Єдиний унікальний номер 205/2070/18
У Х В А Л А
Іменем України

11 вересня 2018 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000454 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
30.07.2015 року у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману і шахрайством, а саме, грошовими коштами державного бюджету України у вигляді допомоги по безробіттю, з коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті шляхом обману заволодіти грошовими коштами державного бюджету України у вигляді допомоги по безробіттю, 30.07.2015 року ОСОБА_3 прибув до будівлі Ленінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська розташованого за адресою: місто Дніпро, вулиця Авіаційна, 41, та повідомив його співробітникам про необхідність набуття ним статусу безробітного та отримання відповідної допомоги по безробіттю. В подальшому, спеціалістом Ленінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська, надано ОСОБА_3 бланк заяви про надання статусу безробітного, затверджений Наказом Міністерства соціальної політики України 16.05.2013 року № 270, у якій зазначено відомості, які особа зобов`язана повідомити представникам центра зайнятості, для отримання статусу безробітного, в тому числі і те, чи є особа суб`єктом підприємницької діяльності. Так, ОСОБА_3 , керуючись злочинним умислом, достовірно знаючи про те, що він зареєстрований як фізична особа-підприємець з 26.11.2003 року, відповідно до ст. ст. 4, 43, 44 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року № 5067-VI (в редакції від 10.07.7015 року) унеможливлювало отримання ним статусу безробітного, що в свою чергу відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ (в редакції від 25.05.2015) унеможливило б отримання ОСОБА_3 матеріального забезпечення на випадок безробіття соціальних послуг, 30.07.2015 року засвідчив своїм особистим підписом достовірність зазначених у заяві про надання статусу безробітного відомості про те, що він не є суб`єктом підприємницької діяльності, тим самим повідомивши працівникам Ленінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська неправдиві відомості щодо свого статусу само зайнятої особи. Далі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, маючи на меті шляхом обману заволодіти грошовими коштами державного бюджету України, в особі Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, у вигляді допомоги по безробіттю, 30.07.2015 року ОСОБА_3 , достовірно знаючи про неправдивість викладених ним у заяві про надання статусу безробітного відомостей про відсутність роботи, у зв`язку з чим він нібито не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі за договорами цивільно-правового характеру та не забезпечує себе роботою самостійно, подав її з іншими передбаченими Законом України «Про зайнятість населення» документами до Ленінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська. Працівники Ленінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська, завідомо не обізнані про скоєння кримінального правопорушення, введені в оману ОСОБА_3 , на підставі підписаної ОСОБА_3 заяви про надання статусу безробітного від 30.07.2015 року та доданих до неї документів, прийняли рішення про надання статусу безробітного та призначення ОСОБА_3 допомоги по безробіттю. В подальшому, в період часу з 06.08.2015 рік по 01.05.2016 рік ОСОБА_3 шляхом обману заволодів грошовими коштами державного бюджету України у вигляді допомоги по безробіттю, з коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, в результаті перерахування Ленінським районний центром зайнятості м. Дніпропетровська на особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_3 , грошових коштів в розмірі 37 666 гривень, якими останній розпорядився на власний розсуд. 28.08.2017 року відповідно до акту № 17082801 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» Дніпровським міським центром зайнятості припинено виплату соціальної допомоги ОСОБА_3 та встановлено переплату перерахованих грошових коштів у розмірі 37 666 гривень 52 копійок. Таким чином, в період часу з 06.08.2015 рік по 01.05.2016 рік в результаті шахрайських дій ОСОБА_3 Ленінським районним центром зайнятості м. Дніпропетровська перераховано на особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_3 , грошові кошти в розмірі 37 666 гривень 52 копійок, якими останній розпорядився на свій розсуд.

Дії ОСОБА_3 , що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_3 заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього, відповідно до ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор та представник потерпілого у судовому засіданні не заперечували проти закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, вважає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 вчинив злочин невеликої тяжкості, за який передбачено найсуворіше покарання у вигляді обмеження волі; з дня вчинення злочину минуло більше трьох років, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. 284, 314 КПК України, суд -.

ПОСТАНОВИВ:
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області.
Суддя: ОСОБА_1