Справа № 202/7763/17
Провадження № 1в/202/143/2018
УХВАЛА
Іменем України

08 листопада 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро подання заступника начальника Індустріального РВ філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області про скасування випробування та направлення засудженої ОСОБА_5 до позбавлення волі з випробуванням для відбування призначеного покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2017 року ОСОБА_5 засуджена за ч. 1 ст. 185, ст. ст. 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Орган пробації звернувся до суду з поданням про скасування покарання з випробуванням згідно з ч. 2 ст. 78 КК України у відношенні ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що засуджена злісно порушує обов`язки, покладені на неї судом, які передбачені ст. 76 КК України, не прибуває на виклики органу пробації, де її було постановлено на облік та установлено дні реєстрації, вчиняє адміністративні првопорушення.

Засудженій органом пробації було направлено виклик на 15.02.2018 року та 22.02.2018 року за якими вона не з`явилась. 21.03.2018 року були розпочаті заходи по встановленню місця мешкання засудженої, ОСОБА_5 була розшукана співробітниками уповноваженого органу з питань пробації та 17.05.2018 року була ознайомлена з обов`язками покладеними на неї судом: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробції; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання. Того ж дня засудженій було винесено постанову про дні явки на реєстрацію, згідно з якою вона повинна з`являтися на реєстрацію кожен другий та четвертий вівторок місяця. А також ОСОБА_5 було винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбуття призначеного покарання, за ухилення від постановки на облік уповноваженого органу з питань пробації.

Засуджена ОСОБА_5 24.07.2018 року, 14.08.2018 року, 28.08.2018 року, 11.09.2018 року не з`являлась на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та причин неявки не повідомляла.

Також, Індустріальним ВП відносно засудженої ОСОБА_5 складені адміністративні протоколи, а саме: 18.05.2018 за ч. 1 ст. 178 КУпАП, ч. 1 ст. 175-1 КУпАП та прийнято рішення штраф; 25.06.2018 року за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, ч. 2 ст. 175-1 КУпАП прийнято рішення штраф.

20.09.2018 року співробітниками уповноваженого органу з питань пробації було здійснено вихід за адресою місця мешкання засудженої, та в бесіді з вітчимом засудженої було з`ясовано, що наприкінці липня 2018 ОСОБА_5 покинула квартиру та більше не поверталась, вітчим також повідомив, що на теперішній час засуджена знаходиться в Харкові та повертатись не збирається. Точна адреса її місця знаходження йому не відома.
Представник відділу з питань пробації клопотання підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених в ньому.
Засуджена ОСОБА_5 , про час та дату судового засідання сповіщена належним чином, про що свідчить її розписка, у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила.
Прокурор в судовомузасіданні вважав за можливе задовольнити клопотання, оскільки під час іспитового строку засуджена систематично вчиняла адміністративні правопорушення, та не виконувала покладені на неї обов`язки, що є підставою для скасування звільнення від відбування покарання.

Заслухавши прокурора, представника відділу з питань пробації, дослідивши клопотання та особову справу, суд доходить наступних висновків.

Згідно з матеріалами справи, засуджена для реєстрації до органу пробації не з`являлася, обов`язки, покладені вироком суду не виконує, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, що на думку суду свідчить про те, що вона ухиляється від відбування покарання.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року №7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , будучи ознайомленою з умовами та порядком відбуття покарання визначеного вироком суду, а також наслідками їх невиконання, свідомо систематично, чотири рази вчинила правопорушення, що потягли адміністративні стягнення.

Згідно зі ст.164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Відповідно до ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані, що підтверджують поважність причин неявки засудженої до органу пробації.

Під час розгляду подання суд переконався у тому, що ОСОБА_5 безвідповідально ставиться до обмежень та обов`язків, встановлених судом, як умов відбування покарання з випробуванням, байдуже відноситься до наслідків порушення умов відбування покарання з випробуванням.

Оскільки вищевикладені факти свідчать про небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення, а також неможливість її виправлення без реального відбування покарання, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного судом покарання.

Керуючись викладеним та ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст. 57, 58 КВК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання - задовольнити.

Відмінити засудженій ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробувальним строком.

У відповідності до ч. 2 ст. 57 КВК України направити засуджену ОСОБА_5 для відбування покарання, яке призначено вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2017 року за ч. 1 ст. 185, ст. ст. 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженій рахувати з дня її фактичного затримання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1