Справа № 639/2650/18
Провадження № 1-кп/639/362/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за № 0000598 від 23.03.2018 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Довжик Золочівського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 15.03.2018 приблизно о 12 годині зустрівся зі своїм знайомим, ОСОБА_5 , поблизу неогородженої^території ПАТ «Мостбуд» Мостозагін №27, розташованої по вул. Калініна, 89 м. Харкова та вступив з ним у злочинну змову щодо сумісного вчинення крадіжки будь-якого майна з території вказаного підприємства.
Реалізуючи свій злочинний, протиправний умисел, ОСОБА_4 , який мав при собі заздалегідь приготовлену пилку по металу, діючи узгоджено зі ОСОБА_5 , спочатку безперешкодно прослідували на територію вказаного підприємства, де помітили одноповерхове нежитлове приміщення, на вході до якого знаходилися ворота з металевим каркасом, яким вони й вирішили заволодіти.
Надалі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , маючи спільний злочинний умисел, використовуючи ту обставину, що за їх діями ніхто не спостерігає і не зможе завадити доведенню їх злочинного умислу до кінця, діючи узгоджено, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, зняли з петель будівлі вказані ворота, а потім по черзі із застосуванням в якості знаряддя злочину пилки по металу, розпиляли металевий каркас воріт на 4 окремі швелери.
Таким чином, вони виконали всі дії, які вважали за необхідне для заволодіння зазначеним чужим майном за попередньою змовою.
Після цього, ОСОБА_4 разом зі ОСОБА_5 , звернувши на свою користь викрадені металеві швелери, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд.
В результаті скоєного кримінального правопорушення - злочину, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдали ПАТ «Мостбуд» Мостозагін №27 матеріальної шкоди на суму 893 грн. 75 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 9232 від 14.05.2018.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнали повністю, щиро розкаялися, суду пояснили, що дійсно вчинили кримінальне правопорушення за викладених вище обставин. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, не оспорюють. Просили суворо їх не карати.

Обвинувачені вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення. Представник потерпілого у поданій до суду заяві просив розглядати кримінальне провадження за його відсутності.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що вони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинувачених, а також стосовно судових витрат та речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Така юридична оцінка дій обвинувачених відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, не одружений, має постійне місце проживання, є інвалідом 3 групи за зором.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , враховує ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, не одружений, має постійне місце проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинувачених згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України,покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вимогами ч.2 ст.65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року,призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно статті 12 КК України є умисним злочином середньої тяжкості, наявність пом`якшуючих покарання обставин - щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинувачених, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити їм покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.185 КК України.

При цьому, враховуючи щире каяття обвинувачених та їх відношення до скоєного злочину, вивчивши відомості про особи обвинувачених, той факт, що по справі відсутні обтяжуючі покарання обставини, потерпілий не має до обвинувачених претензій матеріального та морального характеру, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинувачених можливо без ізоляції від суспільства та без реального відбування ними покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, на підставі ст.75 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши їм іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, одночасно на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України необхідно скасувати арешт майна в рамках даного кримінального провадження, накладений на предмет злочину, що підлягає поверненню потерпілому.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинувачених у рівних частках згідно ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у дольовому порядку в розмірі по 143 грн. (сто сорок три) грн.. 00 коп. з кожного процесуальні витрати за проведення судової експертизи, перерахувавши їх в дохід держави.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 квітня 2018 року, на металевий каркас воріт (4 фрагменти швеллерів) з чорного металу, що перебувають на балансі ПАТ «Мостобуд», довжиною 175 см х 115 см; 167 см х 107 см; 153 см х 20 см; 170 см х 25 см. Товщина заліза 1 см. Ширина кута 16 см. Висота 6 см. Загальною вагою 162,5 кг.

Речові докази: металевий каркас воріт (4 фрагменти швеллерів) з чорного металу - повернути потерпілій стороні ПАТ «Мостобуд» після набрання вироком суду законної сили, диск DVD+R4,7 gb з відеозаписом подій, що мали місце 15.03.2018 приблизно о 12 год. 00 хв. за адресою м. Харків, вул. Калініна, 89 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1