Справа № 539/1408/18
Пров. № 1кп/539/207/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне провадження №0000491 від 16.04.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Лубни Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

16.04.2018 року близько 09 години ОСОБА_4 , керуючи власним технічно справним транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1 , в світлий час доби, рухався по проїзній частині майдану Володимирського в напрямку проспекту Володимирського в м.Лубнах Полтавської області. Проїжджаючи поблизу зупинки громадського транспорту «Володимирський майдан», що поруч з магазином «Хвилинка» по проспекту Володимирському, 1/5 в м.Лубнах, водій ОСОБА_4 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного відповідними дорожніми знаками та розміткою, не вжив своєчасно заходів щодо зменшення швидкості та зупинки, допустив неуважність, не переконався належним чином, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, внаслідок чого своїми діями створив небезпеку для свого руху і допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , котра перетинала проїзну частину справа наліво відносно напрямку руху автомобіля по нерегульованому пішохідному переходу.

Вказаними діями ОСОБА_4 грубо порушив вимоги пункту 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306, згідно якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому лівої ключиці зі зміщенням уламків, закритого перелому 4, 5, 6 ребер зліва, саден лівої тім`яно-скроневої ділянки, 5 пальця лівої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи №123 від 04.05.2018 року по ступеню тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Згідно висновку експерта №204 від 10.05.2018 року за результатами проведеної автотехнічної експертизи, в описаній вище дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ 21043 державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 маються невідповідності вимогам п.18.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та її суспільно небезпечними наслідками.

В умовах даної пригоди водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 шляхом виконання вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод, котрі б не дозволили йому виконати вимоги даного пункту Правил.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, в скоєному кається.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 підтвердила обставини та наслідки ДТП. Також підтвердила те, що обвинувачений частково оплатив їй виплати на лікування в сумі 14 000 грн 00 коп.

Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор та потерпіла також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.286 КК України, вважає встановленою та доведеною в повному обсязі його вину у вчиненні даного злочину.

Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні ОСОБА_4 визнав, активно сприяв розкриттю злочину, кається у вчиненому кримінальному правопорушенні, частково відшкодував завдану шкоду і визнає це обставинами, що пом`якшують покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який свою вину у вчиненому злочині визнав, шкоду частково відшкодував, за місцем проживання та попереднім місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, всі обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді штрафу. Разом із тим, враховуючи те, що стаж керування тз обвинуваченого складає 30 років і за цей час не був учасником жодної ДТП, те, що обвинувачений перебуває на обліку в Полтавському ОЦЗ з 19.04.2018 року і шукає роботу водія, від наявності права керування тз фактично залежить існування у нього джерела доходів, суд вважає за можливе не позбавляти його права керувати транспортними засобами.

Потерпілою ОСОБА_6 подано клопотання на відшкодування шкоди. Суд зазначає, що така форма звернення до суду не передбачена ні КПК України, ні ЦПК України і не є підставою для проведення відповідних стягнень. При цьому цивільний позов з доказами в його обґрунтування потерпілою не подано. Відтак, суд не знаходить під став для задоволення цього клопотання.

Прокурор заявив позов в інтересах фінансового управління виконкому ЛМР до ОСОБА_4 про стягнення 7 796 грн 61 коп. витрат на лікування ОСОБА_6 за період з 16.04.2018 року по 04.05.2018 року, понесені ЛКЦМЛ.

Цивільний позов обвинувачений визнав повністю.

Суд вважає, що заявлений цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки шкода заподіяна злочинними діями обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Документально підтверджені витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинуваченого відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов прокурора Лубенської місцевої прокуратури в інтересах фінансового управління виконкому Лубенської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь фінансового управління виконкому Лубенської міської ради матеріальну шкоду в сумі 7 796 грн 61 коп.

Судові витрати на проведення автотехнічної експертизи в сумі 1144 грн. стягнути на користь держави з ОСОБА_4 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою Лубенського міськрайонного суду від 23.04.2018 року на автомобіль ВАЗ-21043, н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_2 та ключі від запалення до вказаного автомобіля.

Речові докази: автомобіль ВАЗ-21043, н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_2 та ключі від запалення до вказаного автомобіля повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1