АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/198/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/88/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - в порядку виконання вироку
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 11-кп/789/88/18 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 09.02.2018 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого за ст.ст.185 ч.1, 185 ч.3, 121 ч.2, 70 ч.1 КК України про переведення до приміщення камерного типу,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Гусятинського районного суду від 09.02.2018 року задоволено подання т.в.о.начальника Державної установи «Копичинська виправна колонія №112» про поміщення засудженого ОСОБА_7 до приміщення камерного типу строком на один місяць.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції вказав на те, що представниками установи під час розгляду даного подання доведено факт безуспішного застосування до засудженого інших заходів впливу, з огляду на негативну поведінку ОСОБА_9 , кількість та характер раніше накладених стягнень, та невиконання ним 02.02.2018 року о 6 год 10 хв. команди підйом та невиходу на ранкову перевірку.

Захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду через невідповідність викладених у ній висновків фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання.

Вважає, що як подання так і долучені до нього матеріали суперечать вимогам закону, оскільки засуджений ОСОБА_7 не порушував вимог ч.4 ст.107 КВК України, в звязку з тим, що вказана вимога закону не встановлює для засуджених заборон у вигляді не виходу на загальні перевірки та невиконання команди про підйом, тобто мотивувальна частина постанови містить невідповідності між встановленим за наслідками службової перевірки порушенням ОСОБА_9 умов відбування покарання та застосованою нормою закону.

Крім цього, зазначає, що у матеріалах провадження відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 не вийшов на перевірку не через хворобу, а саме внаслідок злісного порушення ним умов відбування покарання. Тобто умисно вчинив дисциплінарний проступок, а тому вважає що суд не мав підстав вважати доведеним факт вчинення дисциплінарного проступку засудженим.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та засудженого, які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, думку прокурора, який заперечив проти її задоволення та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали клопотання, зваживши на доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Пунктом шостим статті 135 КВК України та п.13-2 ч.1 ст.537 КПК України передбачено, що вирішення питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням ссуду.

Процедура дисциплінарного провадження щодо засуджених, які відбувають покарання в місцях позбавлення волі передбачена ст. 135 КВК України. Зокрема, зазначеною нормою закону передбачено, що питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії. Рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії.

Як вбачається з клопотання т. в.о. начальника Державної установи Копичинська виправна колонії (№ 112)" та доданих до нього матеріалів про застосування до засудженого ОСОБА_7 стягнення у вигляді переміщення до приміщення камерного типу строком на один місяць, засуджений ОСОБА_7 перебуває на профілактичному обліку в установі як злісний порушник установленого порядку відбування покарання.У місцях позбавлення волі він знаходиться з 18.01.2013 року по теперішній час. Характеризується негативно, допустив загалом 29 порушень встановленого порядку відбування покарання (у тому числі тричі застосовувалось поміщення в ПКТ, 8 разів поміщався в ДІЗО),, що свідчить про безуспішність застосування інших заходів впливу.

До матеріалів клопотання додано витяг з протоколу № 10 від 07.02.2018 року засідання дисциплінарної комісії установи про оголошення засудженому ОСОБА_9 рішення про поміщення його до приміщення камерного типу строком на 1 місяць.

Проте, з вищезгаданої виписки не вбачається чи була повноважною комісія при оголошенні засудженому вказаного рішення, якою кількістю голосів членів дисциплінарної комісії воно прийняте, тобто чи дотримані процедурні вимоги, встановлені ст.135 КВК України щодо його прийняття, а у звязку з яким порушенням та на підставі якої норми закону прийняте останнє.

Лише з висновку проведення службової перевірки установи від 05.02.2017 року та постанови начальника виправної установи про переведення засудженого до приміщення камерного типу від 07.02.2018 року, доданих до клопотання вбачається, що 02.02.2018 року о 06:10 год. під час проведення перевірки виконання засудженими відділення СПС №5 розпорядку дня, а саме виконання команди «підйом» та наявності засуджених відділення соціально-психологічної служби №5 на загальній перевірці усіх засуджених, було виявлено відсутність ОСОБА_7 , якого в подальшому було виявлено у спальному приміщенні на своєму спальному місці, що є порушенням вимог п.4 ст.107 КВК України.

Проте, дисциплінарний проступок, вчинений ОСОБА_9 не відноситься до заборон, встановлених ч.4 ст.107 КВК України, про що суд вірно зазначив в оскаржуваній ухвалі.

Отже, накладене на засудженого дисциплінарне стягнення не відповідає нормі КВК, порушення якої встановлено за результатами службової перевірки, оскільки обовязок щодо дотримання засудженими вимог правил виправної установи передбачено ч.3 ст.107 КВК України.

Крім того, суд вийшов за межі клопотання встановивши доведення 02.05.2018 року порушення ОСОБА_9 норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, оскільки у ньому не йдеться про даний факт.

Також адміністрацією виправної установи не дотримано вимог ст.135 КВК України щодо направлення до суду у разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії установи рішення про поміщення засудженого до одиночної камери відповідного клопотання разом з повним текстом рішення комісії, у звязку з чим колегія суддів не має можливості перевірити у звязку з вчиненням якого дисциплінарного проступку ОСОБА_9 переміщено до одичної камери, на підставі якої норми закону, чи було дотримано процедурні питання щодо складу та повноважень комісії, якою кількістю голосів приймалось останнє, а тому вважає, що оскаржуване рішення підлягає до скасування, з постановленням нового про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити, ухвалу Гусятинського районного суду від 09.02.2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання т.в.о. начальника державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)» про поміщення засудженого ОСОБА_7 до приміщення камерного типу.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2