Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1109/18
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого -судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Иосипівка, Ружинського району Житомирської області, українки, громадянки України, освіта середня, непрацюючої, проживаючої: АДРЕСА_1 , неодруженої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не судимої,-
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК
в с т а н о в и в :
07.11.2017 року ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення Ружинської районної державної адміністрації по вул. Бірюкова, 2, смт. Ружин Житомирської області, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в оману працівників управління праці та соціального захисту населення Ружинської районної державної адміністрації шляхом приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги одиноким матерям при оформленні даної допомоги, вказала при заповненні заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 22.02.2012 року № 96 завідомо неправдиві відомості, про те, що вона не проживає та не проживала з батьком дитини, хоча фактично на час подання заяви проживала з біологічним батьком своєї дитини ОСОБА_6 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, однак спільно проживала, пов`язані спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і виховувала сина ОСОБА_7 . 16.01.2018 року ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення Ружинської районної державної адміністрації по вул. Бірюкова, 2, смт. Ружин Житомирської області, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в оману працівників управління праці та соціального захисту населення Ружинської районної державної адміністрації шляхом приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги одиноким матерям при оформленні даної допомоги, вказала при заповненні заяви про призначення усіх виді соціальної допомоги, компенсацій та пільг затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 22.02.2012 року № 96 завідомо неправдиві відомості, про те, що вона одинока матір, хоча фактично з 2015 року по теперішній час проживала з біологічним батьком своєї дитини, з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, однак спільно проживала, була пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і виховувала сина.
Також, 07.11.2017 року та 16.01.2018 року ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення Ружинської районної державної адміністрації по вул. Бірюкова, 2, смт. Ружин Житомирської області діючи умисно, з корисливих спонукань використала завідомо неправдиві відомості внесенні в офіційний документ - заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 22.02.2012 №96 «Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», який став підставою для призначення соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, про те, що вона не проживає з батьком дитини, хоча фактично з 2015 року по теперішній час проживала з біологічним батьком своєї дитини, з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, однак спільно проживала, була пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і виховувала з ним сина.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищевказаних злочинів визнала повністю.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинила:
- заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), і ці її дії підлягають кваліфікації по ч.1 ст.190 КК України;
- підроблення іншого офіційного документа, який видається іншою особою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, і ці її дії підлягають кваліфікації по ч.1 ст.358 КК України;
- підроблення іншого офіційного документа, який видається іншою особою, яка має право видавати такий документ,і який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене повторно, і ці її дії підлягають кваліфікації по ч.3 ст.358 КК України;
-використання завідомо підробленого документа, і ці її дії підлягають кваліфікації по ч.4 ст.358 КК України.
Із змісту угоди вбачається, що слідчим Ружинського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області за погодженням із прокурором 12.09.2018р. ОСОБА_4 висунута підозра у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України. Підозрювана ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України у вигляді - штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 грн.00 коп.; по ч.1 ст.358 КК України - штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.00 коп.; по ч.3 ст.358 КК України - одного року позбавлення волі; по ч.4 ст.358 КК України - штрафу в розмірі 45 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 765 грн.00 коп., та призначення остаточного покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 1 рік позбавлення волі та звільнення на підставі ст.75 КК України від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням та покладення обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Із вказаним видом та мірою покарання ОСОБА_4 згодна.. Наслідки укладання та затвердження означеної угоди згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КПК України оговорені сторонами.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому провадженні пояснила, що права надані їй законом у зв`язку з укладенням Угоди про визнання винуватості розуміє; з наслідками укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості обізнана; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до неї у разі затвердження угоди, із нею узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.1, ч.3, ч.4 ст.358 КК України , визнає повністю.
Судом, на виконання вимог ст.474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченої ОСОБА_4 не встановлено. Суд, переконаний, що укладення Угоди про визнання винуватості є добровільним і не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами у підготовчому провадженні.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд приходить до висновку, що , ОСОБА_4 вчинила: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство); підроблення іншого офіційного документа, який видається іншою особою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем; підроблення іншого офіційного документа, який видається іншою особою, яка має право видавати такий документ,і який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене повторно; використання завідомо підробленого документа, і її дії підлягають кваліфікації по ч.1 ст.190, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченої, суд, враховує, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину в скоєнні злочинів визнала повністю, щиро розкаюється у скоєному, має на утриманні двох малолітніх дітей.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є її щире розкаяння у скоєному та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 судом не встановлено.
При вирішенні питання про відповідність вищевказаної Угоди вимогам ст.474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
За таких обставин суд, вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченої ОСОБА_4 може сприяти покарання не пов`язане з її ізоляцією від суспільства і призначає їй остаточне покарання за сукупністю злочинів узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості у виді позбавлення волі, і на підставі ч.2 ст.75 КК України звільняє її від відбування покарання з випробуванням.
З врахуванням вищенаведеного, суд, приходить до висновку про можливість затвердження Угоди про визнання винуватості між прокурором Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.
Відповідно до ч.3 ст.75, ст.76 КК України суд покладає на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.
Речових доказів, процесуальних витрат по справі немає. Цивільний позов по справі не заявлено. Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених:
-ч.1 ст.190 КК України, і призначити покарання - штраф в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 грн.00 коп.(Шістсот вісімдесят гривень 00 копійок);
- ч.1 ст.358 КК України, і призначити покарання -- штраф в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.00 коп.(Вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок);
- ч.3 ст.358 КК України, і призначити покарання -1 (Один) рік позбавлення волі;
- ч.4 ст.358 КК України, і призначити покарання - штраф в розмірі 45 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 765 грн.00 коп. (Сімсот шістдесят п`ять гривень 00 копійок).
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш сувором призначити ОСОБА_4 остаточне покарання - 1(Один) рік позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1(Один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.
На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_4 що умисне невиконання Угоди про винуватість є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Ружинський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

-обвинуваченою виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6. 7 ст.477 КПК України, у тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди;

-прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженій, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .