Справа № 183/88/18
№ 1-кп/183/550/18
В И Р О К
іменем України

07 червня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 :

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003158 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Підгороднє Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, такого, що не має судимості, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

12 вересня 2017 року приблизно о 12.30 годині ОСОБА_3 знаходився біля домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 12 вересня 2017 року приблизно о 12.31 годині, знаходячись за вказаною вище адресою, діючи умисно, наніс ОСОБА_5 один удар лівою ногою в праву частину голови, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді синця навколо правого ока, правій скроневій області голови, закритого вдавленого багатоуламкового перелому скроневої і тім`яної кісток справа з переходом на основу черепу, забою головного мозку 2-го ступеню, крововиливів над твердою мозковою оболонкою і м`якими мозковими оболонками справа, які у своїй сукупності, по ступеню тяжкості, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 обставини викладені в обвинувальному акті не оспорював та повністю їх підтвердив, пояснив, що 12.09.2017 року він був на роботі в с. Василівка Новомосковського району Дніпропетровської області, поруч з ним був потерпілий. Напередодні ОСОБА_5 був спійманий на крадіжці. Він підійшов до потерпілого та завдав йому один удар лівою ногою в праву частини голови. В скоєному щиро кається, збитки потерпілому не відшкодував, оскільки йому ніхто нічого не казав.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює, все саме так і відбувалося. Пояснив, що 12.09.2017 року він перебував в с. Василівка Новомосковського району Дніпропетровської області. Хлопці спіймали його на крадіжці він крав бензин у господаря. До нього підійшов ОСОБА_3 та ще якийсь хлопець. Хлопець намагався його вдарити, однак він увернувся від удару, після чого ОСОБА_3 наніс йому удар ногою по голові. Після завдання удару обвинуваченим йому стало погано та він поїхав додому. Зазначив, що збитки йому не відшкодовано, просив покарати ОСОБА_3 суворо.

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження.

Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено.
Суд не може визнати обставиною, яка пом`якшує покарання, твердження обвинуваченого про щире каяття, оскільки він не вчинив жодних дій, які б могли вказати на його каяття.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує те, що він вину визнав повністю, є таким, що не має судимості, на обліку у лікарів не перебуває.
Разом з тим, судом враховується те, що ОСОБА_3 вчинив умисний злочин, який віднесено законом до категорії тяжких з суспільно-небезпечними наслідками у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , враховуючи його поведінку, якою він демонструє відверте нехтування встановленими Законами України суспільними правилами поведінки, його зухвале ставлення до норм моралі та Кримінального процесуального законодавства, його легковажне ставлення до настання можливих наслідків, а також враховуючи те, за місцем мешкання характеризується посередньо, суспільно корисною працею не займається, немає міцних соціальних зв`язків, шкоду, заподіяну його протиправними діями потерпілому не відшкодував та останній наполягав на призначенні ОСОБА_3 суворого покарання.

Тому, керуючись ст. 50 КК України, виходячи з поняття покарання та його мети, а також враховуючи відсутність обставин, які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що виправлення останнього без відбування покарання неможливе, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання виключно у виді позбавлення волі, та відсутності підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.
Початок строку покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1