Справа № 461/4669/18
Провадження № 1-кс/461/4925/18
УХВАЛА
іменем України

22.06.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілою

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 14 червня 2018 року про відмову у визнанні потерпілою та зобов`язати слідчого Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 залучити (вважати) її потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003208 від 27 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 14 червня 2018 року слідчим Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003208 від 27 липня 2017 року. Стверджує, що із заявою про визнання її потерпілою не зверталася. Зазначає, що Галицьким відділом поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області відомості до ЄРДР внесені на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19 липня 2017 року. Наголошує, що є потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, оскільки права і обов`язки потерпілої у неї виникли з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Таким чином, вважає, що оскаржувана постанова не ґрунтується на нормах чинного законодавства, тому просить таку скасувати.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд скарги без її участі, подану скаргу підтримує та просить таку задоволити.
Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, тому слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Встановлено, що Галицьким відділом поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0003208 від 27 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України.

12 липня 2017 року ОСОБА_3 зверталась до Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області із заявою про вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19 липня 2017 року зобов`язано Галицький відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 12 липня 2017 року.

14 червня 2018 року слідчим СВ Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 прийнято постанову, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003208 від 27 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України.З даної постанови вбачається, що в ході досудового розслідування не здобуто достатніх даних про заподіяння ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням майнової, матеріальної або моральної шкоди.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як вбачається із скарги та заяви про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_3 вважає, що подана ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заява про вчинення кримінального правопорушення є завідомо неправдивою та спрямованою на здійснення щодо ОСОБА_3 незаконного кримінального переслідування.

Тобто, відповідно до вимог ч.1 ст. 55. Наявність чи відсутність моральної чи матеріальної шкоди, розмір такої шкоди підлягають доведенню під час досудового розслідування, під час якого ОСОБА_3 повинна користуватися всіма правами потерпілого: заявляти клопотання, оскаржувати процесуальні рішення, приймати участь в дослідженні доказів щодо заподіяної шкоди, тощо.

За таких обставин, слідчим грубо порушені права потерпілої, які надані ОСОБА_3 КПК України, що може призвести до однобічності та неповноти досудового розслідування та до позбавлення права потерпілого оскаржувати постанови слідчого за результатами досудового розслідування.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що вказана постанова є незаконною, оскільки обставини, наведені слідчим у оскаржуваній постанові не можна вважати очевидними та достатніми, та слідчим при цьому не вжито належних заходів для з`ясування факту можливого завдання шкоди ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням, а тому дану постанову необхідно скасувати.

Розглядаючи вимогу ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого визнати її потерпілою у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.

Згідно положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.

Тобто, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Таким чином, слідчий суддя не має правових підстав зобов`язувати слідчого визнавати ОСОБА_3 потерпілою, тому що це є компетенцією слідчого. В свою чергу, слідчий суддя має можливість перевірити законність відмови у визнанні потерпілим, та у випадку незаконності такого рішення (постанови) скасувати постанову слідчого відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України та п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_3 необхідно задоволити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.40, 55, 110, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Скаргу задоволити частково.

Скасувати постанову слідчого Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 14 червня 2018 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003208 від 27 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1