Справа № 277/962/18
У Х В А Л А

"10" вересня 2018 р. смт. Ємільчине

Слідчий суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ємільчине клопотання т.в.о. начальника СВ Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 08.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який не працює, неодруженого, раніше судимого 07.04.2015 року

Малинським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі

В С Т А Н О В И В:
10.09.2018 року до Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_6 який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 08.09.2018 року ОСОБА_7 під час телефонної розмови з ОСОБА_6 та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, запропонував вчинити таємне викрадення майна з квартири ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , на що співрозмовники погодились.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, того ж дня близько 14 години 50 хвилин, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші дві невстановлені особи на автомобілі марки «ЛАНОС» прибули до будинку за місцем проживання ОСОБА_8 .

Переконавшись у відсутності власників та інших осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, ОСОБА_6 через незачинене вікно балкону разом з ОСОБА_9 , проник до квартири за вищевказаною адресою. Оглянувши квартиру у спальні у шафі-купе ОСОБА_6 та ОСОБА_9 виявили в одній з шухляд та заволоділи грошовими коштами у сумі 250 000 гривень та 9000 доларів США, які станом на 08.09.2018 року відповідно до курсу Національного Банку України становлять 253980 грн., та в одній з тумбочок, що розташована біля ліжка, у шухляді виявили золоті вироби вагою близько 50 г на загальну суму 50000 грн.

В цей час до квартири ОСОБА_8 зайшов ОСОБА_10 , який виявив злочинні дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та вчинив дії, спрямовані на затримання останніх, розпочавши боротьбу. Усвідомлюючи, що їх злочинні дії викриті ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , вирішили вчинити напад та застосувати до ОСОБА_10 погрозу насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 ставши у бійцівську стійку розпочав боротьбу з ОСОБА_10 та заподіяв удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_10 , спричинивши тілесні ушкодження останньому. Внаслідок даного удару останній впав на диван, в результаті чого у ОСОБА_7 з`явився шлях для відходу, яким він скористався, покинув місце вчинення злочину з викраденим майном через балкон квартири. Після цього ОСОБА_6 , розуміючи, що він не може безперешкодно покинути місце вчинення злочину, надів кастет на праву руку, яку демонстративно показав ОСОБА_10 та погрозив застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я останнього. Усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю ОСОБА_10 відступив та надав можливість покинути злочинцям місце вчинення злочину.

Таким чином своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, спрямованому на заволодіння майном у великих розмірах ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.187 КК України.

Крім того, слідчий зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років ніде не працює, по місцю проживання характеризується посередньо, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чинити вплив на інших учасників кримінального процесу чим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, може вчинити новий злочин, а тому просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, з підстав зазначених у ньому та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 заявив, що свою вину у вчиненні вищевказаного злочину визнає повністю та щиро розкаюється у його вчиненні, просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, пояснивши, що тільки 06.09.2018 року умовно-достроково звільнився з місць позбавлення волі, і вже 08.09.2018 року був затриманий працівниками поліції за підозрою вчиненні злочину.

Захисник підтримав позицію свого підзахисного.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

У провадженні СВ Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП України в Житомирської області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 08.09.2018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України.

08.09.2018 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_6 затриманий працівниками поліції.

09.09.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка доказів наданих сторонами не має спрямовуватися на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Прокурор в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою, вважаючи, що існують ризики переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на зазначене слідчий суддя відмічає, що підозрюваний ніде не працює, та не перебуває у сімейних відносинах, а отже у останнього відсутні міцні стійкі соціальні зв`язки, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрюваного від вчинення дій з метою переховування.

Зазначені чинники у сукупності з покаранням, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, приводять до переконання, що ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду є реальним.

Крім того, враховуючи, що інкримінований злочин вчинений з корисливих мотивів та з застосуванням насильства, а ОСОБА_6 офіційного та стабільного джерела доходів не має, тобто не виключено, що здійснення злочинної діяльності було єдиним способом заробітку, слідчий суддя вважає, що ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення є достатньо високим.

Разом з тим, слідчим та прокурором доведено ризик, що підозрюваний може здійснити незаконний вплив на інших учасників кримінального процесу, оскільки під час вчинення злочину останній застосував насильство до потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки за умови, якщо прокурор доведе, зокрема, що особу повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Санкція ч. 4 ст.187 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_6 , передбачає позбавлення волі на строк від 8 до 15 років.

При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, а також вчинення вищевказаного злочину під час умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі. Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вказані обставини підозри у вчиненні кримінального правопорушення, поєднаного з застосуванням насильства відносно потерпілого, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вагомості наявних доказів підозри, особи підозрюваного, також дають підстави слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання т.в.о. начальника СВ Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 08.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою визначити тривалістю 60 (шістдесят) днів в межах досудового розслідування, тобто до 17 години 00 хвилин 06 листопада 2018 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_1