Справа № 740/905/18
Провадження № 1-кп/740/175/18
В И Р О К

іменем України

30 жовтня 2018 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 листопада 2016 року за №0001924, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Андріївка Ічнянського району Чернігівської області, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, працюючого молодшим оператором АЗС «ОККО», одруженого, раніше не судимого, маючого на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.286 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник-адвокат ОСОБА_8 ,

встановив:

ОСОБА_3 28 листопада 2016 року близько 03 год. 50 хв., керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Р-68 Талалаївка-Ічня-Тростянець-Сокиринці в напрямку с.Талалаївка, та перевозив на задньому сидінні пасажирів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .. Під час руху ОСОБА_3 проігнорував дорожній знак 1.13 (Слизька дорога) з табличками 7.12 та 7.2.1, і всупереч вимогам п.п. 2.3., 12.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, не врахував дорожню обстановку, а саме стан дорожнього покриття, при виборі безпечної швидкості руху, при цьому мав виключну для цього можливість та повинен був це зробити, як наслідок втратив змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, і на ділянці автодороги 8 км + 883 м, в порушення вимог визначень термінів «автомобільна дорога, вулиця (дорога)» та «узбіччя» п.1.10. ПДР, виїхав за межі проїжджої частини на праве, відносно напрямку його руху, узбіччя з ґрунтовим покриттям, яке є елементом дороги, не призначене для руху транспортних засобів, та в кювет, що призвело до перекидання автомобіля.
У результаті дорожньо-транспортної пригодив пасажир автомобіля ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, закритої травми грудної клітки, з множинними переломами (3-11,12-го) ребер справа з гемопневмотораксом та вираженою підшкірною гематомою зліва, перелому лівої ключиці зі зміщенням уламків та перелому лівої лопатки, які згідно висновку експерта за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень; пасажир ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої сідничної кістки зі зміщенням, закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забою мозку, забою м`яких тканин правого стегна у вигляді крововиливів по зовнішній його поверхні, забою поперекового відділу хребта, які згідно висновку експерта відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.
У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.3. ПДР (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п.12.1. ПДР (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.)
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 2.3., 12.1. ПДР стали причиною та умовою виникнення дорожньо-транспортної пригоди і знаходяться у прямому причинному зв`язку з її наслідками.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, які ним не оспорюються, визнав вину, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, щиро розкаявся у скоєному, просив суворо не карати, цивільні позови прокурора в інтересах лікувальних закладів визнав повністю, показавши, що не справився з керуванням автомобілем, оскільки на дорозі була ожеледиця, що не враховано ним, пасажири автомобіля ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , яких він підвозив, отримали тілесні ушкодження, відшкодував останнім гроші. Просив застосувати до нього амністію згідно Закону України «Про амністію у 2016 році».

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що разом із ОСОБА_9 перебувала в автомобілі під керуванням ОСОБА_3 , їхали нормально, машина з`їхала в кювет, її викинуло на узбіччя, тривалий час лікувалась, ОСОБА_3 відшкодував їй гроші, його родина надала їй донорів, претензій не має, просить суворо ОСОБА_3 не карати, проти застосування до обвинуваченого амністії не заперечує.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується його показаннями під час судового розгляду та доказами кримінального провадження, які суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним досліджувати щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Із врахуванням викладеного наявні підстави для визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесне ушкодження, та заподіяли потерпілій ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження.
Обставини, які пом"якшують покарання,-щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, обтяжуючі обставини відсутні.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, повязане із порушенням безпеки руху транспортних засобів, заподіянням тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , що має підвищений рівень суспільної небезпечності, необережну вину обвинуваченого у його вчиненні, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей та посвідчення водія, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Також судом враховується досудова доповідь Ніжинського МРВ з питань пробації від 27 червня 2018 року, згідно якої щодо обвинуваченого ОСОБА_3 визначені середні рівні ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, виправлення останнього можливе без позбавлення чи обмеження волі.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавленням волі в межах санкції статті з позбавленням права керувати транспортними засобами, при цьому суд враховує конкретні встановлені в судовому засіданні обставини вчинення кримінального правопорушення, зміст та обсяг допущених обвинуваченим порушень правил дорожнього руху. Дане покарання із врахуванням особи обвинуваченого є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обвинуваченим ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлене клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року та звільнення від відбування покарання.

Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_3 до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року та, із врахуванням відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, не входить до переліку злочинів, на які амністія не застосовується, зазначеному в п. «е» ст.9 даного Закону.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія даних Законів, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 має малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо яких не позбавлений батьківських прав, що є підставою для звільнення від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, оскільки відповідно до змісту п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, особи визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили - не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Цивільний позов Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_3 18748 грн. 23 коп витрат на лікування потерпілої ОСОБА_7 визнаний обвинуваченим повністю і не оспорюється учасниками судового розгляду, що є підставою для його задоволення повністю.

Цивільний позов Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі КЛПЗ «Ніжинська центральна міська лікарня ім.Миколи Галицького» про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_3 1512 грн. 25 коп витрат на лікування потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 визнаний обвинуваченим повністю і не оспорюється учасниками судового розгляду, що є підставою для його задоволення повністю.

Відповідно до положень ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину; якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Речовий доказ: автомобіль марки «ВАЗ-2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,-підлягає поверненю ОСОБА_10 , як законному володільцю, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Керуючись ст.374 Кримінального процесуального кодексу України, п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 03 (три) роки.

Відповідно до п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 03 (три) роки.
Стягнути із ОСОБА_3 18748 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок вісім) грн. 23 коп в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_7 , які зарахувати до місцевого бюджету м.Чернігова.

Стягнути із ОСОБА_3 1512 (одну тисячу п`ятсот дванадцять) грн. 25 коп в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , які зарахувати до місцевого бюджету м.Ніжина Чернігівської області.

Речовий доказ: автомобіль марки «ВАЗ-2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,-повернути ОСОБА_10 , як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинский міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_11 .