Справа №560/459/16-к
Провадження №1-в/560/19/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2018 року м. Дубровиця
Дубровицький районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
засудженого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця подання Дубровицького РС з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про вирішення питання скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням засудженого для відбування призначеного покарання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого,

В С Т А Н О В И В :
Вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 25 серпня 2016 року, ОСОБА_4 був засуджений до 5 (п`яти) років позбавлення волі за ч.1 ст.121 КК України. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном в 3 (три) роки.

Із змісту подання встановлено, що на облік підрозділу кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_4 поставлений 04 жовтня 2016 року. В період іспитового строку засуджений ОСОБА_4 проявив себе з негативної сторони. Згідно інформації сільської ради та служби дільничних інспекторів поліції, за місцем проживання характеризується як із задовільної, так і з негативної сторони. Неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. На міри профілактичного характеру та попередження про можливість скасування звільнення в відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання не реагував, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

13 жовтня 2016 року ОСОБА_4 були роз`яснені порядок та умови звільнення від відбування покарання, а також наслідки ухилень від виконання покладених на нього судом обов`язків, скоєння правопорушень, нових злочинів. Проте, ОСОБА_4 систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративне стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, а саме: 25 травня 2017 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП та за ст.176 КУпАП, за що 07 липня 2017 року його було попереджено про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання. 24 липня 2017 року ОСОБА_4 знову притягувався до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП за що 07 листопада 2017 року йому було винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Проте, не зважаючи на міри профілактичного характеру та попередження про можливість скасування призначеного покарання, 05 березня 2018 року ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1 КУпАП.

Така поведінка ОСОБА_4 в період іспитового строку свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Прокурор в судовому засіданні вважала за можливе відмовити в задоволенні подання.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив у задоволенні подання відмовити, оскільки він постійно з`являється на відмітку до органу пробації. Постанови відносно нього про притягнення його до адміністративної відповідальності дійсно виносились, але вони були за незначні порушення. Крім того, не розуміє чому таке подання відносно нього було подано до суду, адже він бажає виправитись і все для цього робить.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , який є сільським головою Туменської сільської ради Дубровицького району Рівненської області пояснив, що ОСОБА_4 протягом останього часу характеризується посередньо. Ніяких негативних вчинків не робить. Намагається бути корисним для односельців. Підстав для скасування іспитового строку не вбачає, оскільки засуджений бажає стати на шлях виправлення. Крім того, додав, що дійсно, 24 липня 2017 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Нивецької сільської ради відносно ОСОБА_4 було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП, тобто за завідома неправдивий виклик праціників поліції. Проте, на розгляд справи ОСОБА_4 не з`явився, а тому адміністративною комісією було прийнято рішення про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки така практика склалась у разі неявки осіб на розгляд справ адміністративною комісією. Згодом у сільській раді стало відомо, що працівників поліції викликав не ОСОБА_4 , а його сестра, яка того дня взяла його телефон.

Заслухавши думку прокурора, думку засудженого, сільського голови, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 №43/2016 вбачається, що на облік кримінально-виконавчої інспекції він поставлений 04.10.2016 року (а.с.8).

13 жовтня 2016 року ОСОБА_4 було роз`яснено вимоги ч.3 ст. 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, а також наслідки ухилення від виконання, покладених на нього судом обов`язків або систематичного порушення громадського порядку, про що засуджений був ознайомлений під підпис (а.с.12).

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 в період іспитового строку неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності та попереджався про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання, а саме:
25 травня 2017 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП та за ст.176 КУпАП (а.с.46, 47);

24 липня 2017 року притягувався до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП (а.с.64);

05 березня 2018 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1 КУпАП (а.с.77).

07 липня 2017 року та 07 листопада 2017 року ОСОБА_4 було попереджено про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання (а.с.50, 68).

Підставами для притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності були наступні факти: перебування його в нетверезому стані в громадському місці (ч.1 ст.178 КУпАП); зберігання 0,5 літра самогону у власному господарстві (ч.1 ст.176 КУпАП); завідомо неправдивий виклик працівників поліції (ст.183 КУпАП) та куріння тютюнових виробів на зупинці громадського транспорту (ч.1 ст.175-1 КУпАП).

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
З вищенаведеного можна зробити висновок, що направлення засудженого для відбування покарання на підставі ч.2 ст.78 КК України здійснюється не просто за умови систематичного вчинення правопорушень, а тоді, коли ці правопорушення свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Таким чином вчинені ОСОБА_4 адміністративні правопорушення не є переконливим доказом систематичності правопорушень, які б свідчили про його небажання стати на шлях виправлення, та не можуть бути однозначною підставою для скасування звільнення його від відбування покарання з випробуванням та направленням для відбування призначеного покарання.
З долучених до матеріалів подання рапортів, довідок ДОП інспектора Дубровицького ВП ОСОБА_6 , а також характеристик виконавчого комітету Туменської сільської ради Дубровицького району Рівненської області вбачється, що за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується по різному, а саме: позитивно, посередньо та негативно (а.с.20, 24, 25, 26, 27, 29, 34, 35, 36, 37, 40, 41, 54, 43, 44, 55, 56, 57, 58, 72). Тому з вищезазначених характеристик, рапортів та довідок однозначно зробити висновок, що ОСОБА_4 негативно характеризується за місцем проживання в період його відбування покарання, суд не може.
Іншою підставою, яка може можу слугувати для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України та ст. 166 КВК України є невиконання засудженим покладених на нього судом обов`язків. Однак, таких фактів що ОСОБА_4 не виконував хоча б одного з обов`язків, які було покладено на нього вироком суду, а саме: обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання в матеріали подання не містять, з чого можна зробити висновок, що ОСОБА_4 добросовісно виконував всі покладені на нього судом обов`язки, не виїжджав за межі України без дозволу служби пробації, місця проживання не змінював.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що матеріали подання не містять переконливих доказів того, що поведінка засудженого ОСОБА_4 в період іспитового строку свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, при цьому наявні в матеріалах подання постанови про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності не можуть бути однозначною підставою для скасування звільнення його від відбування покарання з випробуванням та направленням для відбування призначеного покарання, а тому в задоволенні подання Дубровицького РС з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про вирішення питання скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням засудженого для відбування призначеного покарання слід відмовити.

Тому, на підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
В задоволенні подання Дубровицького РС з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про вирішення питання скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1