Провадження № 1-кс/638/3479/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

слідчого: ОСОБА_4

підозрюваного: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0002271 від 12.06.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за підозрою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Харкова, українеця, громадянина України, неодруженого, з незакінченою вищою освітою, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений:

1) 24.01.2002 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 3 роки.

2) 16.04.2003 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки.

11.07.2006 постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.07.2006 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений, невідбутий строк 5 місяців 24 днів;

3) 17.09.2007 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки;

4) 13.11.2008 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

5) 25.07.2012 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 5 місяців;

6) 07.04.2014 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

26.08.2014 Апеляційним судом Харківської області визначено вирок від 07.04.2014 змінити: ст. 71 КК України відмінити. Вважати засудженим до позбавлення волі строком на 4 роки;

11.07.2017 постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.07.2017 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений, невідбутий строк 2 місяців 5 днів.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :

28.08.2018 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0002271 від 12.06.2018 року про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного мешкання: АДРЕСА_1 . у період часу з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 11.06.2018 близько 18 год. 00 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебував поблизу ресторану «Argtntina Grill», що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Науки, 20, в цей час в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, розуміючи протиправний характер своїх дій переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна ОСОБА_5 зайшов через службовий вхід в приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », пройшов до приміщення роздягальні, де побачив мобільний телефон «Iphone 6S 32 Gb» в корпусі темно-сірого кольору (IMEI НОМЕР_1 ), який належить ОСОБА_6 , вартістю, зі слів потерпілого 18797,03 грн. ОСОБА_5 діючи повторно, шляхом вільного доступу, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів та переслідуючи мету особистого збагачення викрав даний мобільний телефон потерпілого.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядився ним на свій власний розсуд тим самим завдав потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.

Таким чином ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, 13.06.2018 в період часу з 14 годин 00 хвилин по 17 годин 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебував поблизу «Будинку проектів», що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Науки, 40, де виконуються ремонтні роботи, в цей час в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, розуміючи протиправний характер своїх дій переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна ОСОБА_5 зайшов в приміщення «Будинку проектів», піднявся на 4-й поверх, де в коридорі побачив поліетиленовий пакет, який належить ОСОБА_7 та не представляє матеріальної цінності для потерпілого, в якому знаходились його речі та мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4X 32 Gb» в корпусі чорного кольору (IMEI № НОМЕР_2 ; IMEI № НОМЕР_3 ), вартістю, зі слів потерпілого 4950 грн. ОСОБА_5 діючи повторно, шляхом вільного доступу, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів та переслідуючи мету особистого збагачення викрав даний пакет з речами потерпілого.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядився ним на свій власний розсуд тим самим завдав потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.

Таким чином ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав себе винним повністю.

Слідчий зазначає, що вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, допитом свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вилученими речовими доказами мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4X 32 Gb» в корпусі чорного кольору (IMEI № НОМЕР_2 ; IMEI № НОМЕР_3 ), показами ОСОБА_5 .

Проведеним досудовим розслідуванням була встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбаченій ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

16.08.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та проведено допит в якості підозрюваного.

Крім того, слідчий зазначає, що ОСОБА_5 не має законного джерела доходів, місця роботи або навчання та скоїв повторно злочин проти власності середньої тяжкості.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1, п. 3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Також, ОСОБА_5 має можливість незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, що може перешкодити встановленню істини.

Вказане свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків, та застосуванням до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочини середньої тяжкості, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , повторно вчинив злочини проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив. Органом досудового слідства встановлено наявність ризиків передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому йому необхідно обрати запобіжний захід домашній арешт

Крім того, у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 г. Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддані суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання»

У судовому засідання слідчий та прокурор підтримали клопотання підозрюваний заперечував проти його задоволення.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового провадження вважає клопотання слідчого таким, що підлягає задоволенню.

Як зазначено у ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Фактичні обставини інкримінованих підозрюваному умисного середньої тяжкості злочину, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про осіб обвинувачених вказують на обґрунтованість заявленого клопотання.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до обвинуваченого може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суддя враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; підозра відносно ОСОБА_5 , за вчинення кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту достатнім для запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з покладенням на обвинуваченого обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, та роз`ясненням наслідків їх невиконання.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0002271 від 12.06.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді часткового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ., у період часу з 21-00 години до 07-00 години без дозволу прокурора, слідчого, суду на строк 60(шістдесят) днів тобто до 27 жовтня 2018 року.

На підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду;

-не покидати місця мешкання у період часу з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин: АДРЕСА_1 . ;

-не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання.

Ухвалу направити до органів поліції для виконання за місцем мешкання підозрюваного.

Відповідний орган поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді часткового домашнього арешту, і повідомити про це прокурора та головуючого суддю.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали отримав:

«____» _________________ 2018 р. ___ год. ____ хв. _________________________ ( ОСОБА_5 )