Провадження № 1-в/317/223/2018
Справа № 317/1984/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

представника органу виконання покарань ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з державною установою «Біленьківська виправна колонія (№99)» в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта незакінчена вища, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого 10.04.2007 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 . Клопотання вмотивоване тим, що засуджений повністю визнає свою провину, розкаявся, став на шлях виправлення. Під час відбування покарання він був працевлаштований, навчався, відвідував церкву. Своєю сумлінною поведінкою він довів своє виправлення.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, зазначив, що він у колонії отримав професії токаря, швеця, стропальника. Бере участь у волонтерській програмі допомоги хворим на СНІД. Був у раді колективу. Наразі працює днювальним у психолога, інспектора по звільненню та церкві.

Захисник засудженого, адвокат ОСОБА_6 , підтримав клопотання засудженого.

У судовому засіданні представник адміністрації державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання. Послався на те, що засуджений на виробництві колонії не працевлаштований і намірів не виявляє. Особистої участі у виховних заходах та програмах диференційованого виховного впливу не приймає. На переконання адміністрації установи засуджений не довів свого виправлення.

Прокурор ОСОБА_3 висловив думку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого ОСОБА_5 , захисника, представника адміністрації колонії, прокурора, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Строк, визначений ч. 3 ст. 81 КК України, необхідний для умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_5 відбув.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно наданої суду характеристики, підписаної начальником відділення СПС Біленьківської ВК № 99, узгодженої з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи і затвердженої начальником установи, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 08.09.2006 р. Під час тримання в Запорізькому слідчому ізоляторі допустив одне порушення установленого порядку тримання, яке виразилось у зберіганні заборонених предметів, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника слідчого ізолятора. Стягнення накладене до набуття вироком чинності. Заохочень не мав. З 17.06.2007 р. відбуває покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99)», порушень установленого порядку відбування покарання не допускає, за виконання покладених обов`язків та додержання встановлених правил шість разів заохочувався правами начальника відділення СПС та сім разів правами начальника установи. Стягнень засуджений не має. На виробництві колонії не працевлаштований і намірів не виявляє. На добровільній основі виконує обов`язки днювального у психолога установи. До роботи ставиться добре. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими як позитивної спрямованості, так і негативної спрямованості. У відношенні до персоналу установи ввічливий, тактовний, виконує законні вимоги, але робить це заради отримання поблажливості з боку адміністрації установи. Дотримується вимог санітарії та гігієни, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд, але робить це під постійним наглядом представників адміністрації. Виконує роботи із самообслуговування, має недостатній рівень необхідних навичок. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо. У життєдіяльності відділення участі не приймає, ініціативи своєї не проявляє. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. На даний час не бере особистої участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у реалізації програм диференційного виховного впливу. Не бере участі у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, не входить до складу ради колективу засуджених. На профілактично-виховні заходи реагує посередньо, відповідні правильні висновки для себе робить не завжди. Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває, підстав для постановки на профілактичний облік не було. Провину у скоєному злочині визнає, але робить це з метою отримати до себе поблажливість. За вироком суду позову не має.

На теперішній час засуджений має суттєві недоліки у поведінці, на що вказує дана характеристика.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_5 має тринадцять заохочень, та мав одне стягнення, отримане до набрання вироком законної сили.

Судом встановлено, що поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, про що свідчить те, що він тривалі періоди не заслуговував на заохочення. Він не приймає участі у життєдіяльності відділення, ініціативи своєї не проявляє, не бере особистої участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у реалізації програм диференційного виховного впливу, у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, не входить до складу ради колективу засуджених.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 не працевлаштований на виробництві установи і не виявляє таких намірів.

З січня 2012 року по червень 2016 року засуджений ОСОБА_5 ніяк себе не проявив, заохочень не мав.

Попередні характеристики від 24.03.2016 р., 19.08.2016 р. відносно ОСОБА_5 , які містяться в матеріалах особової справи, взагалі є негативними.

Таким чином, суд констатує, що засуджений ОСОБА_5 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст. 107, ст. 118 КВК України та розділі ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була стабільно позитивною та активною. На фоні вищевикладених обставин, сумнівними та передчасними виглядають твердження засудженого про те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

При визначених обставинах, на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 , оскільки встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не свідчать про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1