Справа 688/2937/18
№ 1-в/688/157/18
Ухвала
Іменем України

05 вересня 2018 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з державною установою «Шепетівська виправна колонія (№98)» в залі суду в м. Шепетівка клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кутулік Іркутської області Російської Федерації, до засудження проживавшого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суд,

ВСТАНОВИВ :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України.

В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання.

Представник державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» заперечив задоволенню клопотання, пояснив, що засуджений характеризується посередньо, виконує вимоги режиму під контролем з боку адміністрації установи. За таких обставин засуджений не став на шлях виправлення, тому підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відсутні.

Прокурор вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів, що став на шлях виправлення.

Заслухавши пояснення засудженого, представника органу виконання покарань, думку прокурора, вивчивши письмові докази, суд знаходить відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно роз`яснень п. 2, 17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про те, засуджений став на шлях виправлення має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування такої пільги.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 08.05.2014 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі.

Початок строку: 17.08.2014 року.

Кінець строку: 17.08.2021 року.

ОСОБА_5 засуджений за скоєння тяжкого злочину, з врахуванням вимог п.2 ч.4 ст. 82 КК України відбув необхідну частину строку покарання, після відбуття якої може бути застосовано заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

За даними довідки про заохочення і стягнення, характеристики засуджений має чотири заохочення: одне від начальника СПС за виконання роботи по благоустрою установи, а саме проведення ремонту каналізаційної системи у мийному відділенні на лазньо-пральному комбінаті, та три згідно рішення дисциплінарної комісії за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та ПВР колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, стягнень не має. Засуджений фактично заохочувався за дотримання обов`язків, які він зобов`язаний дотримуватися під час відбування покарання, а не за певні заслуги.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи засуджений ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, але потребує постійного контролю з боку адміністрації колонії. Участь у виховних заходах в установі бере під контролем персоналу установи. Не завжди дбайливо ставиться до майна і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Під контролем з боку персоналу установи намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку. Участі у роботі самодіяльних організацій не приймає. Вину у скоєному злочині визнає частково. Вказані обставини повністю підтверджують посередню характеристику засудженого за весь період відбування покарання, що вірно відображено у характеристиці на засудженого, затвердженій 03.09.2018 року виконуючим обов`язки начальника установи виконання покарань. За даними щоденника індивідуальної роботи із засудженим станом на 03.04.2018 року поведінка засудженого є задовільною.

Враховуючи наведені обставини, невідбутий строк покарання, суд приходить до висновку, що засуджений не довів того, що став на шлях виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, тому підстави для застосування до нього пільги у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відсутні, оскільки цим не буде досягнуто мети покарання, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України виправлення засудженого.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її проголошення через суд, що постановив ухвалу.

Суддя: ОСОБА_1