АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у кримінальному провадженні за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.9 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 186 КК України питання щодо утримання ОСОБА_5 під вартою,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.9 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 186 КК України та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 115 КК України - 13 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15, п.9 ч. 2 ст. 115 КК України - 10 років позбавлення; за ч. 1 ст. 186 КК України - 4 роки позбавлення волі.Відповідно до ст. 70 КК України призначено ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 13 років позбавлення волі. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задоволено повністю та стягнуто на її користь із засудженого ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 7433 грн. 50 коп. та моральну шкоду у розмірі 100 000 грн., а всього на загальну суму завданого кримінальним правопорушенням збитку у розмірі 107 433 грн. 50 коп.
Також даним вироком строк відбування покарання обчислювати з 05 листопада 2015 року. На підставі ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 р.) зараховано у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 час його перебування в Київському СІЗО у період з 05.11.2015 р. по 20.06.2017 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 залишено без зміни - тримання під вартою.

18 червня 2018 року захисник ОСОБА_6 та 19 червня 2018 року обвинувачений ОСОБА_5 на вказаний вирок подали апеляційні скарги до Дніпровського районного суду м. Києва.
18 липня 2018 року апеляційні скарги, разом з матеріалами кримінального провадження надійшли до суду апеляційної інстанції та 19 липня 2018 року були передані судді-доповідачу.

19 липня 2018 року по вказаним апеляційним скаргам відкрито апеляційне провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 401 КПК України у процесі підготовки кримінального провадження до апеляційного розгляду підлягають вирішенню питання, необхідні для апеляційного розгляду та клопотання, у тому числі, щодо обрання зміни або скасування запобіжного заходу.

Колегія суддів, виконуючи вимоги ч. 1 ст. 401 КПК України, вважає за необхідне розглянути питання щодо законності утримання під ватрою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення прокурора, яка вважала, що ОСОБА_5 наразі законно утримується під вартою, пояснення захисника та обвинуваченого, які вважали, що законних підстав для утримання обвинуваченого під вартою немає, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Так, обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжних захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 10 червня 2018 року (т. 5, а.п. 153-154).

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.9 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді 13 років позбавлення волі.
Цим же вироком ОСОБА_5 залишено без змін запобіжний захід у виді тримання під вартою без зазначення будь-якого періоду (т. 5, а.п. 194).

Судові рішення, які не містять визначених строків подальшого утримання під вартою є порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що наголошувалось у рішеннях ЄСПЛ (справи "Харченко проти України", "Чанов проти України").

Отже, за відсутності у вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року визначеного строку продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, утримання обвинуваченого під вартою після закінчення строку, визначеного ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року, тобто після 10 червня 2018 року, є незаконним.

Частиною п`ятою статті 206 КПК України встановлено, що незалежно від наявності клопотань слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе, зокрема, неперевищення граничного строку тримання під вартою.

Враховуючи те, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 надійшло у провадження апеляційного суду, колегія суддів вважає, що питання про законність утримання під вартою обвинуваченого має розглядатись колегію суддів, яка зобов`язана дотриматись загальних обов`язків судді щодо захисту прав людини, викладених у ст. 206 КПК України.

23 липня 2018 року з Державної установи "Київський слідчий ізолятор" надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_5 утримується під вартою на підставі вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року.

Оскільки у вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року не визначено строк, на який ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то вказана державна установа, на думку колегії суддів не довела неперевищення граничного строку тримання під вартою, встановленого ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року до 10 червня 2018 року.

За таких обставин утримання ОСОБА_5 під вартою, починаючи з 11 червня 2018 року слід визнати незаконним, та ухвалити рішення про звільнення обвинуваченого з-під варти.

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_7 заявила клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.9 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 186 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, та наявність ризиків, які полягають у тому, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання, а також може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Вказані обставини, на думку прокурора, виправдовують обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а застосування жодного з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Заслухавши думку обвинуваченого та захисника які заперечували проти задоволення клопотання прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Колегія суддів вважає обґрунтованим клопотання прокурора, та встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі провадження достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні.

Разом з тим, колегія суддів вважає доведеними та обґрунтованими доводи прокурора, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а саме ризикам того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання, а також може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
В свою чергу, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж того, про який просить прокурор, згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, можливе при тих обставинах, коли є доведеною обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, однак відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не здатні запобігти цим ризикам. Таких обставин колегія суддів при розгляді клопотання не встановила.
Дослідивши клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження, колегія суддів встановила наявність передбачених законом обставин, які пов`язують необхідність застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме тих, що ОСОБА_1 може переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання, а також може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, колегія суддів встановила, що такі доводи є обґрунтованими, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує останнім, характер кримінального правопорушення та конкретні обставини провадження.

Враховує колегія суддів і дані про особу обвинуваченого, в тому числі про сімейний, майновий стан, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що вказані обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу у триманні ОСОБА_5 під вартою, а тому щодо ннього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Застосування стосовно ОСОБА_5 зазначеного запобіжного заходу забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню. Підстав вважати, що більш м`які запобіжні заходи можуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів не вбачає.
Крім того, з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, колегія суддів вважає необхідним скористатися правом не визначати ОСОБА_5 розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 193, 194, ч. 5 ст. 202, 206, 331 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Визнати незаконним утримання під ватрою обвинуваченого ОСОБА_5 з період з 11 червня до 23 липня 2018 року та ухвалити рішення про звільнення ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.
Клопотання прокурора ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з 23 липня 2018року по 20 вересня 2018 року включно, взявши його під варту в залі суду.

Обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1546/2018 Категорія КК: ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.9 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 186
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1