У Х В А Л А

Справа № 338/239/18

08 травня 2018 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани матеріалли кримінального провадження №0000329 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пороги та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, який працює різноробочим ПП «Вікна Гут», не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України;

в с т а н о в и в :
Підсудний ОСОБА_5 досудовим слідством обвинувачується в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я ОСОБА_6 .

За версією обвинувачення злочин вчинено при таких обставинах:

23.11.2017 року близько 15 год. 20 хв. в с.Гута Богородчанського району Івано-Франківської області, ОСОБА_5 рухався пішки дорогою в напрямку свого дому по вулиці Шевченка. Неподалі повороту до урочища «Береги» побачив автомобіль марки «Hyundai Tucson», р.н.з. НОМЕР_1 , котрим керував ОСОБА_7 , з яким у ОСОБА_5 склались неприязні стосунки. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 вийшов на проїзну частину дороги безпосередньо перед автомобілем і тим самим змусив ОСОБА_7 зупинити автомобіль. Після цього, ОСОБА_5 підійшов до дверей водія, відчинив їх та наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_7 , а коли той вийшов з салону автомобіля, наніс два дари рукою в ділянку обличчя та один удар в нижню ділянку правої ноги, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді перелому зовнішньої кісточки гомілки з розривом міжгомілкового синдесмозу, забою м`яких тканин спинки носа у виді синця та набряку, синця лівої орбітальної ділянки.

Закрита травма правого гомілково-ступеневого суглобу у вигляді перелому зовнішньої кісточки гомілки з розривом міжгомілкового синдесмозу відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як таких, що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, але викликали тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині визнав та дав показання про обставин вчинення злочину.

Захисник підсудного заявив клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності із передачею на поруки трудовому колективу ПП «Вікно-Гут». Подав з цього приводу протокол загальних зборів колективу, який вирішив взяти ОСОБА_5 на поруки та контролювати його поведінку.

Заявлене клопотання підтримав в судовому засіданні директор ПП «Вікно-Гут» ОСОБА_8 .

Підсудний заявлене клопотання просив задовольнити.

Прокурор та потерпілий заперечили з приводу задоволення заявленого клопотання. Зокрема прокурор звернув увагу на те, що для застосування можливості звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності відсутня така обов`язкова обставина як щире каяття. ОСОБА_5 протягом досудового розслідування своєї вини не визнавав, таку ж позицію підтримував у ході судового розгляду і лише після оголошення клопотання про звільнення від відповідальності заявив про щире каяття у скоєнні злочину.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду з приводу заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні заявленого клопотання слід відмовити.

Відповідно до ст.47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи, організації за їх клопотанням, за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею на поруки законодавець пов`язує з умовою перебування вказаної особи у трудових або інших відносинах з колективом, який клопотав про її звільнення, а також при умові вчинення злочину вперше та щирого каяття. Лише сукупність усіх вказаних обставин дає підстави суду для застосування такої підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Оцінюючи позицію сторін з приводу заявленого клопотання, суд виходить з таких міркувань. Щире каяття, як обставина, яка відображає психічний стан особи, що вчинила злочин, повинна свідчити про глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління. Тобто це перед усім явище, яке виявляється у самозасудженні особою вчиненого нею діяння, його наслідків, прагненні усунути заподіяну шкоду. Щире каяття як внутрішнє переживання особи, повинне віднайти свій зовнішній прояв у подальшій поведінці та вчинках.

Водночас за обставинами справи суд вважає, що позиція ОСОБА_5 не може бути оцінена судом як щире каяття. Підсудний хоч і визнав свою вину, проте заперечував певні обставини, які покладені йому в обвинувачення, наводив інші причини, ніж ті, що викладені в обвинуваченні, як першопричину конфлікту, а також по іншому, ніж пред`явлено в обвинуваченні описував перебіг подій. Вказана позиція підсудного не позбавлена змісту, він вправі дводити суду переконливість своєї позиції. Але в такому випадку суд не може вважати, що має місце щире каяття у пред`явленому обвинуваченні у тому вигляді, як це викладено в обвинувальному акті. Вказані обставини підлягають оцінці судом у сукупності з усіма зібраними по справі доказами.

Керуючись ст. 47 КК України, суд, -

ухвалив :

Відмовити у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності із передачею на поруки ПП «Вікно Гут».

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя