В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0002236 від 27.12.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Санкт-Петербург Російської Федерації, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого робітником з благоустрою в Фастівському комбінаті комунальних підприємств, одруженого, маючого на утриманні двох дітей, не є інвалідом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 маючи в своєму користуванні автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 23.12.2016 року перебував за місцем свого проживання. 23.12.2016 року приблизно о 23 год. ОСОБА_4 на мобільний телефон зателефонував знайомий та попрохав автомобілем завезти його знайомого на ім`я «Міхо» з вул. Транспортної до залізничного вокзалу м. Фастова, на що останній погодився та прибув до вул. Транспортна 20 в м. Фастові Київської області де на нього очікували дві раніше незнайомі особи.

Прибувши на автомобілі до вказаного будинку, та не будучи свідком чи очевидцем того як особа, матеріали щодо якої перебувають в іншому провадженні вчинила вбивство ОСОБА_5 , в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , тобто заздалегідь не обіцяючи особі, яка вчинила особливо тяжкий злочин, приховати його, з метою приховати сліди вчинення особливо тяжкого злочину (вбивства людини) та завадити органам Національної поліції розкрити злочин, приховав сліди вчинення вбивства ОСОБА_5 , а саме після того як труп ОСОБА_5 поклали йому до салону автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, достеменно знаючи про свій обов`язок повідомити про вбивство людини до органів Національної поліції, самостійно вивіз труп ОСОБА_5 на узбіччя дороги неподалік дачного кооперативу «Ягідка», що в с. Мала Снітинка, Фастівського району Київської області, де вивантажив труп з салону автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 та поклав на узбіччі дороги чим унеможливив подальші ефективні дії працівників Національної поліції на місці події.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.396 КК України, а саме заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся і надав суду показання, які за своїм змістом відповідають обставинам викладеним у обвинувальному акті, суду пояснивши, що 23.12.2016 року приблизно о 23 год., коли він перебував у себе вдома, до нього на мобільний телефон зателефонував знайомий та попрохав автомобілем завезти його знайомого на ім`я «Міхо» з вул. Транспортної до залізничного вокзалу м. Фастова, на що він погодився та на автомобілі ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 прибув до вул. Транспортна 20 в м. Фастові Київської області де на нього очікували двоє осіб. Прибувши до вказаного будинку, «Міхо», якого він раніше бачив у місті Фасові і чоловік якого він не знає пішли та винесли з будинку у покривалі молоду дівчину, яка була у непритомному стані. При чому, що трапилося йому ніхто не пояснював. Потім вони почали вантажити дівчину на заднє сидіння його автомобіля коли він побачив, що у неї була розбита голова та вона була непритомна. Він сказав, що може викликати швидку допомогу на що йому відповів «Міхо», що не потрібно бо зараз вони її завезуть у лікарню. Надалі він сказав «Міхо», щоб той поїхав разом з ним, але останній наполягав щоб той віз її сам, але він категорично відмовився. Після чого, «Міхо» сів на переднє сидіння автомобіля і вони почали їхати. Від`їхавши метрів 10-15, «Міхо» відчинив двері і на ходу вискочив з машини. Потім він від`їхав від того місця, та десь у мікрорайоні Снігурівка на обочині дороги вигрузив ту дівчину із автомобіля. Він перелякався та побоювався, що його можуть притягнути до відповідальності. Ознак життя вона не подавала.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини вчинення злочину і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України, суд провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Тому суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, за ознаками: заздалегідь не обіцяного приховування особливо тяжкого злочину, доведеною поза розумним сумнівом.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги, що вчинений злочин відповідно до вимог ст. 12 КК України є умисним та середньої тяжкості (ч. 1 ст. 396 КК України), дані про особу обвинуваченого, яка на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, щиро розкаявся та дав своїм діям негативну оцінку.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, з огляду на те, що ОСОБА_4 дав своїм діям негативну оцінку, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому, призначаючи йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 396 КК України, вважає за можливе звільнити його від відбування покарання, в порядку ст.75 КК України, визначивши йому мінімальний іспитовий строк.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові доказиу кримінальному проваджені відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України і призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місцяпроживання;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з дня ухвалення вироку.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не застосовувати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам кримінального провадження роз`яснити їх право отримати копію даного вироку в суді.

Суддя ОСОБА_6