Справа №766/9037/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,

встановив :

Слідчий звернувся з клопотанням про накалдення арешту на будіві та споруди зернотоку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку розміром 2,9 га, торгівельний центр по АДРЕСА_2 , консервний завод будівлі та споруди матеріального складу розташованого по АДРЕСА_3 , будівлі та споруди їдальні, будівлі та споруди пекарні, що розташовані в с. Преображенка, Чаплинського району Херсонської області. .

Слідчийв судове засідання не з`явився

Дослідивши мтаеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клоптання задоволенню не підлягає з огляду на таке

Згідно з ч 2, 3 статті 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.»

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Щодо накладення арешту на майно юридичної особи, то воно можливо лише у випадках :

?стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

?у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

?або у випадку доведеності отримання неправомірної вигоди юридичної особи або спецконфіскації.

В матеріалах поданих до суду відсутні об`єктивні дані та докази того, що мацно на яке слідчий просить накласти арешт підпадає під визначення критеріїв зазначених ст.ст. 167, 170 КПК України.

Щодо посилання в клопотанні слідчого на існування кримінального провадження, то даний факт ним не обґрунтований, оскільки наявність кримінального провадження - є способом передбаченим законодавством для зібрання доказів та встановлення наявності чи відсутності складу злочину в порядку кримінального провадження.

Оскільки на даний час по кримінальному провадженню, не встановлено підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого або особу, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є передвчасним та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області.

СуддяОСОБА_1