Дата документу Справа № 331/8600/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/895/18
Єдиний унікальний № 331/8600/17
Категорія ч. 3 ст. 386 КК України Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження відносно

засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком апеляційного суду Запорізької області від 04 лютого 2015 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки, та з конфіскацією всього майна,

за участю прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2018 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвалене судове рішення є необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_6 за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 368 України засуджений до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки, та з конфіскацією усього майна, яке належить на праві власності ОСОБА_6 .

Відповідно до довідки судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2017 вирок Апеляційного суду Запорізької області від 04.02.2015 у відношенні ОСОБА_6 направлений для виконання до Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області. Однак, у зв`язку з неможливістю виконання вироку суду, ОСОБА_6 оголошено в розшук. У судові засідання від 25.01.2018, 31.01.2018 та 14.02.2018 засуджений ОСОБА_6 не з`явився. Зі змісту ч. 4 ст. 539 КПК України вбачається,що явка засудженого ОСОБА_6 є обов`язковою.

Просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2018 повністю у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_6 щодо звільнення від призначеного вироком Апеляційного суду Запорізької області від 04.02.2015 покарання, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, а також закриття кримінального провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КК України. - залишити без задоволення.

В своєму запереченні на апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 заперечує проти задоволення скарги на підставі відсутності належного правового обґрунтування апеляційних вимог, а ухвалу суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити частково, захисника, який просив судове рішення залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2018 року, клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення від призначеного судом покарання задоволено.
Звільнено ОСОБА_6 від покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 (три) роки, та з конфіскацією всього майна, призначеного вироком апеляційного суду Запорізької області від 04 лютого 2015 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону №3207-VI від 07.04.2011 року), закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасовано кримінальну відповідальність за вчинене ним діяння.

Згідно зі змістом судового рішення, в провадження Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло зазначене клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення від призначеного судом покарання.
В обґрунтування клопотання зазначено, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрювався у тому, що, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, обіймаючи посаду головного державного інспектора з охорони праці відділу організації державного нагляду та управління охороною праці, 17.05.2013 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин, знаходячись у своєму службовому кабінеті № 214 в приміщенні територіального управління Держгірпромнагляду у Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, одержав від ОСОБА_10 хабар у розмірі 3500 гривень за проведення реєстрації та видачу свідоцтва про реєстрацію технологічного транспортного засобу - екскаватора-навантажувача марки «Caterpillar 428С», власником якого є ОСОБА_11 .
Такі дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону до внесення змін ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення національного законодавства у відповідність із стандартами Кримінальної конвенції про боротьбу з корупцією» № 221- VII, 18.04.2013) - одержання службовою особою хабара за виконання в інтересах того, хто дає хабара та в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище.
12 червня 2014 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 виправдано за ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення національного законодавства у відповідність із стандартами Кримінальної конвенції про боротьбу з корупцією» №221-VII від 18.04.2013 року) за не доведеністю вини у вчиненні кримінального правопорушення.
04 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області задовольнила апеляційну скаргу прокурора, вирок
Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2014 року щодо ОСОБА_6 скасувала, ухваливши новий вирок, яким визнала ОСОБА_6 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону № 3207-VІ від 07.04.2011 року), тобто у одержанні службовою особою хабара за виконання в інтересах того, хто дає хабара та в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище.
У своєму рішенні суд встановив що, відповідно до примітки 2 до ст. 368 КК України, ОСОБА_6 , обіймаючи посаду головного державного інспектора з охорони праці відділу організації державного нагляду та управління охороною праці, яка, згідно із статтею 25 Закону України "Про державну службу", віднесена до шостої категорії посад державних службовців, є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Виходячи з загальних засад призначення покарання, встановлених ст. 65 КК України, суд призначив ОСОБА_6 покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону № 3207-VІ від 07.04.2011 року) у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки, та з конфіскацією усього майна, що належить останньому на праві власності. На підставі ст. 54 КК України засудженого позбавлено 12 рангу державного службовця.
19 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ залишила касаційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення, а вирок апеляційного суду Запорізької області від 04.02.2015 року без змін.
19 травня 2016 року судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України відмовила у задоволенні заяви засудженого про перегляд судового рішення.
ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, в якому порушує питання про звільнення його від покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки, та з конфіскацією усього майна, що належить останньому на праві власності, призначеного вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області від 04 лютого 2015 року.

Колегія суддів вважає, що ухвала районного суду підлягає скасуванню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 539 КПК України, усудове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Системний аналіз ст. ст. 21, 42, 43 та 539 КПК України, свідчить про те, що розгляд питання про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_6 обов`язково повинен здійснюватися за його участю, оскільки це стосується його конституційного права на волю (ст. 29 Конституції України).
Крім того, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_6 , в порушення вимог ч. 1 ст. 136 КПК України, не був належним чином повідомлений про місце та час розгляду районним судом заяви останнього, оскільки матеріали справи не підтверджують факту вручення ОСОБА_6 повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що районний суд не мав права розглядати клопотання ОСОБА_6 без його участі у судовому засіданні.
За таких обставин, колегія суддів, не обговорюючи клопотання ОСОБА_6 по суті, вважає, що ухвала місцевого суду підлягає скасуванню, оскільки місцевий суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону - п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України, тобто судове провадження було здійснено за відсутності засудженого, коли його участь є обов`язковою.
Згідно до ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Враховуючи вищевказані вимоги закону, а також те, що згідно до п. 2 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо буде встановлено порушення п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України, колегія суддів вважає необхідним скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 412, 415 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2018 року відносно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суддів.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: