Провадження №1-кп/127/1103/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

представника служби справах дітей Вінницької міської ради ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, неодруженого, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 08.07.2015 року Замостянським РВ УДМС України у Вінницькій області, раніше судимого:

- 25.12.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт;

- 25.10.2016 року Апеляційним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190, 71, 72 КК України до 2 років позбавлення волі, з урахуванням ст.71, 72 приєднано 1 день позбавлення волі по вироку Вінницького міського суду від 25.12.2015 року, та остаточно призначено покарання у виді 2 років 1 дня позбавлення волі;

- 07.12.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 25.05.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст.190, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі,

- у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005265 від 09.07.2016 року та №0008375 від 19.10.2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи незняту та непогашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25.12.2015 року, в період часу з 28.06.2016 року по 06.07.2016 року, перебуваючи на законних підставах в одній з кімнат приватного будинку № 84, що розташований по вул. Олександра Довженка, в м. Вінниці, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для власника майна та інших осіб, таємно, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку однієї жіночої каблучки з камінцями «Рубін», виготовленої із золота, вагою 3,5 гр.; однієї жіночої каблучки з камінцями «Фіаніт», виготовленої із золота, вагою 2,18 гр.; однієї пари жіночих сережок з камінцями «Діамант», виготовлених із золота, вагою 2,0 гр. та грошових коштів в сумі 150 євро, що належать ОСОБА_8 .
Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденими ювелірними виробами та грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.
Відповідно до довідки Національного банку України № 61-0050/12956 від 17.02.2017 року, станом на 06.07.2016 року, вартість 7,68 грама золота 585 проби у брухті становила 4 751,31 грн. та відповідно до довідки Національного банку України № 61-0050/12962 від 17.02.2017 року, станом на 06.07.2016 року, вартість 150 ЄВРО становила 4 153,99 грн.
Таким чином, своїми умисним діями неповнолітній ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 8 905,30 грн.

Крім того, 15.08.2016 року, приблизно о 17:00 год., неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні комп`ютерного клубу «Максимус», що розташований по вул. Брацлавській, 1, в м. Вінниці, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для власника майна та інших осіб, таємно, шляхом вільного доступу, повторно вчинив крадіжку належного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . мобільного телефону марки «Ргеstigio 3457», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в якому знаходилася флеш-картка об`ємом 2 Гб; сім картки оператора «КиївСтар» з номером НОМЕР_4 та сім-картка оператора «Life» за номером НОМЕР_5 , загальною вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5447- 5450/17-21 від 25.09.2017 року, 1502,74 грн.

Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 1502,74 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочини за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: в червні-липні 2016 року він перебуваючи в гостях у своєї знайомої, в будинку АДРЕСА_3 , в одній із кімнат, що розташована на другому поверсі вказаного будинку викрав ювелірні вироби із золота з камінням, а також грошові кошти в сумі 150 євро, після чого з місця злочину пішов разом з викраденим майном та грошовими коштами, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Також, приблизно 15.08.2016 року, ввечері, він перебуваючи в комп`ютерному клубі «Максимус», що розташований по вул. Брацлавській, 1, в м. Вінниці, побачивши на комп`ютерному столі мобільний телефон, скористався моментом, коли за ним ніхто не спостерігав та викрав вказаний телефон, який в подальшому продав та отримані від його продажу грошові кошти витратив на власні потреби.

Завдану потерпілим шкоду відшкодували вони з матір`ю.

Допитана в судовому засіданні законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 суду пояснила, що обвинувачений являється їй сином, на даний час є повнолітнім, однак вчинив злочин будучи неповнолітнім. ОСОБА_4 виховувався в неповній сім`ї, вона особисто матеріально забезпечувала родину. Претензій до поведінки сина у неї раніше не було, ОСОБА_4 нормально навчався, допомагав по господарству, не може вказати, що саме спонукало сина на вчинення злочинів, пов`язує таку поведінку сина з психологічно важким підлітковим віком. Шкоду завдану її сином потерпілим відшкодовано в повному обсязі. Не зважаючи на те, що її син на даний час утримується під вартою та вона мало з ним спілкується, вважає, що він усвідомив недопустимість такої поведінки в подальшому та жалкує про вчинене.

Представник служби у справах дітей Вінницької міської ради ОСОБА_7 у судовому засіданні, повідомила, що ОСОБА_5 в службі у справах дітей Вінницької міської ради, як дитина, яка опинилася в складних життєвих умовах не значився, просила суд при призначенні обвинуваченому покарання врахувати усі вимоги закону щодо призначення покарання особі, яка вчинила злочин будучи неповнолітньою.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягів з кримінального провадження № 0005264 від 08.07.2016 року та №0008375 від 18.10.2016 року (а. с. 111, 113), протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.07.2016 року ОСОБА_8 та від 18.10.2016 року ОСОБА_9 (а. с. 112, 114), висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №5447-5450/17-21 від 25.09.2017 року з довідкою про вартість проведеної експертизи (а.с. 125-128), суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого у скоєнні злочину.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який являється особою раніше неодноразово судимою (т.1 а.с. 119-120, 129-144), на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря - нарколога не перебуває (т.1 а. с. 117-118), за місцем проживання характеризується позитивно (т.1 а. с. 122), на обліку в службі у справах дітей Вінницької міської ради як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах, не перебував (а.с. 123).

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття, повне визнання ним вини у вчиненні інкримінованого злочину, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої злочином шкоди, а також вчинення ним злочинну будучи неповнолітнім.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, у вчиненому розкаявся, суд враховуючи досудову доповідь органу пробації про неповнолітнього обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінено як «середній» (т. а.с. 78-83), зважаючи на кількість епізодів злочинної діяльності, приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі, на строк в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, із врахуванням вимог ч. ч. 1, 3 ст. 102 КК України.

При цьому враховуючи, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, зважаючи на наявність пом`якшуючих обставин, передбачених п. п. 1 та 2 ч.1 ст. 66 КК України та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69-1 КК України, що не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією ч.2 ст. 185 КК України, із врахуванням правил, визначених п.2 ч.2 ст. 102 КК України.

При цьому, враховуючи наявність вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2017 року, за яким ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, суд вважає за необхідне на підставі ст. 70 ч.4 КК визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та покарання, призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2017 року, зарахувавши частково відбуте покарання призначене за попереднім вироком.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 17.10.2016 року.

Керуючись ч.3 ст.3, ч.1 ст. 5 КК України, враховуючи, що останній злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України вчинений ОСОБА_4 15.08.2016 року, суд приходить до переконання про можливість застосування відносно обвинуваченого ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIІІ від 26.11.2015 року) та вважає за необхідне ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час судового розгляду даного кримінального провадження зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 12.07.2017 року, тобто з дня винесення судом ухвали про тимчасове залишення ОСОБА_4 в слідчому ізоляторі державної установи «Вінницької установи виконання покарань №1» (т.1 а.с. 23) для розгляду даного кримінального провадження, по день набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави Україна 1396,00 гривень у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження судово-товарознавчої експертизи №5447-5450/17-21 від 25.09.2017 року (т.1 а.с. 128), оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого ОСОБА_4 злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 66, 67, 69-1, 70 ч.4, 102, 103 КК України, ст. 124, 349 ч.3, 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання на підставі ч.1 ст. 69-1, п.2 ч.2 ст. 102 КК України у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та покарання, призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2017 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі, зарахувавши в строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2017 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 17.10.2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIІІ від 26.11.2015 року) ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час судового розгляду даного кримінального провадження зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 12.07.2018 року по день набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна 396,00 грн. у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження судово-товарознавчої експертизи №5447-5450/17/21 від 25.09.2017 року.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: