Справа № 527/1556/18
провадження № 1-кс/527/609/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 ,, погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000070 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
20 серпня 2018 до суду надійшло клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000070 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
У своєму клопотанні слідчий зазначив, що у провадженні слідчого відділу Глобинського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 30 липня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.07.2018 року, близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 , взявши зі свого місця мешкання предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень - сокиру, прибув до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та належить ФОП « ОСОБА_6 ».
Після чого, ОСОБА_5 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, безпричинно почав порушувати громадський порядок та нормальні умови роботи вказаного магазину, а саме: неодноразово грубо та нецензурно висловлювався в адресу працівників магазину, що значно принижувало їх честь та гідність, а також шляхом демонстрації сокири погрожував спричиненням тілесних ушкоджень, при цьому ОСОБА_5 на вимоги працівників вказаного магазину припинити свої злочинні дії не реагував.
У результаті хуліганських дій ОСОБА_5 було тимчасово порушено нормальні умови діяльності магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
20.08.2018 року підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для проведення огляду добровільно видав працівникам поліції сокиру, з якою приходив у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 17.07.2018 року. Після проведення огляду вказану сокиру було вилученого до Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області.

Посилаючись на те, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом вчинення кримінального правопорушення і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження виникла необхідність у накладенні арешту на майно, а саме сокиру, яку добровільно видав підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судове засідання слідчий Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності, клопотання підтримував з підстав та обставин, викладених в ньому.
У судове засідання зацікавлені особи не з`явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду клопотання. Про причину неявки суд не повідомляли.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, встановив наступне.
30 липня 2018 року відомості по вказаному факту внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань, присвоєно номер кримінального провадження №0000070 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам суд зазначає наступне.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчим суддею встановлено, що внаслідок вилучення в ході огляду речей, а саме: сокири, остання набула статусу тимчасово вилученого майна та визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.
Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному правопорушенні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України.
Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.
З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 ,, погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000070 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 20.08.2018 під час огляду речей у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на сокиру, шляхом заборони відчуження власнику, володільцю, чи іншим особам та користування вказаною сокирою із залишенням їх в кімнаті зберігання речових доказів Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали направити слідчому Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , прокурору Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , іншим зацікавленим особам - для відома.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1