11-сс/775/160/2018(м)
263/6551/18

Єдиний унікальний номер 263/6551/18 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/775/160/2018(м) Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області (м. Маріуполь) у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріал досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000285 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 травня 2018 року, -

в с т а н о в и л а:

в провадженні СУ ГУНП в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження №0000285 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 17 травня 2018 року о 16.00 год. т.в.о. командира зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 ЗС України ОСОБА_7 , перебуваючи біля АЗС «Паралель», за адресою: вул. Карпова, 12, м. Маріуполь, Донецька область, передав старшому слідчому СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_9 неправомірну вигоду в розмірі 26000,00 грн. за не притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000086 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України.

17 травня 2018 року в період часу з 16.10 год. по 18.10 год. слідчим СУ ГУНП в Донецькій області проведено огляд місця події, а саме: ділянки місцевості, АЗС «Паралель», за адресою: вул. Карпова, 12, м. Маріуполь, Донецька область, під час якого у ОСОБА_9 вилучено грошові кошти у сумі 26000,00 грн., передані останньому в якості неправомірної вигоди військовослужбовцем ОСОБА_7 за не притягнення до кримінальної відповідальності.

У подальшому, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, 17 травня 2018 року в період часу з 18.30 год. по 19.40 год. слідчим відділу СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_10 проведено огляд транспортного засобу ВАЗ 211140 ДНЗ НОМЕР_2 , на якому ОСОБА_7 прибув до місця скоєння ним кримінального правопорушення передачі неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище. Під час огляду вищевказаного транспортного засобу, належного на підставі генеральної довіреності серії НМТ № 820059 ОСОБА_11 , було виявлено та вилучено грошові кошти, належні ОСОБА_7 у сумі 46 202,00 грн.

17 травня 2018 року о 19.47 год. ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.

18 травня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

18 травня 2018 року до слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області звернувся старший слідчий відділу СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_10 із клопотанням, погодженим з прокурором військової прокуратури Маріупольського гарнізону ОСОБА_6 , про накладення арешту на грошові кошти, що належать військовослужбовцю ЗС України ОСОБА_7 в сумі 46202 грн., вилучених 17 травня 2018 року в період часу з 18.30 год. по 19.40 год. при проведенні огляду транспортного засобу ВАЗ 211140, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 травня 2018 року вказане вище клопотання задоволено, накладений арешт на грошові кошти ОСОБА_7 в сумі 46202 грн., вилучені 17 травня 2018 року при проведенні огляду транспортного засобу.

Не погодившись із судовим рішенням, захисником ОСОБА_8 подана апеляційна скарга, в якій останній просить скасувати ухвалу слідчого судді й призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначив, що при постановленні слідчим суддею ухвалу, було грубо порушено право на захист підозрюваного, яке виразилось у тому, що він не був повідомлений належним чином про дату розгляду клопотання слідчого, у зв`язку із чим при постановленні рішення присутнім не був.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримання доводів останнього, просили ухвалу слідчого судді скасувати й призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції; прокурора, який заперечував відносно задоволення апеляційної скарги захисника, а ухвалу слідчого судді, як законну і обґрунтовану, просив залишити без зміни; перевіривши матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні й обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі захисника в її межах, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, слідчим суддю вказаних вимог закону дотримано.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає, що стороною обвинувачення доведена необхідність застосування даного заходу кримінального провадження, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання та збереження його як речового доказу.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, санкція якого передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, що дає достатні підстави вважати про можливість призначення останньому такого покарання.

Крім того, як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст.131, 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане у клопотанні майно, яке є речовим доказом в даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права та свободи власника майна з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст.100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Доводи апеляційної скарги захисника про порушення права на захист підозрюваного, є необґрунтованими та такими, які спростовуються наданими матеріалами.

Так, з матеріалів справи убачається, що підозрюваний під підпис був повідомлений старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_10 про дату розгляду клопотання останнього про накладення арешту на майно.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 травня 2018 року про накладення арешту на грошові кошти в сумі 46202 грн., які належать ОСОБА_7 , залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ________________ ________________

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4