Справа № 461/7143/18
Провадження № 1-кс/461/8192/18
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу

26.09.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

слідчим відділом СУ Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000520 від 24.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий СУ Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 , за погодженням прокурора прокуратури Львівської області, звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , покликаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від слідства та суду, що підтверджується фактом втечі останнього з приміщення медичного закладу. Наведене, на думку слідчого, унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та свідчить про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо, клопотання підтримали, з підстав, наведених у ньому.

Підозрюваний та його захисник клопотання заперечили з мотивів необґрунтованості та просили обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт. Крім того, заперечили факт втечі та вказали, що підозрюваний з`явився до органу досудового розслідування добровільно.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи учасників процесу, оцінивши всі обставини кримінального провадження в сукупності, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Положеннями ч.2 ст.177 КПК України, визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи.

Поясненнями підозрюваного, який визнав свою вину висновком медичного огляду та повідоленням про підозру обґрунтовується пред`явлена ОСОБА_6 підозра.

Приймаючи рішення за клопотання враховую, також те, що згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи, що має місце в даному випадку.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, в сукупності з іншими встановленими в ході розгляду клопотання обставинами, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні підтверджує наведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки на даний час у кримінальному провадженні не проведено усіх необхідних слідчих дій.

Приймаючи рішення за клопотанням, враховую також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Оцінюючи матеріали клопотання, доводи учасників процесу та обставини справи в їх сукупності, беручи до уваги вагомість наявних доказів того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, зважаючи на особу підозрюваного, його молодий вік та стан здоров`я, репутацію, майновий стан, також те, що останній офіційно не працює, не навчається, зважаючи на характер інкримінованого злочину, приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам. При цьому, оцінюючи доводи сторони захисту щодо застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зважаючи на обставини встановлені в ході розгляду клопотання, а саме факт залишення підозрюваним медичного закладу без відома органу досудового розслідування, приходжу до висновку, що за таких обставин ризик переховування від органу досудового розслідування є достатньо обгрунтованим.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючому ризику, відповідає особі ОСОБА_6 та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

Разом з тим, приймаючи до уваги те, що в ході розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний визнає свою вину повністю, має намір відшкодувати збиткі потерпілій стороні, добровільно зявився до органу досудового розслідування, є раніше несудимою особою молодого віку, а інкримінований йому злочин відноситься до категорії ненавмисних, на підставі ч.3 ст.183, ч. 5 ст. 182 КПК України, з врахуванням особи підозрюваного, інших обставин встановлених під час розгляду клопотання, в тому числі обставин визначених ст. 178 КПК України, зокрема матеріального становища підозрюваного, вважаю за можливе визначити підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків, у сумі 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 720, 00 гривень, оскільки саме такий розмір за переконанням суду спонукатиме підозрюваного до належного виконання своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 206 КПК України, -

постановив:

Клопотання задоволити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_6 , у сумі 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 720, 00 гривень.

Підозрюваний ОСОБА_6 , інші особи як заставодавці мають право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який момент протягом строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого , прокурора, суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі наявності таких;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 його обов`язки та наслідки їх невиконання.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_8 .

Строк дії ухвали 60 днів з моменту постановлення до 24.11.2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1