В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.08.2018 Справа №607/14876/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001824 від 27 червня 2018 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біла Тернопільського району, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15.05.2008 Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст. 289, ч.2 296 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років;

- 17.08.2017 Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

законного представника потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 27 липня 2018 року, близько 04 год. 00 хв. перебуваючи разом із потерпілим ОСОБА_5 в автомобілі таксі, у яке вони сіли біля залізничного вокзалу у м. Тернопіль, що по вул. Б. Хмельницького, що рухалось із сторони залізничного вокзалу у м. Тернопіль, що по вул. Б. Хмельницького в сторону с. Біла Тернопільського району Тернопільської області, після короткочасної зупинки автомобіля таксі, поблизу центра с. Біла Тернопільського району Тернопільської області, користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_5 , не спостерігає за своєю сумкою, яку залишив на задньому сидінні автомобіля, діючи таємно, із вказаної сумки витягнув планшет торгової марки «Huawei» модель «MediaPad ТЗ» чорного кольору, заховавши його в тому ж транспортному засобі. Після цього обвинувачений ОСОБА_3 , вказав водієві автомобіля таксі направлятись в сторону міста Тернопіль, де перебуваючи по вул. Бродівській м. Тернополя, із даного автомобіля вийшов потерпілий ОСОБА_5 , так і не усвідомлюючи, що обвинувачений ОСОБА_3 із його сумки викрав планшет торгової марки «Huawei» модель «MediaPad ТЗ». В подальшому, обвинувачений ОСОБА_3 вийшов із автомобіля таксі, та із викраденим майном пішов у невідомому напрямку, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на суму 2621,77 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

30 серпня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності законного представника потерпілого ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України за встановлених у пред`явленій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Крім того, потерпілий та обвинувачений дійшли згоди про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_3 завданої шкоди в сумі 2621,77 гривень, яку він зобов`язався сплатити протягом двох місяців з дня затвердження судом угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_3 , а саме: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців. Із застосуванням ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з встановленням іспитового строку.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даних угод, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між потерпілим ОСОБА_5 в присутності законного представника потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути процесуальні витрати за проведення: судової товарознавчої експертизи №6-628/18 від 14.08.2018 року в сумі 572 гривні (п`ятсот сімдесят дві) гривні в користь держави (УК у м. Тернополі, м. Тернопіль, 24060300, р/р0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726), оскільки такі витрати виникли у зв`язку із проведенням експертизи в даному кримінальному провадженні.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд
З А С У Д И В:

Затвердити укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №6-628/18 від 14 серпня 2018 року в сумі 572,00 (п`ятсот сімдесят дві) грн. в користь держави (УК у м. Тернополі, м. Тернопіль, 24060300, р/р0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Зобов`язати ОСОБА_3 виконати умови угоди, щодо відшкодування шкоди, а саме: виплатити кошти в сумі 2621, 77 (дві тисячі шістсот двадцять одна) грн. 77 (сімдесят сім) коп. на протязі двох місяців з дня затвердження угоди про примирення між потерпілим, обвинуваченим та прокурором.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1