печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
17.08.2018 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло вказане клопотання.
В обґрунтування клопотання зазначається,що під час досудового розслідування виникла необхідність накласти арешт на об`єкт нерухомості, а саме: комплекс приміщень чотирьохповерхової будівлі, що розташовані за адресою м. Київ, вул. Кіровоградська, 112/40, Солом`янського району, та які належать ОСОБА_4 (ІНП НОМЕР_1 ), з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судове засідання прокурор не з`явився. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Від прокурора надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з клопотанням, Головним слідчим управлінням Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003689 від 14.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 358 та ч. 2 ст. 364 КК України.

У кримінальному провадженні, поряд з іншим, досліджується зловживання своїм службовим становищем службовими особами Департаменту містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе, всупереч інтересам служби, умисно, за попередньою змовою з невстановленими особами, не маючи на те законних підстав, видають дозвільні документи для юридичних та фізичних осіб, які здійснюють забудову м. Києва, що спричинило тяжкі наслідки, а також за фактом підроблення та використання підроблених документів за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 і ч. 2 ст. 364 КК України.

Замовником будівництва ОСОБА_5 з метою уникнення сплати пайової участі у розвиток інженерної інфраструктури міста Києва подано до органів ДАБК підроблену декларацію про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція приміщень індивідуального житлового будинку під приміщення готелю та кафе по АДРЕСА_1 », в частині сплати пайового внеску, чим спричинено бюджету міста Києва збиток у розмірі 600 тис. грн.

Зазначене підтверджується деклараціями про початок виконання будівельних робіт і готовність об`єкта до експлуатації, а також висновками Департаменту економіки та інвестицій КМДА.

За результатами виїзду за вказаною адресою встановлено, що по АДРЕСА_1 розташовано чотирьохповерхову будівлю. В її приміщеннях здійснюється діяльність, пов`язана з наданням готельних послуг. У підвальних приміщеннях цокольного поверху будівлі розташовано офісні приміщення та магазин з продажу будівельних матеріалів.

У відповідності до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно власником будівлі є ОСОБА_4 (ІНП НОМЕР_1 ).

Замовником будівництва в порушення чинного законодавства та відповідних розпоряджень Київської міської ради (КМДА) щодо вводу об`єкта в експлуатацію не сплачено пайовий внесок у розвиток інфраструктури міста Києва.
Згідно з листом Департаменту економіки та інвестицій від 20.07.2018 № 050/08-5079 договорів пайової участі на реконструкцію приміщень індивідуального житлового будинку під апартаменти та кафе по АДРЕСА_1 економіки та інвестицій не укладав, пайові кошти на створення і розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва до міського бюджету не перераховувались, довідки про виконання умов пайової участі або про відсутність зобов`язання по сплаті пайової участі не надавались.

Вказані дії ОСОБА_4 (ІНП НОМЕР_1 ), який у відповідності до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником будівлі, призвели до ухилення від сплати пайової участі у розмірі 600 тис. грн.

Ураховуючи викладене, сукупність наведених підстав та розумних підозр є достатніми вважати, що майно, яке у відповідності до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_4 (ІНП НОМЕР_1 ), є об`єктом кримінально протиправних дій та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою забезпечення його збереження, у відповідності до ст. 170 КПК України, є необхідним вирішити питання про його арешт.

Постановою прокурора від 16.08.2018 комплекс приміщень чотирьохповерхової будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та які належать ОСОБА_4 (ІНП НОМЕР_1 ), визнано речовим доказом.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомості (комплекс приміщень чотирьохповерхової будівлі, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Кіровоградська, 112/40, Солом`янського району, які належать ОСОБА_4 (ІНП НОМЕР_1 ).

Заборонити ОСОБА_4 (ІНП НОМЕР_1 ), а також іншим юридичним та фізичним особам розпоряджатися та користуватись будь-яким чином вказаним нерухомим майном.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1