Дата документу Справа № 322/257/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/60/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 322/257/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

апелянта ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 06 вересня 2018 року, якою

відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 30.06.2018 про закриття кримінального провадження № 0000414 від 05.10.2017,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 06.09.2018 року, як незаконну, необґрунтовану і таку, що постановлена передчасно, та постановити своє рішення про задоволення скарги в повному обсязі, посилаючись на те, що: слідчий ОСОБА_8 не перевірив всі факти, які викладені в його статті; він не згоден з відповіддю Токмацької місцевої прокуратури про відсутність підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження; ця відповідь була ним отримана поштою 23.08.2018 року, через що ним було пропущено строк подання скарги до суду з поважних причин, у зв`язку з чим, просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Також апелянт не погоджується з висновками слідчого судді про те, що під час розгляду слідчим скарги заявником не було вказано, в чому саме полягає неповнота досудового розслідування, і які слідчі дії потрібно було вчинити слідчому для встановлення обставин справи, а також щодо ненастання суспільно-небезпечних наслідків через неопублікування його статті в газеті.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_7 , слідчий суддя послався на те, що постанова слідчого СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 30.06.2018 про закриття кримінального провадження № 0000414 від 05.10.2017, відповідає вимогам закону, оскільки винесена із всебічним, повним та об`єктивним дослідженням зібраних під час досудового розслідування доказів.

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим були допитані всі особи, яким була відома або могла бути відома інформація, що стосується кримінального провадження; витребувані та досліджені всі документи; під час розгляду скарги заявником не було вказано, в чому саме полягає неповнота досудового розслідування, і які слідчі дії потрібно було вчинити слідчому для встановлення обставин справи, а непроведення слідчим одночасного перехресного допиту заявника зі свідками, про що було вказано заявником під час судового розгляду, не є підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

З таким рішенням слідчого судді погоджується й колегія суддів, з огляду на наступне.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи. У ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Згідно зі ст. 215 КПК України, досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення Глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних скаржником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатніх за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення відповідно до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Як вбачається з матеріалів за скаргою, ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області зі скаргою на постанову слідчого СВ Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 30.06.2018 про закриття кримінального провадження № 0000414 від 05.10.2017, в якій просив її скасувати.

Перевіряючи законність прийнятого рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, дослідивши матеріали закритого кримінального провадження, дотримався вимог кримінального процесуального закону, виклавши у рішенні наведені мотиви прийнятого рішення.

Вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про відсутність підстав для скасування постанови слідчого СВ Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 30.06.2018 про закриття кримінального провадження № 0000414 від 05.10.2017, за заявою ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України, є правильним.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Імперативним приписом, зафіксованим у ст. 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Так, ч. 2 ст. 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного,обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (ст. 91 КПК України).

Відповідно до положень ст. 93 цього Кодексу сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання речей, документів тощо, проведення інших процесуальних дій.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК).

Належними є докази які прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК).

За приписом п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити: відомості про зміст обставин, яка є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Слідчий суддя встановив, що 05.10.2017 кримінальне провадження №0000414 було внесене в ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України.

24 січня 2018 року слідчим СВ Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000414 від 05.10.2017, яка ухвалою слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30.03.2018 була скасована, як передчасна.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час розслідування кримінального провадження слідчим виконано вимоги ухвали слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30.03.2018, якою було скасовано попередню постанову слідчого від 24.01.2018 про закриття кримінального провадження, зокрема, було допитано в якості свідків ОСОБА_9 , всіх працівників засновників редакції газети «Наше життя» фотокореспондента ОСОБА_10 , коректора ОСОБА_11 , верстальника газетних сторінок ОСОБА_12 .

Так, допитана 23.05.2018 ОСОБА_9 пояснила, що 02 жовтня 2017 року до неї в усній формі звернувся депутат Новомиколаївської районної ради Запорізької області ОСОБА_7 із проханням надрукувати в газеті його статтю. Коли вона ознайомилася зі змістом статті, яка мала великий обсяг - 4 сторінки формату А4, вона повідомила, що вказана стаття може бути опублікована через декілька тиражів, оскільки найближчі тиражі вже були замовлені, та запропонувала ОСОБА_7 прийти через декілька днів. Після цього ОСОБА_7 забрав текст статті та пішов, і більше до неї не звертався. Також повідомила, що, оскільки вказане підприємство являється приватним, і фінансується за рахунок оплати публікацій в газеті, ними встановлено розцінки для публікацій, зокрема для депутатів 4 гривні 50 копійок за 1 см.

Допитані в якості свідків засновники редакції газети «Наше життя», а саме, фотокореспондент ОСОБА_10 , коректор ОСОБА_11 , верстальник газетних сторінок ОСОБА_12 також пояснили, що ОСОБА_7 дійсно 02 жовтня 2017 року звернувся з усним проханням до директора підприємства ОСОБА_9 про публікацію його статті в газеті «Наше життя». ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_7 про те, що у зв`язку з великим об`ємом статті вона може бути опублікована лише через декілька випусків, а також повідомила про розцінки на публікацію статей, на що ОСОБА_7 почав кричати та вимагати, щоб його статтю опублікували негайно та безкоштовно. Після пропозиції ОСОБА_9 підійти пізніше, ОСОБА_7 пішов, та більше не приходив.

Крім того, під час досудового розслідування було зібрано установчі документи приватного підприємства «Редакція районної газети «Наше життя» Новомиколаївського району Запорізької області», з яких вбачається, що підприємство працює на комерційних засадах.

Отже, під час проведення досудового розслідування слідчим СВ Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 було виконано вимоги ухвали слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30.03.2018, якою було скасовано попередню постанову слідчого від 24.01.2018 про закриття кримінального провадження.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно з якою кримінальне провадження, в тому числі, закривається в разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Тобто, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Під час судового розгляду провадження слідчим суддею встановлено, що досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0000414 проведено належну перевірку обставин, про які вказує ОСОБА_7 у своїй заяві. Тобто, слідчим під час проведення досудового розслідування було досліджено та перевірено обставини, зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, їм надано належну оцінку, досудове розслідування проведено із застосуванням всіх можливих засобів для всебічного, неупередженого та об`єктивного розслідування, з перевіркою всіх фактичних обставин справи, що може мати суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Відповідно до ст. 223 КПК України слідчим вжито необхідні дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів та їх перевірку, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження не вбачається.

З таким висновком слідчого судді погоджується й колегія суддів.

Стосовно інших доводів апелянта щодо незаконності оскаржуваної ухвали колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України, полягає у невиконанні службовою особою законних вимог народного депутата України, депутата місцевої ради, створенні штучних перешкод у їх роботі, наданні їм завідомо неправдивої інформації.

Як вбачається з матеріалів провадження, 05 жовтня 2017 року було розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України, за фактом відмови редактором районної газети «Наше Життя» ОСОБА_9 у розміщенні статті депутата Новомиколаївської районної ради Запорізької області ОСОБА_7 , що перешкоджає його депутатській діяльності.

Проте, зі скарги ОСОБА_7 , поданої слідчому судді, та апеляційної скарги вбачається, що заявник фактично оскаржує бездіяльність не редактора районної газети «Наше Життя» ОСОБА_9 , а бездіяльність працівників Токмацької місцевої прокуратури, а в апеляційній скарзі, крім того, оскаржує ще й бездіяльність слідчого СВ Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , зазначаючи при цьому, що слідчий відмовився притягувати ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за ст. ст. 190, 192 КК України, незважаючи на те, що досудове розслідування було розпочато за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України.

Виходячи з викладеного, всі доводи ОСОБА_7 про незаконність дій слідчого та працівників прокуратури, про які вказано як у скарзі ОСОБА_7 , так і в його апеляційній скарзі, на думку колегії суддів, є неспроможними, оскільки не мають будь-якого відношення до злочину, передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України.

Що стосується доводу апелянта про те, що під час судового розгляду його скарги за його проханням не було проведено перехресного допиту між ним, ОСОБА_13 , та її підлеглими, то колегія суддів вважає його неспроможним, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 9 ст. 224 КПК України, під час досудового розслідування, слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.

Виходячи з положень ч. 7 ст. 352 КПК України, під час судового провадження, після прямого допиту протилежній стороні кримінального провадження надається можливість перехресного допиту свідка.

Між тим, як встановлено колегією суддів, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження, діяв в межах скарги ОСОБА_7 , в якій ці питання не порушувалися.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_7 не погоджується з висновком слідчого судді щодо ненастання суспільно небезпечних наслідків через неопублікування його статті в газеті.

Проте, злочин, передбачений ч. 1 ст. 351 КК України, є злочином з формальним складом, для якого настання суспільно небезпечних наслідків, не є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину.

За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно встановив, що висновок слідчого про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, є обґрунтованим.

Отже, слідчим суддею в достатньому обсязі перевірено доводи, наведені ОСОБА_7 у скарзі, та їм надано правильної оцінки.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Крім того, колегією суддів не встановлено й істотних порушень вимог КПК України, а у скарзі ОСОБА_7 , не наведено достатніх даних, які б безумовно свідчили про неповноту проведеної перевірки та могли бути підставами для скасування прийнятого рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 06 вересня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 30.06.2018 про закриття кримінального провадження № 0000414 від 05.10.2017, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: