Провадження № 1-кс/344/7404/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу адвоката ОСОБА_3 про скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання та зобов`язання вчинити дії -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою про скасування постанови слідчого слідчого відділу Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання від 21.09.2018 р.; зобов`язати слідчого слідчого відділу Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 виконати клопотання про виконання процесуальних дій провести одночасний допит двох допитаних осіб для зясування причин розбіжностей у їх показаннях потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваної ОСОБА_6 .

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав викладені у скарзі вимоги та просив їх задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні проти скарги заперечив, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, просив в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення скаржника, слідчого, дослідивши зміст скарги та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частиною 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України»).

Як встановлено Судом, в провадженні слідчого слідчого відділу Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0002902 від 02.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України в рамках якого 03.08.2018 року ОСОБА_6 оголошено підозру.

Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

20 вересня 2018 року адвокат ОСОБА_3 , який є захисником підозрюваної ОСОБА_6 , заявив клопотання у кримінальному провадженні № 0002902, за змістом якого просив провести одночасний допит двох допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їх показаннях потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваної ОСОБА_6 .

.

Постановою слідчого слідчого відділу Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання від 21.09.2018 р. у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 відмовлено

Вищевказану відмову адвокат ОСОБА_3 вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Частинами 1,2 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (частина 1 статті 26 КПК України).

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити про те, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Відповідно ж до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Частиною 9 статті 224 КПК України врегульовано підстави та порядок проведення двох чи більше вже допитаних осіб.

Так, слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. На початку такого допиту встановлюється, чи знають викликані особи одна одну і в яких стосунках вони перебувають між собою. Свідки попереджаються про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілі - за давання завідомо неправдивих показань.

Викликаним особам по черзі пропонується дати показання про ті обставини кримінального провадження, для з`ясування яких проводиться допит, після чого слідчим, прокурором можуть бути поставлені запитання. Особи, які беруть участь у допиті, їх захисники чи представники мають право ставити одна одній запитання, що стосуються предмета допиту.

Оголошення показань, наданих учасниками допиту на попередніх допитах, дозволяється лише після давання ними показань.

У кримінальних провадженнях щодо злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, а також щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства або погрозою його застосування, одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей в їхніх показаннях не може бути проведений за участю малолітнього або неповнолітнього свідка чи потерпілого разом з підозрюваним.

Системний аналіз змісту вищевказаної норми свідчить про те, що проведення одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб є правом, а не обов`язком, слідчого, а метою здійснення такої процесуальної дії є з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.

При цьому, сторона захисту, яка звертається до слідчого із клопотання про ініціювання проведення одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, повинна довести необхідність здійснення такої процесуальної дії, зіславшись на відповідні обставини, які такого вимагають.

Як в поданому до слідчого клопотанні, так і в судовому засіданні, захисник підозрюваної не навів обставин, які б свідчили про наявність підстав для проведення одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб (потерпілого та підозрюваної) в рамках даного кримінального провадження, як і не навів обставин, які б могли бути з`ясовані під час проведення такого одночасного допиту і мали б значення для даного кримінального провадження, зважаючи, насамперед, на ту обставину, що покази підозрюваної та потерпілого на даному етапі досудового розслідування є повністю протилежними.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на дискреційний характер повноваження слідчого щодо проведення в рамках кримінального провадження такої процесуальної дії як одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 про скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання та зобов`язання вчинити дії.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 про скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 2 статті 376 КПК України повний текст ухвали суду оголошено 04 жовтня 2018 року об 16 год. 15 хв.