Справа № 581/595/18
Провадження № 1-кп/581/66/18
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2018 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого та його захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому розгляді в залі суду в сел. Липова Долина кримінальне провадження № 0000080, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 травня 2018 року, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, на «Д» обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуваючого, інвалідності не маючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

1. 15 травня 2018 року у ранковий період часу ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вживали спирті напої в АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_6 . Після цього в обідній період часу ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 вирішили їхати в сел. Липова Долина на автомобілі ОСОБА_9 марки ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору. За кермом автомобіля, не маючи відповідної водійської категорії, розмістився ОСОБА_6 . Близько 12 год. 00 хв. на 18 км. + 110 м. автодороги О-190903 Кімличка - Семенівка - Капустинці, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, рухаючись від с. Капустинці в напрямку с. Саї Липоводолинського району Сумської області, порушуючи пп. б) п. 2.3. та п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, здійснив зіткнення передньою частиною вказаного автомобіля із перешкодою, а саме: з деревом, у результаті чого, водій ОСОБА_6 та пасажири вказаного автомобіля ОСОБА_5 і ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження. Так, згідно з висновком судово-медичного експерта №238 від 08 серпня 2018 року отриманий потерпілим ОСОБА_5 закритий багатоуламковий перелом середньої третини лівого стегна зі зміщенням не є небезпечним для життя, але потребує тривалого лікування (більше 3-х тижнів) і відноситься до середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я, отримана обширна скальпована рана голови цим потерпілим не є небезпечною для життя і відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження по критерію тривалості розладу здоров`я (більше 3-х тижнів). Згідно з висновком судово-медичного експерта № 206 від 01 серпня 2018 року отриманий потерпілим ОСОБА_7 перелом другого шийного хребця відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, подвійні переломи з 3 по 6 ребро зліва, 1 і 2 ребер зліва і з 1 по 6 ребро справа викликали загрозливий для життя стан (грубе порушення каркасної грудної клітки, крововилив в ліву плевральну порожнину, порушення функції дихання) і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя потерпілого. ОСОБА_6 , як установлено висновком судово-медичного експерта №205 від 01серпня 2018 року, завдано тілесні ушкодження у виді саден у ділянці грудної клітки та в ділянці лівого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Висновком судової автотехнічної експертизи № 19/119/9-1/288е від 30 серпня 2018 року визначено, що у зазначеній вище дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ 21011 ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог пп. б) п.2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п.12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним) Правил дорожнього руху, маючи технічну можливість запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди. У діях водія ВАЗ 21011 ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам пп.б) п.2.3, п.12.1, п.31.1 Правил дорожнього руху, з яких невідповідність вимогам пп. б) п.2.3, п. 12.1 Правил дорожнього руху, знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Позиція обвинуваченого щодо сутності обвинувачення

2. Допитаний у судовому засіданні у присутності захисника обвинувачений ОСОБА_6 провину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи, пояснив суду про те, що до нього одного дня у травні 2018 року (точної дати на час його допиту він не пам`ятав) в с.Капустинці приїхали ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , вживши разом з ними алкоголь, вони пішли до річки порибалити, а потім всі разом біля полудня вирішили поїхати на автомобілі марки ВАЗ-2101, червоного кольору, до сел.Липова Долина через с.Саї (власником вказаного транспортного засобу був ОСОБА_10 ). Він, не маючи прав на керування легковим транспортним засобом, зайняв водійське місце з дозволу та на прохання ОСОБА_11 і, керуючи ним, при роз`їзді на дорозі з зустрічним автомобілем, частково з`їхавши на узбіччя дороги правою стороною, автомобіль розвернуло і, проїхавши ліворуч через зустрічну смугу на швидкості біля 70 км. на годину, керований ним транспортний засіб, спочатку проїхав кущі, а потім врізався із деревом породи клену. На момент ДТП він був за кермом вищевказаного технічносправного автомобіля в якості водія, ОСОБА_10 розміщувався праворуч від нього в якості пасажира на передньому сидінні в салоні зазначеного транспортного засобу, ОСОБА_12 сидів на задньому пасажирському сидінні. Визнав, що причинами дорожньо-транспортної пригоди є те, що він не впорався із керуванням, не обрав безпечну швидкість і не зміг зупинити автомобіль перед зіткненням із деревом, не врахувавши, що дорога та узбіччя було мокре (після дощу) з дрібним щебнем на них; уточнив, що він погоджується з тими обставинами, що саме вналідок вищевказаних причин ДТП він та двоє потерпілих отримали різної тяжкості тілесні ушкодження, найтяжчі отримав ОСОБА_10 .

Позиція потерпілих у даній справі

3. Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 під час їх допиту в суді не заперечували фактичних обставин справи та надали суду показання, які наведені нижче. Підтвердили, що обвинувачений ОСОБА_6 їм повністю відшкодував витрати, пов`язані з їх лікуванням, та завдану їм моральну шкоду.

Досліджені в судовому засіданні докази, надані стороною обвинувачення

4. Показання потерпілого ОСОБА_7 , який суду пояснив, що 18 травня 2018 року він перебував в салоні автомобіля марки ВАЗ-2101, червоного кольору, в якості пасажира, розміщуючись на передньому правому сидінні, а керував цим автомобілем, на його прохання, ОСОБА_6 . На прямій ділянці дороги з с.Колядинець ОСОБА_6 , злякавшись зустрічної машини, з`їхав частково у праву сторону, на узбіччя дороги, де заднім колесом автомобіля наїхав на землю із щебнем, від чого правий бік транспортного засобу занесло. ОСОБА_6 , намагаючись в цей момент вирівняти автомобіль, виїхав на ліву сторону дорогу (на зустрічну смугу), з`їхав з проїзної частини, де транспортний засіб передньою лівою частиною зіткнулося із деревом. Унаслідок ДТП йому завдані тілесні ушкодження у виді забою серця, ребер, травми шиї;

5. Показання потерпілого ОСОБА_5 про те, що 18 травня 2018 року він перебував в салоні автомобіля марки ВАЗ-2101, червоного кольору, в якості пасажира, розміщуючись посередині на задньому сидінні, а керував цим автомобілем, на прохання ОСОБА_10 , ОСОБА_6 . На прямій ділянці дороги з с.Колядинець, під час керування автомобілем ОСОБА_6 на швидкості від 60 до 70 км./год., на мокрій частині узбіччя (землі із щебнем) відбувся занос задньої осі автомобіля, останній частково розвернуло в сторону, у наступному трансопортний засіб переїхав зутрічну смугу і за межами проїзної частини зіткнувся з деревом. Унаслідок ДТП йому завдано травму голови і перелом лівого стегна, він останньої травми висновком МСЕК йому встановлена часткова втрата працездатності з подальшою реабілітацією.

6. Оголошений протокол огляду місця дорожньо-транспортної події від 18 травня 2018 року з фототаблицями до нього, в якому зафіксовано місце ДТП, опис дорожнього покриття проїзної частини дороги між с.Капустинці та с.Саї зі слідами юзу автомобіля марки ВАЗ-21011, держ. номер НОМЕР_1 , червоного кольору (включаючи, сліди виїзду автомобіля на праву сторону узбіччя, після чого напрямок руху транспортного засобу змінився в ліву сторону з виїздом на іншу сторону узбіччя), а також опис узбіччя, де відбувся контакт зазначеного вище автомобіля із деревом, разом із механічними пошкодженнями вищевказаного транспортного засобу;

7. Оголошений протокол огляду місця події від 18 травня 2018 року, в якому відображено огляд автомобіля марки ВАЗ-21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на час огляду перебував на штрафмайданчику Липоводолинського ВП, а саме: відображено детальний опис механічних пошкоджень передньої частини зазначеного транспортного засобу та інших механічних пошкоджень, внаслідок зіткнення з деревом;

8. Оголошеним висновком судово-технічної експертизи від 21 серпня 2018 року з фототаблицями до нього, складеного на виконання ухвали слідчого судді місцевого суду від 14 серпня 2018 року, яким констатовано технічні несправності рульового керування та ходової частини (крім, розгерметизації правого переднього колеса) автомобіля ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , які носили аварійний характер утворення та характерні для виникнення під час ДТП; виявлені технічні несправності ходової частини у вигляді розгерметизації правого переднього колеса зазначеного автомобіля виникли після ДТП, а несправності робочої гальмівної системи зазначеного транспортного засобу у вигляді зниження та нерівномірності ефективності гальмування задних коліс, що обумовлено перевищеним зносом гальмівних накладок їх гальмівних механізмів, є наслідком тривалої експлуатації автомобіля та виникла до ДТП;

9. Оголошеним висновком судової експертизи обставин та механізму ДТП від 30 серпня 2018 року, складеного на виконання ухвали слідчого судді місцевого суду від 27 серпня 2018 року, яким констатовано те, що водій автомобіля ВАЗ в даній дорожній обставиновці повинен був діяти відповідно до вимог підпункту б) п. 2.3, п. 12.1 Правил дорожнього руху, при цьому, водій автомобіля мав технічну можливість запобігти виникненню ДТП. У діях водія автомобіля ВАЗ є невідповідності вимогам п.п. б) п. 2.3, п. 12.1, 31.1 Правил дорожнього руху, з яких пп. б) п. 2.3, п. 12.1 Правил дорожнього руху знаходяться в причинному зв`язку з подією.

10. Оголошений висновок судово-медичної експертизи № 205 від 01 серпня 2018 року, складеного на виконання ухвали слідчого судді місцевого суду від 19 липня 2018 року, яким підтверджуються обставини отримання ОСОБА_6 18 травня 2018 року легких тілесних ушкоджень та його гостіпалізацію до медичного закладу 18 травня 2018 року з діагнозом алкогольне сп`яніння;

11. Оголошений висновок судово-медичної експертизи № 206 від 01 серпня 2018 року, складеного на виконання ухвали слідчого судді місцевого суду від 19 липня 2018 року, яким підтверджуються ті обставини, що виявлений у потерпілого ОСОБА_5 закритий багатоуламковий перелом середньої третини лівого стегна зі зміщенням відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження по критерію тривалості розладу здоров`я, обширна скальпована рана голови потерпілого також відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження, і можуть відповідати терміну 18 травня 2018 року; характер ушкоджень вказує на те, що вони могли утворитися в результаті травматичного контакту з тупими твердими предметами, можливо під час ДТП;

12. Оголошений висновок судово-медичної експертизи № 238 від 08 серпня 2018 року, складеного на виконання ухвали слідчого судді місцевого суду від 19 липня 2018 року, яким підтверджуються ті обставини, що виявлений у потерпілого ОСОБА_7 перелом тіла 2-го шийного хребця відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, подвійні переломи з 3 по 6 ребро зліва, 1 і 2 ребер зліва і з 1 по 6 ребро справа викликали загрозливий для життя стан (грубе порушення каркасної грудної клітки, крововилив в ліву плевральну порожнину, порушення функції дихання) відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя; характер ушкоджень вказує на те, що вони могли утворитися в результаті травматичного контакту з тупими твердими предметами, можливо під час ДТП;

13. Оголошені протоколи слідчих експериментів від 16 серпня 2018 року з доданими до них планами-схемами, проведених окремо за участі потерпілого ОСОБА_7 і ОСОБА_5 , під час цих слідчих дій кожен потерпілий на місці ДТП розповів про обставини події (включаючи, занос автомобіля), швидкість та траекторію руху транспортного засобу ВАЗ-21011, червоного кольору, який перебував під керуванням ОСОБА_6 , їх розташування у салоні зазначеного вище автомобіля. Під час цих слідчих дій кожен з їх учасників підтвердив, що жоден з учасників дорожнього руху для ОСОБА_6 аварійної ситуації не створював, а вони, як пасажири, не втручалися у керування автомобілем водієм, останній після безперешкодного роз`їзду із зустрічним транспортним засобом і початку заносу авто гальмування не застосовував. Обставини, зазначені в цих документах, узгоджуються з показаннями цих потерпілих, наданими ними під час їх допиту на стадії судового розгляду даного провадження;

14. Оголошеним протоколом слідчого експерименту від 16 серпня 2018 року з доданою до нього планом-схемою, проведеного за участі обвинуваченого, під час цієї слідчої дії ОСОБА_6 на місці ДТП розповів про обставини події, швидкість та траекторію руху транспортного засобу ВАЗ-21011, червоного кольору, який перебував під його керуванням, а також обвинувачений підтвердив, що жоден з учасників руху не створював йому небезпеки у русі, пасажири у керування не втручалися, ознаки появи технічної несправності були відсутні. Обставини, зазначені в цьому документі, узгоджуються з показаннями цього обвинуваченого, наданими ним під час його допиту на стадії судового розгляду даного провадження в присутності захисника

Висновки суду

15. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, в даній конкретній ситуації знаходить, що стороною обвинувачення доведена:

подія кримінального правопорушення та всі елементи об`єктивної сторони складу вищевказаного злочину та об`єкту посягання, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, що встановлені судом з показань обвинуваченого та потерпілих, протоколів огляду місця події та транспортного засобу, досліджених висновків експертиз та протоколів слідчих експериментів (див. пункти 4-14).

винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини у виді необережності щодо наслідків та умислу щодо порушення правил дорожнього руху, що встановлені судом з вищевказаних доказів (див. пункти 4,9,10-12,13,14);

16. Таким чином, об`єктивно з`ясувані обставини справи, аналіз доказів, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК України, дають підстави суду зробити висновок про доведеність факту вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а його дії, які виявилися у порушенні вимог пп. б) п. 2.3 та п. 12.1 Правил дорожнього руху, що призвело до заподіяння потерпілому ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, а потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, слід кваліфікувати за частиною другою статті 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

17. При ухваленні обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні суд керувався стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (як про це зазначив Європейський суд з прав людини у п. 161 рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Це пов`язується з тим, що суд визнає, що подані стороною обвинувачення у даному провадженні докази є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого частиною другою статті 286 КК України, вони визначені як джерела доказування у КПК, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законом.

Призначення покарання

18. При призначенні покарання ОСОБА_6 обставинами, які його пом`якшують, судом розглядаються його щире каяття (визнання протиправними вчинених ним дій та готовність нести кримінальну відповідальність, визнання ним винуватості у вчиненому ним злочині, висловлення щирого жалю з приводу вчиненого), активне сприяння розкриттю злочину (надання зізнавальних показань в ході досудового розслідування та судового розгляду), повне позасудове та добровільне відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілих, та моральної шкоди двом потерпілим, завданою ушкодженням їх здоров`я.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення вищевказаного злочину у стані алкогольного сп`яніння.

19. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_6 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, бере до уваги, що санкція частини другої статті 286 КК України не передбачає альтернативних видів покарань (лише один вид основного та альтернативного додаткового покарання), та відповідно до статті 65 КК України ураховує:

- ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі статтею 12 КК України, є необережним тяжким злочином;

- наслідки та обставини вчиненого злочину (вчинення порушень правил безпеки дорожнього руху у нетверезому стані і керування автомобілем на прохання потерпілого ОСОБА_7 , форму вини у виді умислу щодо порушення правил дорожнього руху та необережну форми вини щодо наслідків ДТП, стадію вчинення (закінчений злочин), одноепізодність злочинної діяльності);

- особу винуватого, його молодий 23-річний вік, матеріальний та сімейний стан (є офіційно непрацевлаштованим, проте сезонно працює за кордоном, є неодруженим), стан здоров`я (на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інвалідності не має), відсутність на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних утриманців, є раніше не судимим та до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, правил дорожнього руху не притягався;

- наявність постійного місця проживання та позитивної характеристики за таким;

- вищевказані обставини, які пом`якшують покарання, та обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого;

- установлений середній ризик повторного вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 у разі незміни свого ставлення до вживання алкоголю і низький рівень небезпеки цієї особи для суспільства;

- думку двох потерпілих, які є родичами обвинуваченому ( ОСОБА_6 одночасно є рідним братом дружин двох потерпілих) та просили суд не ізолювати обвинуваченого від суспільства та не призначати йому інше покарання, пов`язане із триманням у кримінально-виконавчих установах відкритого типу.

19. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що обвинуваченому з метою його виправлення та переосмислення власної протиправної поведінки і для попередження вчинення ним нових злочинів слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією ч.2 ст. 286 КК України, без додаткового покарання, звільнивши ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на певний строк з випробуванням з покладенням на нього відповідних обов`язків згідно з нормами ст.76 КК України.

При звільненні від відбування основного покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк три роки з випробуванням із застосуванням ст.75 КК України, суд окремо врахує тяжкість вчиненого злочину (він є тяжким злочином з необережною формою вини щодо наслідків, грубе порушення обвинуваченим правил дорожнього руху під час перебування у стані алкогольного сп`яніння), дані про особу винуватого (він є раніше не судимим, за місцем проживання характеризується позитивно, є особою молодого віку, визнав винуватість у вчиненому, добровільно відшкодував потерпілим завдану їх здоров`ю шкоду та моральну шкоду), думку потерпілих про неізолювання обвинуваченого від суспільства та про непризначення йому покарання у виді обмеження волі, дійсне щире каяття обвинуваченого, а також намір обвинуваченого у подальшому відшкодувати потерпілому ОСОБА_7 вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля і матеріально підтримувати посттравматичну реабілітацію потерпілого ОСОБА_5 , та одночасно вважає звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк з випробуванням з іспитовим строком два роки, без його ізоляції від суспільства, є достатнім для того, що він в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

На думку суду, вищенаведені висновки суду узгоджуються із нормами п.1 ст.7 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та судовою практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, висновків цієї судової установи, сформульованих у п.п.54-56 рішення від 07 лютого 2002 року у справі «Е.К. проти Туреччини», у п.61 рішення від 3 жовтня 2002 року у справі «Бемер проти Німеччини».

20. Суд не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення права керування транспорними засобами, оскільки прокурором не доведено наявність у обвинуваченого таких прав (не надано доказів отримання посвідення водія) і відповідно відсутні законні підстави для позбавлення ОСОБА_6 такої правомочності щодо транспортних засобів.

Вирішення цивільного позову, пред`явленого прокурором у даній справі

21. Прокурором, який приймає участь у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_3 до початку судового розгляду даної справи пред`явлено цивільний позов в інтересах держави в особі фінансового управління Липоводолинської районної державної адміністрації до ОСОБА_6 на суму 7872 грн. 09 коп. Посилаючись на ст.131-1 Конституції України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 36, 128 КПК України, ст. 1206 ЦК України, позов мотивувався тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 і порушення ним п. 2.3 б) та 12.1 Правил дорожнього руху сталося ДТП, внаслідок якої двоє потерпілих отримали різної тяжкості тілесні ушкодження, і для відновлення їх стану здоров`я вони проходили стаціонарне лікування в Липоводолинській центральній районній лікарні (далі-ЦРЛ). Зокрема, на лікування потерпілого ОСОБА_5 зазначеним медзакладом витрачено 792 грн. 75 коп., а на лікування потерпілого ОСОБА_7 7080 грн. 15 коп. Зазначаючи, що обвинувачений добровільно зазначені витрати до бюджету на сплатив, а також з огляду на те, що ЦРЛ є бюджетною організацією і джерелом її фінансування є Державний бюджет, прокурор вбачав порушення державних інтересів.

На стадії судового розгляду зазначений вище прокурор позов підтримав в повному обсязі, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Обвинувачений та його захисник у частині вирішення цивільного позову поклалися на розсуд суду та окремо просили суд залишити його без розгляду. Додатково захисник обвинуваченого ОСОБА_4 зауважив на тому, що до позову не додано доказів неможливості самостійного звернення лікарні, як комунального закладу, до суду з позовом (в цій установі є штатний юрист, який при наявності порушених прав лікарні міг подати позов до суду з відповідними обгрунтуваннями окремо), а також того, що лікарня фінансується саме із державного бюджету, оскільки є закладом комунальної власності, яка фінансується з районного бюджету Липоводолинською райрадою.

22. Заслухавши позицію сторін спору, дослідивши письмові докази по мотивації заявленого цивільного позову, розглянувши останній за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає його необгрунтованим і таким, що не піддлягає задоволенню.

За змістом ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст.36, 128 КПК України прокурор зобов`язаний обґрунтувати наявність підстав для представництва інтересів держави в суді при пред`явленні цивільного позову з наданням письмової згоди такого органу чи іншого органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної юридичної особи, на здійснення такого представництва саме цим прокурором. На думку суду, прокурор ОСОБА_3 належно не обґрунтував підстави для представництва ним інтересів держави в особі фінансового управління Липоводолинської РДА відповідними доводами і фактичними даними (зокрема, невмотивовано в чому саме полягає порушення чи загроза порушення інтересів держави в особі фінансового управління Липоводолинської РДА), а також не додав до позову повідомлення чи інші листи, надіслані на адресу зазначеного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від цього суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для такого представництва з відповідним погодженням (згоди) вказаної юридичної установи на таке представництво прокурором (включаючи, наявність будь-яких перешкод, складностей чи вжиття неналежних заходів по судовому захисту прав вказаного суб`єкта відповідним штатним юристом чи відповідно іншим уповноваженим державним органом тощо).

Аналіз доказової основи цивільного позову свідчить про те, що протягом лікування в стаціонарних умовах потерпілого ОСОБА_5 протягом трьох ліжко-днів в стаціонарних умовах витрачено 792 грн. 75 коп., а на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 протягом 27 ліжко-днів 7080 грн. 15 коп. (в структурі, яких 90 % складають витрати на оплату праці медичних працівників закладу).

Поданими до пред`явленого позову згідно з нормами ч.2 ст. 83 ЦПК України письмовими доказами не доведено, що вищевказана лікарня, як комунальна установа Липоводолинської районної ради, яка фінансується з місцевого бюджету, який затверджується відповідно до ч.2 ст. 77 БК України відповідною радою, витратила вищевказану суму коштів, яку перераховано виключно від фінансового управління Липоводолинської РДА, саме на лікування двох потерпілих протягом вищевказаного періодів (відомості про статус Липоводолинської ЦРЛ, відомості про організаційно-правову форму лікарні наявні у відкритому Інтернет доступі (http://ldol.sm.gov.ua/index.php/uk/press, https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch). Додаткових доказів в обґрунтування вищевказаних обставин з поважних причин прокурор суду також не подав (ч.5 ст.83 ЦПК України).

23. З огляду на вищевикладене, у задоволенні позову слід відмовити з підстав його необгрунтованості, роз`яснивши прокурору його право у разі збору необхідних допустимих і належних доказів повторно звернутися до суду з позовом з викладенням нових мотивів і доказів наявності підстав для представництва інтересів держави та завдання шкоди вищевказаній юридичній особі протиправними діями обвинуваченого. Підстав для залишення без розгляду вищевказаного позову, відповідно до вимог ст. 257 ЦПК України, ч.1 ст.326 КПК України, суд не вбачає.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

24. Наявні процесуальні витрати по справі, які складаються з витрат на залучення експертів на стадії досудового розслідування, відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

25. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

26. Запобіжний захід ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування та судового розгляду відносно обвинуваченого не обирався, прокурор клопотань про його обрання на стадії судового розгляду не заявляв.

Керуючись ст.ст. 368,370, 373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання в межах санкції статті цього закону у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавленням його права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїзжати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації і працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироку законної сили не обирати.

Відмовити у задоволенні цивільного позову прокурора Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури, який приймав участь у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_3 в інтересах держави до ОСОБА_6 про стягнення витрат на лікування потерпілих від злочину в розмірі 7872 грн. 09 коп. у зв`язку з його необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів в сукупному розмірі 2574 гривні.

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 23 травня 2018 року, арешт на автомобіль «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 , чоловічі кросівки синього кольору, 44 розміру, та на один гумовий черевик, чорного кольору, довжиною подошви 30 см.

Речові докази по справі:

- автомобіль марки ВАЗ-21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, 1979 року випуску, який перебуває на штрафмайданчику Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області, повернути його законному володільцю ОСОБА_7 ;

- чоловічі кросівки синього кольору із білими вертикальними лініями по боках та з білими шнурками, розміром 44, які перебувають в камері зберігання речових доказів Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області повернути їх власнику ОСОБА_6 ;

- один гумовий черевик чорного кольору, розмір невідомий, довжиною подошви 30 см., який перебуває в камері зберігання речових доказів Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області повернути їх власнику ОСОБА_5 ;

- шість паперових пакунків, до яких поміщено змиви із керма автомобіля марки ВАЗ-21011 та із ручки речага перемикання передач зазначеного автомобіля, які перебувають в камері зберігання речових доказів Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області знищити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1