Справа № 317/2411/18
Провадження № 1-кп/317/342/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про продовження запобіжного заходу

15 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу та клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Запорізького районного суду Запорізької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений Запорізьким районним судом Запорізької області.
У підготовчому судовому засіданні 15 серпня 2018 року від прокурора надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 днів.
В обґрунтування необхідності продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , прокурор зазначила, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому збереглись, а саме: він може переховуватись від суду, тому як не має постійного місця проживання та роботи, може вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків, оскільки вони проживають з ним на одній вулиці і є його родичами.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який цілодобовий домашній арешт, обґрунтовуючи це тим, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Окрім того, адвокат ОСОБА_5 зазначив, що обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки та особисто зацікавлений в швидкому розгляді даного кримінального провадження, має власну родину, а саме малолітню дитину та непрацездатну матір, які проживають з ним. Адвокатом надано службову характеристику на обвинуваченого з військової частини, де він проходив військову службу та був учасником АТО. Обвинувачений та його захисник вважають, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Суд, заслухавши учасників процесу, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування або зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Захисником та обвинуваченим не надано будь-яких доказів зменшення чи відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не зазначено відповідних доказів наявності обставин, передбачених ст. 178 КПК України, які могли б бути враховані судом задля зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.
Доводи обвинуваченого про те, що він фактично може мешкати за адресою: АДРЕСА_1 , нічим не підтверджуються, зареєстрований він за іншою адресою, де також не проживає. Крім того, захисник обвинуваченого посилається на обов`язок утримання ОСОБА_4 малолітньої дитини та непрацездатної матері, 1940 р.н., яка отримує мінімальну пенсію, також нічим не підтверджені. Окрім того, під час розгляду клопотання з`ясовано, що малолітня дитина обвинуваченого проживає в Дніпропетровській області зі старшою сестрою та його батьківство взагалі не визначено. Наявність позитивної характеристики та довідки, що він у період з січня 2015 року по травень 2016 року служив у зоні АТО, на думку суду, не можуть бути підставами для зміни запобіжного заходу.
Суд, вислухавши учасників судового провадження, враховуючи, що підстави для обрання запобіжного заходу, визначені слідчим суддею дотепер не відпали, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який хоча раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, але притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений, відбував реальний термін покарання у вигляді позбавлення волі, не має постійного джерела доходу, не має постійного місця проживання, для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та необхідним продовжити обвинуваченому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції не винуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п. 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 177, 178, 183, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 14 жовтня 2018 року включно.
У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити начальнику Запорізького слідчого ізолятору за місцем утримання обвинуваченого.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1