Справа № 131/1963/17
Провадження №11-кп/772/560/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_8 на вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, освіта не повна середня, раніше судимого: вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 25.06.2003 за ч.3 ст.185, ч.1 ст.115, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 8 років; вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 18.10.2011 за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки; вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 19.05.2015 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць, ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 18.07.2017 звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання 6 місяців 8 днів,
визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців.

На підставі ст.71 КК України визначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 19.05.2015 року та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки.
Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати пов`язані з проведенням експертиз в розмірі 692 (шістсот дев`яносто дві) грн. 35 ( тридцять п`ять) коп.
Вироком суду визначено долю речових доказів.

в с т а н о в и в :
ОСОБА_7 26 листопада 2017 року, близько 21:00, прийшовши до домогосподарства, що в АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що в приміщенні літньої кухні ніхто не проживає, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що двері приміщення літньої кухні були незамкнені, умисно проник через двері в середину вказаної літньої кухні, звідки таємно викрав три скляних графини ємністю 1,5 л. та алюмінієвий бідон ємністю 40 л.
У подальшому, ОСОБА_7 залишив літню кухню та пішов з викраденим до власного домогосподарства, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.
Згідно висновку товарознавчої експертизи № 7085-7086/17-21 від 11.12.2017 ринкова вартість скляного графину ємністю 1,5 л., станом на 26.11.2017, складає 26 грн. 10 копійок; ринкова вартість алюмінієвого бідону ємністю 40 л., станом на 26.11.2017, складає 244 грн. 10 коп.
Таким чином, ОСОБА_7 заподіяв матеріальної шкоди ОСОБА_9 на загальну суму 322 грн., 40 коп.
Крім цього, ОСОБА_7 05.12.2017, близько 09:00, прийшов до домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_10 переконавшись що в приміщенні будинку нікого не має, та що за ним ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження шибки вікна будинку проник через нього всередину приміщення будинку де з столика прихожої кімнати таємно викрав 600 грн., купюрами по 200 грн.
Взявши дані гроші, ОСОБА_7 залишив будинок та пішов з викраденим до смт. Дашів, Іллінецького району Вінницької області, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.
Таким чином ОСОБА_7 заподіяв матеріальної шкоди ОСОБА_10 на загальну суму 600 грн.
В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_8 не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини засудженого у вчиненні інкримінованих йому злочинів, правильності кваліфікації його дій, просить скасувати вирок щодо ОСОБА_7 через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеня тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, мотивуючи свої вимоги тим, що суд першої інстанції при ухвалені вироку не в повній мірі врахував тяжкість вчинених злочинів, які є тяжкими, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, ОСОБА_7 вчинив нові умисні злочини, маючи незняту та не погашену судимість за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 19.05.2015 року.
Прокурор також звертає увагу на те, що суд першої інстанції ухваливши обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 у його резолютивній частині не зазначив, що процесуальні витрати слід стягнути з останнього на користь держави, чим порушив вимоги ч.2 ст.124 КПК України.
Заслухавши прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив його суворо не карати, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд провадження в суді першої інстанції проведений у спрощеному порядку, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. Свою вину у вчиненому ОСОБА_7 визнав повністю, дав відповідні пояснення, при цьому фактичні обставини, юридична кваліфікація його дій та доведеність вини ніким не оскаржуються.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, покарання призначене по кожному з обвинувачень, що визнанні судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом, рішення про відшкодування судових витрат та інші відомості, передбачені даною статтею.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції прийняв рішення про стягнення з ОСОБА_7 процесуальні витрати пов`язані з проведенням експертиз в розмірі 692,35 гривень, не зазначивши при цьому, що дані кошти стягуються на користь держави, у зв`язку з чим допустив порушення вимог ст.ст.124, 374 КПК України, з огляду на що доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є обґрунтовані та підлягають до задоволення, а вирок суду першої інстанції у частині стягнення процесуальних витрат слід змінити.

Доводи прокурора про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 більш суворого покарання є безпідставними, оскільки суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу останнього та обрав йому за ч.3 ст.185, ст.71 КК України міру покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, з призначеним покаранням його видом та мірою погоджується колегія суддів, і не вбачає підстав для посилання покарання на 3 місяці, як того просить скаржник.

Керуючись ст.ст. 405, 407,409, 419 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 в частині стягнення процесуальних витрат змінити.

Стягнути із ОСОБА_7 процесуальні витрати пов`язані з проведенням експертиз в розмірі 692 (шістсот дев`яносто дві) грн. 35 ( тридцять п`ять) коп. на користь держави.
В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: (підпис)

Згідно з оригіналом