідування не встановлено, повідомивши їй зміст його з ОСОБА_15 злочинних намірів, залучивши її як співвиконавця, на що вона, переслідуючи корисливі мотиви та мету отримати частину неправомірної вигоди, а також для кар`єрного зростання, підвищення рівня довіри до неї з боку керівника ОСОБА_14 , на пропозицію про залучення її до злочинної діяльності погодилася.
У свою чергу, ОСОБА_15 , розуміючи, що з огляду на особливості діяльності народних депутатів, підвищену увагу до них з боку засобів масової інформації також не зможе самостійно реалізувати злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання неправомірної вигоди, й остерігаючись ризику викриття кримінальної корупційної діяльності, з метою її прикриття прийняв рішення про залучення до реалізації злочинних планів та намірів як пособника свого охоронця ОСОБА_18 , на якого поклав обов`язок щодо безпосереднього одержання предмета неправомірної вигоди, який призначався для нього, забезпечити його зберігання до першої його вимоги про передачу йому.
У період з 02 жовтня 2016 року до 15 листопада 2016 року, точної дати, місця та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_15 довів зміст злочинних намірів до відома ОСОБА_18 та з урахуванням його мети отримувати частину неправомірної вигоди, як неофіційної заробітної плати за виконувану роботу, підвищити рівень довіри з боку свого роботодавця шляхом вчинення конклюдентних дій отримав від нього згоду на залучення його до злочинної діяльності.
Таким чином, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у період з 02 жовтня 2016 року до 15 листопада 2016 року розробили спільний план злочинної діяльності, спрямований на вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе за реалізацію ними трава законодавчої ініціативи, внесення до Верховної Ради України проектів законів, пропозицій та поправок до законопроектів в інтересах компанії «Фуджейра» і забезпечення їх прийняття відповідно до законодавчої процедури, зміст якого у той же період довели до відома ОСОБА_12 і ОСОБА_18 , отримавши від них згоду.
Так, приблизно в період з 02 жовтня 2016 року до 15 листопада 2016 року, визначивши суму неправомірної вигоди, що вимагатиметься від ОСОБА_17 , розробивши план злочинної діяльності, довівши його до відома інших співучасників злочину в необхідній для кожного учасника злочинної схеми частині, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 домовилися про те, що вимога про необхідність передачі узгодженого розміру неправомірної вигоди в сумі 15000 доларів США буде передана ОСОБА_17 через ОСОБА_12 , якій ОСОБА_14 будуть надані відповідні вказівки.
У цей же період, тобто з 02 жовтня 2016 року до 15 листопада 2016 року, більш точні дата, час та місце органом досудового розслідування не встановлені, діючи відповідно до заздалегідь узгодженого з ОСОБА_15 планом, ОСОБА_14 надав вказівку ОСОБА_12 щодо передачі інформації ОСОБА_17 про те, що внесення змін до проекту Закону «Про видобування та реалізацію бурштину» від 26 грудня 2014 року № 1351-1 є неможливим з огляду на стадію його розгляду (перше читання відбулося і строки для внесення правок минули).
Після цього 15 листопада 2016 року близько 13 год. 40 хв. ОСОБА_12 , діючи умисно та відповідно до вказівок ОСОБА_14 , для досягнення спільної злочинної мети у приміщенні ресторану «Мон амі», розташованого за адресою: місто Київ, вул. Шовковична, 10, повідомила ОСОБА_17 про неможливість внесення змін до проекту Закону «Про видобування та реалізацію бурштину» від 26 грудня 2014 року № 1351-1.
У подальшому, в період з 15 листопада 2016 року до 16 листопада 2016 року, більш точної дати, часу та місця органом досудового розслідування не встановлено, діючи відповідно до заздалегідь узгодженого з ОСОБА_15 планом, ОСОБА_14 надав вказівку ОСОБА_12 про передачу інформації ОСОБА_17 про те, що він та ОСОБА_15 підпишуть як ініціатори та члени авторського колективу проекти Законів «Про внесення змін до Податкового кодексу України (щодо особливостей оподаткування діяльності, пов`язаної з видобуванням бурштину)» та «Про внесення змін до Митного кодексу України (щодо звільнення від оподаткування операцій з ввезення на територію України обладнання для промислового видобутку бурштину)», підготовлені МДО «Депутатський контроль» і супроводжуватимуть їх подальший розгляд. Також ОСОБА_14 надав вказівку ОСОБА_12 передати ОСОБА_17 вимогу про те, що за вчинення цих дій в інтересах компанії «Фуджейра» вона повинна передати йому та ОСОБА_15 неправомірну вигоду в сумі 15000 доларів США.
16 листопада 2016 року близько 20 год. 50 хв., діючи з прямим умислом відповідно до відведеної ролі у спільній злочинній діяльності, з метою виконання вказівок ОСОБА_14 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, спрямованих на вимагання та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_17 , ОСОБА_12 призначила зустріч із нею на 17 листопада 2016 року для обговорення питань вимагання й одержання від неї як представника компанії-нерезидента «Фуджейра» неправомірної вигоди.
17 листопада 2016 року близько 11 год. 00 хв. у приміщенні Комітетів Верховної Ради України, розташованому за адресою: місто Київ, вул. Банкова, 5-7, ОСОБА_12 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи на виконання злочинного плану, повідомила ОСОБА_17 , що ОСОБА_16 звернувся до її керівника ОСОБА_14 , якому передав для підпису підготовлені законопроекти та документи, що до них додаються. У свою чергу, ОСОБА_14 домовився з народним депутатом ОСОБА_15 про спільне підписання цих законопроектів та їх супроводження. Також ОСОБА_12 довела до відома ОСОБА_17 вимогу ОСОБА_14 про необхідність передачі неправомірної вигоди в сумі 15000 доларів США (відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 17 листопада 2016 року еквівалент складає 395185,2 грн.) для нього та ОСОБА_15 за підписання, внесення та супроводження розгляду проектів Законів «Про внесення змін до Податкового кодексу України (щодо особливостей оподаткування діяльності, пов`язаної з видобуванням бурштину)» та «Про внесення змін до Митного кодексу України (щодо звільнення від оподаткування операцій з ввезення на територію України обладнання для промислового видобутку бурштину)» і з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.
Цього ж числа близько 16 год. 00 хв. у приміщенні ресторану STAR BURGER за адресою: місто Київ, вул. Хрещатик, 7/11, ОСОБА_12 підтвердила ОСОБА_17 інформацію щодо підписання та супроводження проходження законопроектів у Верховній Раді України особисто народним депутатом ОСОБА_15
17 листопада 2016 року приблизно о 18 год. 00 хв., використовуючи статус народного депутата України та відповідні повноваження з метою одержання неправомірної вигоди, усвідомлюючи протиправність своїх дій, у приміщенні ресторану «Фелліні» за адресою: місто Київ, вул. Городецького, 5, ОСОБА_14 особисто повідомив ОСОБА_17 у присутності ОСОБА_12 , що без підпису та згоди ОСОБА_15 зазначені законопроекти не можуть бути внесені і підтвердив попередньо висловлену вимогу щодо необхідності передачі грошових коштів для здійснення ними як народними депутатами України відповідних дій в інтересах компанії «Фуджейра». На цю вимогу ОСОБА_17 погодилася, усвідомлюючи реальність існування перешкод у веденні легального бізнесу компанією «Фуджейра» на території України, відсутності необхідної нормативно-правової бази, у чому й переконували її ОСОБА_14 та ОСОБА_12 .
Так, у період з 17 листопада 2016 року до 20 листопада 2016 року ОСОБА_14 та ОСОБА_15 до підписання законопроектів як ініціаторами та членами авторського колективу, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, враховуючи згоду ОСОБА_17 на надання неправомірної вигоди, спільно прийняли рішення про те, що неправомірна вигода в сумі 15000 доларів США, яку повинна передати ОСОБА_19 , розподілятиметься між ними виключно у рівних частинах, тобто по 7500 доларів США кожному. З огляду на викладене ОСОБА_14 у цей же період довів до відома ОСОБА_12 зазначену вимогу для подальшої її передачі ОСОБА_17
21 листопада 2016 року близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_14 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, нехтуючи статусом народного депутата, надав вказівку ОСОБА_12 зв`язатися із ОСОБА_17 для одержання відповіді на попередньо висловлену вимогу щодо одержання від неї грошових коштів, а також встановити, чи підписав ОСОБА_15 законопроекти.
21 листопада 2016 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_12 , діючи з прямим умислом відповідно до покладених на неї обов`язків у досягненні єдиної злочинної мети, керуючись корисливим мотивом, на виконання вказівок ОСОБА_14 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, у приміщенні Комітетів Верховної Ради України за адресою: місто Київ, вул. Банкова, 5-7, проінформувала ОСОБА_17 про те, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ще не підписали законопроекти як ініціатори та члени авторського колективу, оскільки неправомірна вигода ще ними не отримана. Також ОСОБА_12 повідомила, що вона забезпечить їх підписання у цих народних депутатів до передачі неправомірної вигоди та передала ОСОБА_17 вимогу ОСОБА_14 і ОСОБА_15 щодо необхідності надання грошових коштів як неправомірної вигоди в сумі 7500 доларів США ОСОБА_15 особисто або через його помічників чи ОСОБА_14 , а решту коштів у сумі 7500 доларів США передати ОСОБА_14 через неї.
На зазначену вимогу ОСОБА_17 повідомила, що має можливість наступного дня, тобто 22 листопада 2016 року, надати ОСОБА_14 через ОСОБА_12 частину неправомірної вигоди, що вимагається, а саме грошові кошти в сумі 5000 доларів США, а решту коштів у сумі 2500 доларів США згодом.
Отримавши цю інформацію, у той же час близько 12 год. 00 хв. 21 листопада 2016 року у присутності ОСОБА_17 . ОСОБА_12 зателефонувала ОСОБА_14 і з використанням мережі Інтернет і програмного забезпечення передачі аудіо та відео даних, встановленого на власний мобільний телефон, повідомила, що наступного дня, тобто 22 листопада 2016 року, ОСОБА_17 передасть для нього першочергово грошові кошти в сумі 5000 доларів США, а решту потім, а також проінформувала щодо її прохання у сприянні організації зустрічі з ОСОБА_15 .
Після закінчення телефонної розмови ОСОБА_12 повідомила ОСОБА_17 , що законопроекти можна підписати цього ж дня, однак вона повинна передати обумовлену частину неправомірної вигоди грошові кошти в сумі 5000 доларів США наступного дня ОСОБА_14 через неї, а ОСОБА_15 в сумі 7500 доларів США за наявності у неї цих коштів, тоді ж буде організована зустріч і з ним.
Діючи на виконання інструкцій та вказівок ОСОБА_14 , ОСОБА_12 близько 13 год. 00 хв. 21 листопада 2016 року зателефонувала помічнику народного депутата ОСОБА_15 ОСОБА_20 , у якої дізналася, що законопроект ОСОБА_15 ще не підписаний.
Про зазначене ОСОБА_12 невідкладно за допомогою телефонного в`язку доповіла ОСОБА_14 , від якого отримала вказівку подавати законопроект на реєстрацію за його підписом.
Близько 13 год. 20 хв. 21 листопада 2016 року ОСОБА_12 з метою реалізації злочинних намірів на одержання неправомірної вигоди зателефонувала ОСОБА_16 , якому повідомила, що найближчим часом принесе підписані ОСОБА_14 законопроекти та документи до них.
Діючи на виконання інструкцій та вказівок ОСОБА_14 , ОСОБА_12 близько 15 год. 00 хв. 21 листопада 2016 року повторно зателефонувала помічнику народного депутата ОСОБА_15 . ОСОБА_20 з приводу підписання ним законопроектів, а також призначення зустрічі.
Наступного числа, тобто 22 листопада 2016 року, у період часу з 13 год. 15 хв. до 14 год. 40 хв. у приміщенні ресторану «Смородина», розташованого за адресою: місто Київ, вул. Русанівська Набережна, 7, діючи з прямим умислом, на виконання злочинного плану та вказівок ОСОБА_14 , ОСОБА_12 повідомила ОСОБА_17 , що законопроекти та документи до них підписані ОСОБА_14 і передані до МДО «Депутатський контроль», після чого, усвідомлюючи протиправність своїх дій, повторно передала вимогу щодо необхідності передачі грошових коштів у сумі 7500 доларів США ОСОБА_15 .
У той же період часу, а саме 22 листопада 2016 року з 13 год. 15 хв. до 14 год. 40 хв. в приміщенні ресторану «Смородина», розташованого за адресою: місто Київ, вул. Русанівська Набережна, 7, на вимогу ОСОБА_14 , висловлену через ОСОБА_12 , за підписання та внесення до Верховної Ради України як ініціатором та членом авторського колективу проектів Законів «Про внесення змін до Податкового кодексу України (щодо особливостей оподаткування діяльності, пов`язаної з видобуванням бурштину)» та «Про внесення змін до Митного кодексу України (щодо звільнення від оподаткування операцій з ввезення на територію України обладнання для промислового видобутку бурштину)», ОСОБА_17 надала ОСОБА_12 для подальшої передачі ОСОБА_14 частину неправомірної вигоди в сумі 5000 доларів США (що за офіційним курсом Національного банку України станом на 22 листопада 2016 року є еквівалентом 128919 гривень).
Одразу після отримання грошових коштів ОСОБА_12 о 14 год. 34 хв. 22 листопада 2016 року у присутності ОСОБА_17 за допомогою мобільного зв`язку в прихованій формі підтвердила ОСОБА_14 факт отримання частини неправомірної вигоди в сумі 5000 доларів США, від якого отримала вказівку на здійснення розрахунку за два мобільні телефони IPhone 7 у магазині Royal Service за допомогою отриманих від ОСОБА_17 коштів.
22 листопада 2016 року у Верховній Раді України за № 5436 зареєстровано проект Закону «Про внесення змін до Податкового кодексу України (щодо особливостей оподаткування діяльності, пов`язаної з видобуванням бурштину)» та за № 5437 проект Закону «Про внесення змін до Митного кодексу України (щодо звільнення від оподаткування операцій з ввезення на територію України обладнання для промислового видобутку бурштину)», ініціаторами якого з метою реалізації своїх злочинних намірів на вимагання і одержання неправомірної вигоди були народні депутати ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
У цей же день, в період з 16 год. 55 хв. до 18 год. 50 хв., діючи на виконання злочинних вказівок ОСОБА_14 , за частину коштів, одержаних від ОСОБА_17 , як неправомірну вигоду, в сумі 1900 доларів США в магазині Royal Service ОСОБА_21 придбала два мобільні телефони: IPhone 7 (ІМЕІ НОМЕР_2 ) та IPhone 7+ (ІМЕІ НОМЕР_3 ), які 23 листопада 2016 року передала ОСОБА_14 . У подальшому один із мобільних телефонів він залишив для використання собі, а другий передав своїй дружині ОСОБА_22
24 листопада 2016 року, діючи з прямим умислом, на виконання заздалегідь умовленого злочинного плану та покладених на неї ОСОБА_14 обов`язків, ОСОБА_12 забезпечила підписання ОСОБА_23 , як ініціатором та членом авторського колективу законопроектів і документів до них, про що близько 16 год. 17 хв. того ж числа повідомила ОСОБА_17 , а також поінформувала, що решту коштів як неправомірну вигоду вона повинна передати ОСОБА_14 через неї після зустрічі з ОСОБА_15 , якому має передати грошові кошти як неправомірну вигоду, розмір якої було попередньо доведено до її відома.
Узгодивши свої дії з ОСОБА_14 , з метою доведення до кінця злочинного умислу, спрямованого на вимагання та одержання неправомірної вигоди у ОСОБА_17 , ОСОБА_12 повідомила їй номер мобільного телефону ОСОБА_15 для узгодження з ним дати проведення зустрічі.
Після цього в ході розмови з ОСОБА_15 останній, використовуючи протиправно статус народного депутата, реалізуючи злочинні наміри на одержання неправомірної вигоди, усвідомлюючи протиправність своїх дій, призначив зустріч ОСОБА_17 у цей же день о 20 год. 00 хв. в приміщенні ресторану «Три вилки» за адресою: місто Київ, вул. Володимирська, 76.
Так, 24 листопада 2016 року близько 20 год. 00 хв. у приміщенні ресторану «Три вилки» за адресою: місто Київ, вул. Володимирська, 76, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на вимагання та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_17 , ОСОБА_15 повідомив, що його дії узгоджені з ОСОБА_14 , а також висловив намір на одержання неправомірної вигоди грошових коштів у сумі 7500 доларів США, вимога про передачу яких попередньо була доведена до відома ОСОБА_17 через ОСОБА_12 , за реалізацію свого права законодавчої ініціативи в інтересах компанії «Фуджейра», тобто за підписання законопроектів. З метою одержання неправомірної вигоди ОСОБА_15 надав вказівку ОСОБА_17 невідкладно передати грошові кошти його охоронцеві ОСОБА_18 .
Близько 21 год. 00 хв. 24 листопада 2016 року у вестибюлі ресторану «Три вилки», що розташований за адресою: місто Київ, вул. Володимирська, 76, на вимогу народного депутата ОСОБА_15 за підписання та внесення до Верховної Ради України як ініціатором і членом авторського колективу проектів Законів «Про внесення змін до Податкового кодексу України (щодо особливостей оподаткування діяльності, пов`язаної з видобуванням бурштину)» та «Про внесення змін до Митного кодексу України (щодо звільнення від оподаткування операцій з ввезення на територію України обладнання для промислового видобутку бурштину)» ОСОБА_17 передала ОСОБА_18 для подальшої передачі ОСОБА_15 обумовлену ним із ОСОБА_14 частину неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 7500 доларів США (що за офіційним курсом Національного банку України станом на 24 листопада 2016 року є еквівалентом 191907 гривень).
В подальшому, а саме 24 листопада 2016 року близько 21 год. 33 хв. ОСОБА_17 повідомила ОСОБА_12 , що неправомірну вигоду у розмірі 7500 доларів США передала ОСОБА_15
28 листопада 2016 року близько 10 год. 18 хв. ОСОБА_14 з метою доведення злочинного умислу до кінця та одержання решти суми неправомірної вигоди, зловживаючи своїм статусом народного депутата, надав вказівку ОСОБА_12 на проведення зустрічі із ОСОБА_17 та одержання від неї другої частини неправомірної вигоди, тобто грошових коштів у сумі 2500 доларів США.
28 листопада 2016 року у період близько з 14 год. 46 хв. до 16 год. 45 хв. на виконання злочинної вказівки ОСОБА_14 . ОСОБА_12 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою доведення злочинних намірів до кінця у приміщенні ресторану Варенична «Катюша» за адресою: місто Київ, вул. Банкова, 1/10, на вимогу народного депутата ОСОБА_14 за підписання та внесення до Верховної Ради України як ініціатором та членом авторського колективу проектів Законів «Про внесення змін до Податкового кодексу України (щодо особливостей оподаткування діяльності, пов`язаної з видобуванням бурштину)» та «Про внесення змін до Митного кодексу України (щодо звільнення від оподаткування операцій з ввезення на територію України обладнання для промислового видобутку бурштину)» одержала від ОСОБА_17 для подальшої передачі ОСОБА_14 частину неправомірної вигоди грошові кошти в сумі 2500 доларів США (що за офіційним курсом Національного банку України станом на 28 листопада 2016 року є еквівалентом 64311 гривень).
Таким чином, народний депутат ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовою із народним депутатом ОСОБА_15 , будучи службовими особами, які займають особливо відповідальне становище, також за попередньою змовою зі своїм помічником-консультантом ОСОБА_12 , за пособництва ОСОБА_18 , вчинили вимагання та одержання неправомірної вигоди від представника компанії-нерезидента «Фуджейра» (ОАЕ) ОСОБА_17 в загальній сумі 15000 доларів США (відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на відповідні дати є еквівалентним 385137 гривень), що є особливо великим розміром, за вчинення в інтересах зазначеної компанії в особі її представника ОСОБА_17 дій з використанням наданого їм службового становища підписання як ініціаторами та членами авторського колективу, внесення до Верховної Ради України проектів Законів «Про внесення змін до Податкового кодексу України (щодо особливостей оподаткування діяльності, пов`язаної з видобуванням бурштину)» та «Про внесення змін до Митного кодексу України (щодо звільнення від оподаткування операцій з ввезення на територію України обладнання для промислового видобутку бурштину)».
Верховною Радою України 11 липня 2017 року надано згоду на притягнення народного депутата України ОСОБА_14 до кримінальної відповідальності.
ОСОБА_14 13 липня 2017 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, та вручено письмове повідомлення про підозру.
Крім цього, органом досудового розслідування у межах даного кримінального провадження досліджуються обставини, що можуть свідчити про незаконне збагачення ОСОБА_14 , який, будучи особою, що займає особливо відповідальне становище, набув у власність активи у значному розмірі, законність підстав набуття яких не підтверджено доказами.
Так, встановлено, що ОСОБА_12 є помічником-консультантом за строковим трудовим договором та довіреною особою народного депутата України ОСОБА_14 , який, діючи як довіритель упродовж 2013 2017 років, видав ОСОБА_12 ряд довіреностей, зокрема, на представництво інтересів з питань отримання заробітної плати та коштів на здійснення депутатських повноважень (від 11 квітня 2015 року на строк до 11 квітня 2016 року, від 26 лютого 2016 року на строк до 26 лютого 2017 року, від 25 лютого 2017 року на строк до 25 лютого 2020 року), на представництво інтересів (від 10 лютого 2016 року на строк до 31 грудня 2016 року, від 26 лютого 2016 року на строк до 26 лютого 2019 року, від 07 лютого 2016 року на строк до 31 грудня 2017 року, від 16 лютого 2017 року на строк до 16 лютого 2019 року), на розпорядження транспортним засобом (від 07 грудня 2016 року на строк до 31 грудня 2017 року), на представництво інтересів з питань, пов`язаних з придбанням та погашенням казначейських зобов`язань серії В (від 22 квітня 2016 року на строк до 22 квітня 2017 року).
У подальшому 12 травня 2016 року ОСОБА_12 , будучи уповноваженим представником ОСОБА_14 та діючи від його імені на підставі довіреності, розмістила в ПАТ «Державний ощадний банк України» сертифікати казначейських зобов`язань на суму 500000,00 гривень, які 23 травня 2016 року були погашені за номінальною вартістю з виплатою доходу на загальну суму 650000,00 гривень, із подальшим внесенням зазначених коштів на банківський рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_24 .
ОСОБА_12 , будучи помічником-консультантом за строковим трудовим договором народного депутата України ОСОБА_14 та його довіреною особою, за період з 24 травня 2016 року по 27 квітня 2017 року внесла від свого імені на банківські рахунки сестри народного депутата України ОСОБА_14 ОСОБА_11 грошові кошти, походження яких не відоме:
- 3,83 млн. гривень на рахунок № НОМЕР_4 в ПАТ «Діамантбанк» (12 операцій з внесення готівки за період з 24 травня 2016 року по 21 квітня 2017 року);
- 3,23 млн. гривень на рахунок № НОМЕР_5 в АТ «Укрексімбанк» (1 операція з внесення готівки 27 квітня 2017 року).
10 травня 2016 року, тобто незадовго до внесення ОСОБА_12 першої суми готівкових коштів на банківський рахунок ОСОБА_25 в ПАТ «Діамантбанк», остання видала довіреність своєму брату ОСОБА_14 , реєстраційний номер НОМЕР_6 ) на розпорядження майном, набуття майна та представництво на строк до 10 травня 2026 року.
В подальшому 28 квітня 2017 року через ПАТ «Діамантбанк» ОСОБА_12 на підставі довіреності від 21 квітня 2017 року № 920, виданої ОСОБА_26 на її ім`я на купівлю будь-якого нерухомого майна, придбала у ТОВ «Столичне правниче партнерство» квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано на сестру ОСОБА_14 ОСОБА_27 .
Відповідно до показань працівників ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент», що здійснюють обслуговування будинку АДРЕСА_2 , встановлено, що з приводу обставин проведення ремонту квартири АДРЕСА_3 та безпосередньо оформленням магнітних карток доступу в дім з ними спілкувалися ОСОБА_28 і ОСОБА_14 . Також протягом 2016 2017 років у вказаному будинку періодично зустрічали саме ОСОБА_14 та його дружину ОСОБА_29 . Тобто підтверджено, що у зазначеній квартирі фактично проживає ОСОБА_14 та його сім`я.
Таким чином, всі вище встановлені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_14 , який підозрюється в одержанні неправомірної вигоди, використовуючи дані своєї сестри ОСОБА_25 через свого помічника ОСОБА_12 за грошові кошти, походження яких невідоме, у 2017 році придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Окрім цього, встановлено, що у 2016 році ОСОБА_14 одержано дохід на суму 555350 гривень, за І квартал 2017 року 51854 гривень, ОСОБА_22 за 2016 рік одержано доходів на суму 13500 гривень, за І квартал 2017 року 42556 гривень, що дає підстави вважати, що ОСОБА_14 , будучи особою, яка займає особливо відповідальне становище, набув у власність активи у значному розмірі, законність підстав набуття яких не підтверджено доказами, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368-2 КК України.
Таким чином, як стверджують органи досудового розслідування, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , є набутою кримінально протиправним шляхом, тобто, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, є речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.
31 липня 2017 року (датоване 28 липня 2017 року) прокурор у кримінальному провадженні начальник другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_1 ), із забороною на відчуження та розпорядження зазначеним майном. Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечити конфіскацію майна підозрюваного ОСОБА_14 , забезпечити можливу спеціальну конфіскацію, а також забезпечити збереження речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 368-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 серпня 2017 року дане клопотання прокурора було задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0003712, про накладення арешту на майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_1 ), із забороною на відчуження та розпорядження цим майном, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення детектива ОСОБА_30 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на вищевказану квартиру з метою забезпечення як можливої спеціальної конфіскації майна ОСОБА_14 , так і збереження речових доказів.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на наступні обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя тапрокурор у кримінальному провадженні начальник другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.
Так, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Однак прокурор у кримінальному провадженні начальник другого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Так, у клопотанні прокурор у кримінальному провадженні начальник другого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 зазначає, що встановлені в ході досудового розслідування обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_14 , який підозрюється в одержанні неправомірної вигоди, використовуючи дані своєї сестри ОСОБА_11 , через свого помічника ОСОБА_12 за грошові кошти, походження яких невідоме, у 2017 році придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а тому вона є набутою кримінально протиправним шляхом та підлягає арешту у зв`язку з тим, що санкція ч. 4 ст. 368 КК України передбачає серед іншого конфіскацію майна.

Між тим, в клопотанні про арешт майна не враховано, що, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або як заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи у випадку, якщо майно перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати щодо юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Як вбачається з матеріалів провадження, у кримінальному провадженні № 0003712 від 28 листопада 2016 року ОСОБА_14 було повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 368-2 КК України. В той же час сестра підозрюваного ОСОБА_14 ОСОБА_11 , на яку зареєстрована квартира за адресою: АДРЕСА_1 , тобто яка є власником майна, не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні і відсутні будь-які дані, що остання, як і її чоловік ОСОБА_9 , мають будь-яке відношення до цього кримінального провадження. Отже, до ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у даному провадженні не може бути застосована конфіскація майна, як вид покарання, а тому арешт на їх майно з такою метою не може бути накладений.

З огляду на вищевикладені обставини кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_14 , квартира за адресою: АДРЕСА_1 , не може виступати і речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки вона не підпадає під жодний із критеріїв речових доказів, зазначених у ст. 98 КПК України. Зокрема, вказана квартира не є знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 368-2 КК України, не зберегла на собі слідів цих кримінальних правопорушень та не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у даному кримінальному провадженні. При цьому зазначена квартира не виступає предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, а жодні докази того, що вона була набута кримінально протиправним шляхом, в матеріалах кримінального провадження відсутні. Причому, сам прокурор у клопотанні вказує, що дана квартира була набута за грошові кошти, походження яких органами досудового розслідування не встановлено. Тому на вказаний об`єкт нерухомого майна, який, до того ж, не визнаний відповідною постановою органу досудового розслідування речовим доказом у справі, не може бути накладено арешт з метою забезпечення збереження його як речового доказу, так як такого речового доказу у даному кримінальному провадженні не існує.

Крім того, в матеріалах провадження не міститься доказів, що об`єкт нерухомого майна, який перебуває у власності сестри підозрюваного ОСОБА_14 ОСОБА_11 та її чоловіка ОСОБА_9 , був набутий останніми з доходів, отриманих внаслідок вчинення підозрюваним ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 368-2 КК України. Як встановила колегія суддів, таке посилання прокурора у клопотанні є лише його припущенням, яке нічим не підтверджено. Не надав будь-яких доказів цьому прокурор і в засіданні суду апеляційної інстанції. Відсутність таких доказів, в свою чергу, виключає можливість накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , з метою спеціальної конфіскації, а тим більше з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

В свою чергу, наданими до апеляційної скарги документами підтверджено спроможність ОСОБА_11 та її чоловіка ОСОБА_9 придбати за власні кошти квартируза адресою: АДРЕСА_1 , якими є договори про відчуження належного їм рухомого та нерухомого майна, задекларовані доходи від підприємницької діяльності, довідки про заробітну плату ОСОБА_9 та інші документи.

Отже, у даному кримінальному провадженні на підставі тих матеріалів, які прокурором додані до клопотання про арешт майна, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_1 ), не може бути визнана такою, що відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не може підлягати спеціальній конфіскації або конфіскації, як виду покарання, а також за рахунок цієї квартири не може бути відшкодована шкода, завдана внаслідок кримінального правопорушення, тобто жодна мета арешту майна, яка передбачена в ч. 2 ст. 170 КПК України, не може бути визначена стосовно квартири, яка перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_11 та ОСОБА_9 .

Також колегія суддів встановила, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скаргапредставника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_9 задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 серпня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 і накладено арешт на майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_1 ), із забороною на відчуження та розпорядження цим майном, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про накладення у кримінальному провадженні № 0003712 від 28 листопада 2016 року арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_1 ), із забороною на відчуження та розпорядження цим майном, відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4