Справа № 182/371/16-к
Провадження № 1-кп/0182/28/2018
У Х В А Л А
06.09.2018 м. Нікополь
Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинені кримінальні правопорушення за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.06.2015 за № 0000637 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , дата народження:
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області,
зареєстрованого у АДРЕСА_1 ,
проживаючого у АДРЕСА_2

ОСОБА_6 , дата народження:
ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження смт. Червоногригорівка, Нікопольського району
Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого у

АДРЕСА_3
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, п. 6, 11, 12 ч.2 ст. 115 КК України
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілої ОСОБА_10 ,
представника потерпілої ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и л а:

У провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження від 30.06.2015 за № 0000637 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, п. 6, 11, 12 ч.2 ст. 115 КК України.
Стосовно обвинувачених було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 16.09.2018.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, оскільки продовжують існувати ризики, які враховувались при обранні запобіжного заходу, а саме ризики переховування від суду, оскільки санкція статті, за якою обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі, що може стимулювати їх до втечі; ризик здійснення тиску на свідків, які допитувались та які ще будуть допитуватись у судовому засіданні з метою зміни ними показань, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора.
Обвинувачений заперечував проти продовження строків тримання під вартою та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт за місцем реєстрації його дружини за адресою: АДРЕСА_4 , посилаючись на те, що у прокурора немає доказів його вини; по справі вже допитані майже всі свідки, тому ризик тиску на них відсутній, а крім того, ніхто зі свідків ніколи не повідомляв про тиск на них. Також просив врахувати, що він тривалий час перебуває під вартою.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 також заперечуючи проти клопотання прокурора, просив змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що ризики тиску на свідків відсутній, бо вони вже майже всі допитані; письмові докази по справі досліджені, а тому немає ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Сама по собі тяжкість обвинувачення, яке пред`явлене, не може слугувати підставою для тривалого тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_6 також заперечував проти продовження строків тримання під вартою та також заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , посилаючись на те, що йому необхідно підготуватись до свого захисту, а в умовах ДУВП №4 це важко робити.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 , також заперечуючи проти клопотання прокурора, просили змінити обвинуваченим запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на усталену практику ЄСПЛ, ВССУ, а також те, що справа вже понад 3 роки перебуває на розгляді. Просить врахувати, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання.
Вислухавши думку сторін судового провадження, колегія суддів враховує наступне.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від поваги до особистої свободи, визначеної Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ „Летельє проти Франції.
Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких. ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово зазначав (наприклад «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.07.2011 р. та інших), що «термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення». Тим більш, що відповідно до практики ЄСПЛ факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягнення цілі якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ „Феррарі-Браво проти Італії.
Також, на думку суду, продовжують існувати ризики того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , будучи обвинуваченими у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років, а також довічного позбавлення волі, а, отже, з метою уникнення такої відповідальності дійсно можуть переховуватись від суду.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання обвинувачених під вартою, колегії суддів надано не було.
Крім того, ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. При цьому колегія суддів враховує положення ст.. 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, тяжкість покарання за злочини, в яких ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються (вчинення особливо тяжкого злочину, можливість призначення покарання у виді довічного позбавлення волі); вчинення ними злочину із застосуванням вогнепальної зброї, наслідком якого є смерть особи, що викликало резонанс у мешканців м. Нікополя, що, у свою чергу, потребує продовження строків тримання під вартою обвинувачених у вчиненні цього злочину.
Тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_5 та ОСОБА_6 міри запобіжного заходу.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим закінчується 16.09.2018, тому колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити строки тримання під вартою щодо обвинувачених, а в задоволенні клопотання обвинувачених та захисників про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
Разом з тим, враховуючи практику ЄСПЛ, колегія суддів, продовжуючи дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за можливе, як альтернативний запобіжний захід, визначити обвинуваченим розмір застави, достатній для забезпечення виконання ними обов`язків, передбачених КПК, оскільки у разі, коли суд застосовує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у злочинах, перелік яких передбачено ч. 3 ст. 183 КПК України, питання про визначення або ж не визначення застави віднесено на розсуд суду.
Ч.5 ст. 182 КПК України встановлює, що особі, обвинуваченій у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави визначається від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи всі обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, особи обвинувачених, колегія суддів вважає доцільним обрати їм заставу у сумі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у розмірі 881 000 грн.
Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинувачених задовольнити, в задоволенні клопотання обвинувачених та захисників про зміну запобіжного заходу відмовити.
Продовжити щодо ОСОБА_5 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , дата народження: рік 1990, місяць грудень, число - 31, дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на два місяці, тобто до 05 листопада 2018 року.
Одночасно визначити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді застави у сумі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у розмірі 881 000 грн. для забезпечення виконання ними обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Обвинувачені або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений/ обвинувачені вважаються такими, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язані виконувати наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3