Справа № 727/4966/18
Провадження № 1-кп/727/261/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю учасників судового провадження:

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

сторони захисту: - захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 Шевченківського районного суду м. Чернівці обвинувальний акт в рамках кримінального провадження за №0000288 від 03.02. 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області, українця громадянина України, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч. 4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком від 12.10.2012 року Першотравневого районного суду м. Чернівці за ст. 185 ч.3 КК України до 3 х років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та мешканця АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець та мешканця АДРЕСА_4 , українця, громадянина України, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці з Чернівецької місцевої прокуратури надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000288 від 03.02. 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.4 ст. 296 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України.

За даними реєстру матеріалів досудового розслідування і відповідних розписок від 11.05. 2018 р. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у присутності відповідно їх захисників було вручено копію обвинувального акту (а.с. 22 29).

Справу передано на розгляд колегії суддів, в порядку визначеному ст. 35 КПК України.

Відповідно до ухвали суду від 14.05.2018 року справу призначено до розгляду в підготовче судове засідання.

В засіданні з`ясовано в учасників судового провадження, що угоди між прокурором та обвинуваченими, а також між обвинуваченими і потерпілими про визнання винуватості чи про примирення не укладено. Підстав для закриття або зупинення кримінального провадження немає. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України. Порушень вимог закону, без усунення яких кримінальне провадження не може бути призначено до судового розгляду не встановлено.

Суд, заслухавши думку прокурора, думку обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та в їх відповідно інтересах захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про можливість призначення кримінального провадження №0000288 від 03.02. 2018 року до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, вважає можливим призначити до судового розгляду, у відкритому судовому засіданні наведене вище кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.4 ст. 296 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, з викликом в судове засідання сторону обвинувачення та сторону захисту.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про застосування на даній стадії процесу, відповідно до обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 запобіжних заходів щодо кожного, у вигляді домашнього цілодобового арешту.

Мотивує доводи клопотання тим, що органом досудового розслідування установлено, що 03 лютого 2018 року о 03:52 год., відповідно, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_9 , прибули на АЗС «Стелс», що розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Сторожинецька, 194, де діючи відповідно до спільної домовленості, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи правила поведінки та норми моралі загальноприйняті в суспільстві, з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, безпричинно, принижуючи людську гідність, використовуючи заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень дерев`яні битки та металеві телескопічні кийки, а також ніж, нічого не пояснюючи та незважаючи на присутність сторонніх осіб, вказаними предметами побили відвідувачів вказаної АЗС, а саме: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 після чого з місця події зникли і в результаті вказаних хуліганських дій обвинувачених зазначеним відвідувачам АЗС були спричинені різного ступеня тяжкості тілесні ушкодження. Зокрема, - ОСОБА_15 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: - синців: в потиличній ділянці справа; в потиличній ділянці по середині; по зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині; по внутрішній поверхні лівого плеча в середній третині; по передньо - зовнішній поверхні правого передпліччя в середній та нижній третинах, в кількості 2-х; по боковій поверхні живота зліва в середній третині; по боковій поверхні живота справа в середній третині; - саден: в потиличній ділянці зліва; по задній поверхні лівої гомілки в середній третині, в кількості двох.

Дані тілесні ушкодження виникли одне вслід за іншим в результаті не менш як одинадцятикратної травмуючої дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, і відносяться як кожне окремо так і в сукупності до легких тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_13 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синців: по задній поверхні лівого передпліччя в середній третині; по передньо - зовнішній поверхні правого плеча в середній третині; по зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині; саден по боковій поверхні живота зліва.

Зазначені тілесні ушкодження виникли не менш як чотирикратної травмуючої дії твердих тупих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_11 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синців: в ділянці чола зліва; в ділянці нижньої повіки лівого ока; по внутрішній поверхні правого стегна у верхній третині; по внутрішній поверхні правого стегна в нижній третині; по зовнішній поверхні лівої гомілки в середній третині; по зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині; в ділянці лівої сідниці у верхньому зовнішньому квадраті; саден: в поперековій ділянці справа переривчастого характеру; по передньо - зовнішній поверхні правого колінного суглоба; по передній поверхні лівого колінного суглобу. Дані тілесні ушкодження виникли не менше як від 10-ти травмуючи дій і відносяться до легких тілесних ушкоджень;

Вважає, що у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обгрунтовано обвинувачуються ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до яких просить застосувати заходи кримінального забезпечення у вигляді застосування запобіжного заходу домашній цілодобовий арешт та ОСОБА_10 , відносно якого просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування заявлених клопотань зазначає, що термін дії обраних на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.05.2018 року та 10.05. 2018 року запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , відповідно, спливає 21.05.2018 року, а застосований до ОСОБА_10 запобіжний захід згідно ухвали слідчого судді цього ж суду від 19.04.2018 року у вигляді тримання під вартою, спливає 18.05. 2018 року (а.с. 21).

Відповідно у заявлених клопотаннях посилається на ризики того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, які відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі, а тому у відповідності з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України на даний час існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виправдовує необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідність запобіганням спробам: 1) переховуватися від суду, як на території України так і за її межами з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та передбаченого у разі засудження суворого покарання; 2) незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки потерпілі та свідки є прямими очевидцями незаконних злочинних діянь фігурантів, судом їхні показання безпосередньо на відкритому судовому засіданні не досліджувались; 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 4) вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи характер вчинених кримінальних правопорушень та той факт, що ОСОБА_7 ніде офіційно не працює, законність його доходів не підтверджено. Аналогічні ризики сторона обвинувачення, прокурор відносить і до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Заслухавши доводи сторони обвинувачення прокурора по заявлених клопотаннях, доводи захисників в інтересах обвинувачених, а також думку кожного з обвинувачених, зокрема - ОСОБА_10 в його інтересах захисника ОСОБА_16 , які просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора та застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою; - захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які відповідно не заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак, у зв`язку з працевлаштуванням з 21.05.2018 року ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , просили не застосовувати цілодобовий арешт; аналогічна позиція була висловлена і захисником ОСОБА_17 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , доводами того, що на утриманні останнього перебуває неповнолітня дитина, і фактично в сім`ї ОСОБА_7 є єдиною працездатною особою, який працює по найму, просили також застосувати запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту але не цілодобового, дослідивши матеріали в межах заявлених клопотань, а також документи що характеризують особу кожного з обвинувачених, суд приходить до наступного.

Згідно ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку, з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд, своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Статтею 183 ч.1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України (справа № 1 28/1-р-2017) від 23.11. 2017 року визначено, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011) та обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина; обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 Кодексу).

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується тощо. Суд зобов`язаний враховувати обставини індивідуального характеру, перелік яких передбачений ст. 178 КПК для оцінки ризиків, які можуть служити разом з підставами, визначеними ст. 177 КПК, загальним підставою для продовження терміну утримання під вартою. За таких обставин суд зобов`язаний розглядати питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , а також запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄСПЛ від 09 жовтня 2014 року у справі "Чанєв проти України", згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, не допускається тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого без судового рішення, що виключає можливість, в тому числі, і "автоматичного" продовження застосування такого запобіжного заходу; при цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, конкретних обставин, які можуть підтверджувати існування такого ризику…

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України" роз`яснив, що при вирішенні питання доцільності застосування тримання обвинуваченого під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що ОСОБА_10 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, зокрема передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України; ризики, які були враховані слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу до останнього, на даний час не змінилися. Зокрема, з врахуванням досліджених матеріалів щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , пред`явленого обвинувачення останньому, а також зважаючи на санкції статей (ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України) обвинувачення, наявним є ризики на момент розгляду клопотання, а саме: переховування ОСОБА_10 від суду, зважаючи на оголошення останнього в розшук; при перебування на волі впливу ОСОБА_10 на потерпілих, свідків, які в судовому засіданні безпосередньо допитані не були, вчинення іншого кримінального правопорушення, останній не займається суспільно корисною працею, не одружений, що свідчить про відсутність соціальних зв`язків; судовий розгляд справи не розпочато по суті; а тому, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків, також не встановлено об`єктивних даних, які б вказували на неможливість утримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою за станом здоров`я чи потреби в отриманні медичної допомоги та враховуючи вимоги ст. 178 КПК України, наведене вище Рішення Конституційного Суду України та практику Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000р. у справі «Лабіта проти Італії» рішенні від 20.05.2010р. у справі «Москаленко проти України»; «Харченко поти України»), якими враховуєть, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи і в яких визначено, що суворість покарання, яке може бути призначено…., є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину; з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_10 , суд вважає за доцільне застосувати до останнього запобіжний захід, термін дії якого спливає 18.05. 2018 року (ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.04. 2018 року) у вигляді тримання під вартою, в межах строків, встановлених ст. 197 КПК України.

В задоволенні клопотання (усно заявленого під час засідання) захисника ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну відповідно останнім запобіжного заходу з тримання під вартою на інший вид запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, суд вважає, що стороною захисту не зазначено підстав і обставин для такої зміни; відсутні посилання на докази відносно суттєвих змін обставин, ризиків, які не відомі при застосуванні відповідно до ОСОБА_10 запобіжного заходу слідчим суддею, із зазначенням того, що такі обставини виникли після прийняття попереднього рішення, зокрема в судовому засіданні на час розгляду питання про застосування до останнього запобіжного заходу - відмовити та застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 12 липня 2018 року до 14.40 год. та враховуючи, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину (ч.1 ст. 121 КК України) з завданням умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто з ознакою небезпечності для життя потерпілого, не знаходить підстав для визначення застави останньому.

Крім наведеного, судом встановлено, що відповідними ухвалами від 05.05.2018 р. слідчого судді Шевченківського райсуду м. Чернівці було застосовано запобіжні заходи відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вигляді домашнього арешту терміном дії до 21.05.2018 року, з врахуванням того, що обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, який відноситься до тяжких злочинів

Положенням ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Доцільність застосування (продовження терміну дії) запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 на момент розгляду питання в засіданні зумовлена ризиками, передбаченими ст. 177 ч. 1 КПК України, які не зменшилися, це - перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, - вчиненні нових кримінальних правопорушень; - переховування від суду, зважаючи на санкції статей пред`явленого обвинувачення, а тому суд вважає, що ризики продовжують мати місце. Разом з цим, суд виходячи із з`ясованих в засіданні обставин і перевірених доказів наявності на утриманні в ОСОБА_7 неповнолітньої дитини, зважаючи на те, що останній є єдиною працездатною особою, вважає за можливе застосувати домашній арешт до останнього з покладенням на ОСОБА_18 обов`язків - не залишати місце постійного проживання без дозволу суду з 22 годин до 07 годин ранку наступного дня та прибувати до суду за першою вимогою, що не буде перешкодою в процесій поведінці останнього.

Також, при застосуванні (продовжені терміну дії) запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_8 суд з врахуванням особи останнього, з врахуванням пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення а також з врахуванням того, що обвинувачений має місці соціальні зв`язку, тобто наявність постійного місця проживання, відсутність судимостей, а також з врахуванням його працевлаштування про що свідчить досліджений в засіданні наказ, вважає, що є достатньо підстав вважати, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування ОСОБА_8 від суду, ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, ризик впливу на потерпілих, свідків і з врахуванням того, що судовий розгляд по суті не розпочатий, вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти ризикам наведеним вище, а тому відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , з з`ясованих обставин і перевірених матеріалів, слід застосувати запобіжний захід, термін дії якого спливає 21.05. 2018 року у вигляді домашній арешт та зобов`язати ОСОБА_8 виконати ряд обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: не залишати місце постійного проживання без дозволу суду з 22 годин до 07 годин ранку наступного дня та прибувати до суду за першою вимогою, що не буде перешкодою в процесій поведінці останнього.

Вирішуючи питання по клопотанню прокурора відносно застосування (продовження терміну дії) до обвинуваченого ОСОБА_9 домашнього цілодобового арешту (продовження терміну його дії), суд оцінює в сукупності усі обставини, у тому числі тяжкість злочину (ч. 4 ст. 296 КК України), який, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, дані про особу ОСОБА_9 . З урахуванням встановлених при застосуванні останньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обгрунтування клопотання, тяжкості обвинувачення у сукупності з даними особи обвинуваченого, його міцних соціальних зв`язків, наявності постійного місця проживання, працевлаштування, а також тих обставини, що судовий розгляд по справі не розпочато, безпосередньо в залі суду не допитані потерпілі свідки, суд вважає, що ризики, зокрема - переховування ОСОБА_9 від суду, вчинення нових кримінальних правопорушень, впливу останнього на потерпілих, свідків продовжують існувати, а тому вважає наявними підстави для застосування (продовження терміну дії) до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, не залишати місце постійного проживання без дозволу суду з 22 годин до 07 годин ранку наступного дня та прибувати до суду за першою вимогою, що не буде перешкодою в процесій поведінці обвинуваченого.

Разом з тим, прокурором не надано жодних доказів на підтвердження доцільності застосування цілодобового домашнього арешту відповідно до обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Вказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, тому є всі підстави вважати, що ця міра запобіжного заходу зможе забезпечити їх належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч.6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Згідно з вимогами п.5 ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування, а відповідно і продовження запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні обвиунваченим кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні даного питання, судом також враховуються положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, яка відповідно до вимог ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, а також практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно статті 5 п.1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обгрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ. Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 закінчуються 18.05.2018 року, обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відповідно 21.05. 2018 року, а розгляд кримінального провадження не розпочато, із урахуванням з`ясованих в учасників судового провадження питань визначених ст. 315 КПК України, керуючись ст.ст. ст.ст. 21, 31 ч.2, 284, 314 -316; 176-178, 183, 199, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000288 від 03.02. 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.4 ст. 296 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України призначити до судового розгляду одноособово суддею Шевченківського районного суду м. Чернівці (визначеним протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05. 2018 року), у відкритому судовому засіданні на 21 травня 2018 року на 15.00 годин в приміщенні Шевченківського районного суду м. Чернівці, залі судових засідань, про що повідомити всіх учасників судового кримінального провадження.

В судове засідання підлягають виклику: сторона обвинувачення прокурор, потерпілі, сторона захисту захисники в інтересах обвинувачених та обвинувачені ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В судове засідання підлягає конвоюванню з ДУ Чернівецька виправна установа № 33 в суд через конвойну роту ІТТ ГУНП в Чернівецькій області обвинувачений ОСОБА_10 , явку яких визнати в судове засідання обов`язковою.

Застосувати (продовжити термін дії) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України на строк до 12 липня 2018 року до 14.30 год.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший вид запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою відмовити.

Застосувати (продовжити термін дії) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до двох місяців, а саме до 12 липня 2018 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: 1) прибувати до прокурора або суду за першою вимогою; 2) не залишати в період з 22.00 години вечора до 07.00 години ранку місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду та з`являтися до суду за першою вимогою.

Копію ухвали для негайного виконання направити відповідному органу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Застосувати (продовжити термін дії) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканця АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до двох місяців, а саме до 12 липня 2018 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки: 1) прибувати до прокурора або суду за першою вимогою; 2) не залишати в період з 22.00 години вечора до 07.00 години ранку місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу прокурора або суду та з`являтися до суду за першою вимогою.

Копію ухвали для негайного виконання направити відповідному органу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 .

Застосувати (продовжити термін дії) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та мешканця АДРЕСА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до двох місяців, а саме до 12 липня 2018 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 наступні обов`язки: 1) прибувати до прокурора або суду за першою вимогою; 2) не залишати в період з 22.00 години вечора до 07.00 години ранку місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу прокурора або суду та з`являтися до суду за першою вимогою.

Копію ухвали для негайного виконання направити відповідному органу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_9 .

Строк дії ухвали встановити до двох місяців - до 12 липня 2018 року.

Копію ухвали вручити стороні обвинувачення, стороні захисту для відома та направити:

- до ДУ Чернівецька виправна установа № 33 для виконання в частині запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_10 ;

- до Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, для виконання в частині запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 ;

- до Шевченківського ВП ГУНП в Чернівецькій області для виконання в частині запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 .

- до Першотравневого ВП ГУНП в Чернівецькій області для виконання в частині запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 .

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1