Провадження №1-кп/761/1549/2018
В И Р О К
іменем України
05 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хмельницької області, Летичівського району с. Свічна, громадянина України, українця, пенсіонера, з середньо технічною освітою, одруженого, особи, що постраждала від наслідків ЧАЕС, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в:
11 березня 2018 року, приблизно о 11 годині 27 хвилин, водій ОСОБА_6 керуючи технічно справним автомобілем «Ваз 21114» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці Д. Щербаківського зі сторони вул. Салютної у напрямку вул. Стеценка та наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований навпроти будинку № 56 по вулиці Щербаківського у місті Києві.
В цей час, в сусідній крайній правій смузі руху попутного напряму, перед нерегульованим пішохідним переходом почав знижувати швидкість та зупинився транспортний засіб, а саме невстановлений в ході розслідування автобус «Богдан», водій якого надавав дорогу пішоходу ОСОБА_5 , що пересікала проїзну частину вул. Щербаківського по вказаному нерегульованому пішохідному переходу, рухаючись з права наліво відносно напрямку руху вказаних транспортних засобів.
Грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б», 18.4 Правил дорожнього руху, які затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, водій ОСОБА_6 невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, не відреагував на зниження швидкості та зупинку транспортного засобу перед нерегульованим пішохідним переходом в сусідній смузі, в свою чергу не знизив швидкість і не зупинився перед пішохідним переходом і не переконався у відсутності пішоходів, продовживши рух керованого ним автомобіля виїхав на нерегульований пішохідний перехід та передньою правою частиною автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми: синець у ділянці потилиці; перелом потиличної кістки справа; крововиливи в товщу барабанних перетинок; струсу головного мозку та закритої травми шийного відділу хребта: перелом бокової маси 1 шийного хребця зліва.
Згідно висновку судово медичної експертизи № 562/Е виявленні тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Під час керування транспортним засобом водій автомобіля «Ваз 21114» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 порушив п.п. 2.3 «б», 18.4 Правил дорожнього руху України:
-п. 2.3 «б»: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі;
- п. 18.4 якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує чи зупинився транспортний засіб водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що: 11 березня 2018 року о 11 годині 45 хвилин стала учасником дорожньо транспортної пригоди і постраждала на нерегульованому пішохідному переході по вулиці Щербаківського навпроти будинку 56 у м. Києві.
Так, у вказаний час вона ОСОБА_5 вийшла з магазину «Сільпо» та направлялась до нерегульованого пішохідного переходу, щоби перейти дорогу на іншу сторону. Підійшовши до переходу, вона подивилась ліворуч і побачила, що у правій смузі у напрямку вул. Стеценка зменшує швидкість та зупиняється автобус «Богдан». Коли даний автобус зупинився, вона розпочала рух по дорожній розмітці «пішохідний перехід». Пройшовши одну смугу та рухаючись далі майже дійшовши до подвійної суцільної, почула звук гальмування. Одразу ж на неї відбувся наїзд передньою частиною автомобіля. Ця подія відбулась на пішохідному переході. Внаслідок наїзду отримала тяжкі тілесні ушкодження та каретою швидкої допомоги доставлена до лікарні.
Просила суд під час призначення покарання не позбавляти волі обвинуваченого ОСОБА_6 , а обмежитись покаранням не пов`язаним з позбавленням волі. Крім того потерпіла звертала увагу суду на те, що до обвинуваченого необхідно застосувати додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. Цивільний позов потерпіла не заявляла, у зв`язку з повним відшкодуванням їй спричинених збитків на суму 63 тисячі гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе зач. 2 ст. 286 КК України визнав у повному обсязі та пояснив суду, що: його водійський стаж складає приблизно 30 років. В своїй власності він має автомобіль «ВАЗ 21114» д.н.з. НОМЕР_2 , який перед ДТП знаходився в справному стані.11 березня 2018 року став учасником дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце по вул. Д.Щербаківського, 56 у місті Києві. Алкогольних напоїв, наркотичних речовин та інших лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції перед ДТП не вживав. Стан здоров`я був нормальний. Пригода сталась у світлий час доби. Проїзна частина вул. Щербаківського має по дві смуги руху у кожному напрямку, які розділені подвійною суцільною лінією. Навпроти будинку № 56 по вул. Щербаківського нанесена дорожня розмітка нерегульованого пішохідного переходу, яку на той час було погано видно. Також по обох краях проїзної частини розміщені дорожні знаки «Пішохідний перехід». Вказану ділянку дороги він знає нормально, оскільки постійно там проїжджає. Дорожнє покриття на час пригоди було мокре. Рухався по вул. Щербаківського зі сторони Салютної у напрямку вул. Стеценка у крайній лівій смузі руху зі швидкістю приблизно 45-50 км/год. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, звернув увагу на те, що у крайній правій смузі попутного напрямку стоїть автобус «Богдан» жовтого кольору, перед нерегульованим пішохідним переходом. Побачивши даний автобус почав знижувати швидкість, однак через декілька секунд на пішохідному переході з права на ліво відносно напрямку його руху з`явився пішохід. Побачивши даного пішохода застосував екстрене гальмування однак на шляху транспортного засобу цей час був пішохід. Внаслідок чого правою передньою частиною керованого автомобіля відбувся наїзд на пішохода. В результаті наїзду на пішохода, остання впала на дорожнє покриття. Після повної зупинки автомобіля, він вийшов із салону, включив аварійну сигналізацію та підійшов до даного пішохода, яким виявилася жінка. Також до даної жінки підійшли інші незнайомі мені люди, які були неподалік біля місця пригоди і хтось із них викликав швидку медичну допомогу та поліцію. До приїзду швидкої допомоги, жінка пішохід сиділа на асфальті та була при свідомості. Коли прибула швидка медична допомога жінку пішохода було оглянуто та госпіталізовано до лікарні. Свою вину визнає повністю та щиро кається. В скоєному сильно жалкує, просить суд його суворо не карати. Збитки, які ним спричиненні потерпілій ОСОБА_5 відшкодовані на загальну суму 63 тисячі гривень. Попросив вибачення в потерпілої та просив суд не позбавляти його права керування транспортним засобом.
Покази обвинуваченого ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, перевіривши, що вони вірно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом потерпілої, обвинуваченого, дослідженням письмових документів та матеріалів, що характеризують обвинуваченого як особу.
Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 2ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_6 , а саме те, що останній не перебуває під наглядом лікаря-нарколога та психіатра,раніше не судимий, має позитивну характеристику за місцем проживання.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину повне відшкодування збитків потерпілій.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 286 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Однак, беручи до уваги, обставини вчинення злочину, його тяжкість, те, що ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є особою, що постраждала від аварії на ЧАЕС, повністю визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував потерпілій збитки, завдані його діями, суд вважає за необхідне звільнити його від відбування призначеного судом основного покарання на підставі ч. 1 ст. 75 КК України, вважаючи можливим його виправлення без відбування покарання.
Цивільний позов, в рамках кримінального провадження не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Судові витрати на залучення експерта для проведення судово-медичної експертизи (висновок експерта №562/е від 14.03.2018 року), що становлять 1974 гривень 70 копійок,слід стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 не застосовувався.
На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 286 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, -

з а с у д и в:
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов, в рамках кримінального провадження не заявлено.
Речовий доказ: автомобіль «ВАЗ 21114» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні в обвинуваченого ОСОБА_6 , після вступу вироку в законну силу, залишити в володінні останнього.
Судові витрати на залучення експерта за проведення судово-медичної експертизи (висновок експерта №562/е від 14.03.2018 року), що становлять 1974 гривень 70 копійок - стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: