УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження №0000309 від 30.03.2018року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Лишня Макарівського району Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою,одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не є інвалідом, працюючого директором виробництва ТОВ «Основа», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ст. 356 КК України, що надійшло до суду з угодою про визнання винуватості, -

встановив:

13.04.2018 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості укладена 31 березня 2018 року між прокурором Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 з однієї сторони та підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_4 з іншої сторони, укладена в присутності захисника ОСОБА_5 , які дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.356 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторонами угоди узгоджено покарання за ст.356 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. До угоди про визнання винуватості додана письмова згода потерпілого ОСОБА_6 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 .

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 356 КК України за наступних обставин.
Влітку 2017 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 придбали у власність автомобіль марки «ЗАЗ Славута 1103», зеленого кольору, який після виплати грошових коштів, згідно усного договору купівлі-продажу, зареєстровано на ОСОБА_8 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 . Таким чином у подружжя виникло право спільної сумісної власності на вищевказаний автомобіль.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Сімейного кодексу України - дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Також відповідно до ч. 2 ст. 65 Сімейного кодексу України - при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Таким чином діючи в межах визначених Сімейним кодексом України, ОСОБА_4 вирішив продати автомобіль марки «ЗАЗ Славута 1103», зеленого кольору, р.н. НОМЕР_2 та з цією метою зробив оголошення на різних сайтах в мережі Інтернет. Після цього, через декілька днів ОСОБА_4 отримав дзвінок від невідомого чоловіка, який погодився придбати вказаний автомобіль, а також домовився з ним про зустріч. При зустрічі ОСОБА_4 , як продавець автомобіля та ОСОБА_9 , як покупець домовилися про продаж автомобіля в розстрочку, тобто уклали усний договір купівлі-продажу, з умовою виплати грошових коштів в сумі 1200 доларів США до кінця грудня 2017 року. Таким чином між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 виник правочин відповідно до якого правові наслідки, у вигляді права розпоряджатися майном настали б тільки після того, як покупець - ОСОБА_9 , виплатить грошові кошти. Оскільки ОСОБА_9 у встановлений домовленістю строк грошові кошти не виплатив, тому не отримав законного права розпоряджатися автомобілем, але діючи всупереч закону відчужив зазначений автомобіль іншій особі.

Так як, ОСОБА_4 не знав про те, що ОСОБА_9 відчужив автомобіль, тому дочекався кінця грудня 2017 року, але грошових коштів у вигляді оплати за вказане майно, не отримав. Відповідно до Цивільного кодексу України та домовленості між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , право власності на переданий автомобіль зберігалося за ОСОБА_4 до повної оплати за переданий автомобіль. Також відповідно до ч. 2 ст. 697 Цивільного кодексу України - якщо покупець прострочив оплату товару, продавець має право вимагати від нього повернення товару, але ОСОБА_4 зазначене право не реалізував та жодної офіційної вимоги про повернення автомобіля ОСОБА_9 не надіслав і до суду у встановленому законом порядку не звернувся, хоча міг та зобов`язаний був це зробити і мав на це достатньо часу та реальну можливість здійснення таких дій.

В подальшому, наприкінці лютого 2018 року ОСОБА_4 в мережі Інтернет побачив оголошення про продаж автомобіля марки «ЗАЗ Славута 1103» та впізнав свій автомобіль. Після цього ОСОБА_4 зателефонував продавцеві та домовився про зустріч поблизу с. Соснівка Макарівського району.

Так, 25.02.2018 року близько 15 год., ОСОБА_4 приїхав до АЗС «Бриз», розташованої на автодорозі Фастів-Бишів, в межах с. Ярошівка Фастівського району Київської області де зустрівся з ОСОБА_6 який був продавцем автомобіля марки «ЗАЗ Славута 1103» р.н. НОМЕР_2 . Відтак діючи, самовільно, всупереч установленому законом порядку, а саме встановленого Цивільним кодексом України, порушуючи своїми умисними діями обов`язок кожного громадянина неухильно додержуватися Конституції України та законів України, посягаючи на встановлені законодавством правила вирішення цивільно-правових спорів, шляхом зловживання довірою, під виглядом покупця повернув у свою власність автомобіль «ЗАЗ Славута 1103» р.н. НОМЕР_2 .

ОСОБА_4 , за вчинення таких умисних дій, які виразилися у які виразились у самоправстві, тобто самовільному, всупереч установленому законом порядку, вчиненні буд-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду від 17.04.2018 року кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.
В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 зперечив проти затвердження судом угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним у кримінальному провадженні.
Захисник та обвинувачений ОСОБА_4 щодо можливості за даних обставин затвердження судом угоди покладались на розсуд суду.
Прокурор з огляду на висловлену потерпілим під час підготовчого судового засідання позицію, просив відмовити у затвердження угоди та продовжити судовий розгляд у загальному порядку.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши угоду про визнання винуватості та обвинувальний акт із додатками, суд дійшов до висновку, що у затвердженні угоди слід відмовити, враховуючи наступне.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.
Так, виходячи зі змісту ст.469 КПК України угода про визнання винуватості у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.
З огляду на те, що письмова згода потерпілого ОСОБА_6 прокурору на укладення угоди про визнання винуватості була надана, однак у підготовчому судовому засіданні потерпілий категорично зазначив, що не погоджується на затвердження угоди, суд у даному випадку відмовляє у її затвердженні, та повертає відповідно до положень п.1 ч.3 ст. 314 КПК України кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування, оскільки угода була укладена під час досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 469КПК України, суд,-

ухвалив:

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000309 від 30.03.2018року.

Кримінальне провадження №0000309 від 30.03.2018року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.356 КК України повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_10