Провадження № 1-кс/638/3241/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УРАЇНИ
15 серпня 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , поданого в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003091 від 12.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчим вказано про те, що 12.08.2018 приблизно о 06 год. 00 хв. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою і в групі з невстановленою в ході досудового розслідування особою, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, попередньо розподіливши ролі, відповідно до яких, невстановлена в ході досудового розслідування особа залишилась на вулиці біля будинку АДРЕСА_1 , та спостерігала, щоб дії ОСОБА_5 були не помічені, а останній по водостічній трубі заліз до вікна кухні квартири АДРЕСА_2 , звідки зняв москітну сітку та таємно проник до приміщення вищевказаної квартири. Знаходячись в приміщенні вказаної квартири, продовжуючи діяти умисно, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна взяв з житлової кімнати грошові кошти в сумі 12 000 гривень, під час чого його дії були помічені дружиною потерпілого ОСОБА_1 ОСОБА_6 , в цей момент у ОСОБА_5 , який усвідомив, що його дії були викриті, виник умисел на відкрите викрадення чужого майна та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном почав втікати від потерпілого ОСОБА_1 , який його переслідував, в результаті чого разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою, покинув місце вчинення злочину з майном, яким відкрито заволодів.

Таким чином у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб, підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківська обл., Лозівський р-н., с. Краснопавлівка, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працює, раніше судимого 2012 Харківським р/с Харківської області за ст.ст.185 ч.3, 186 ч.2 КК України, до 4 років п/в ст. 75 КК України 2 роки, який зареєстрований та фактично мешкає: АДРЕСА_3 .

В ході огляду місця події від 12.08.2018, за адресою АДРЕСА_4 було виявлено та вилучено у громадянина який представився як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : 19 купюр номіналом 500 гривень, 16 купюр номіналом 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень, 1 купюра номіналом 100 Російських рублів, котрі в лівому куті мають ознаки надриву. Купюри перемотані резинкою жовтого кольору. .

Слідчим зазначено, що вказані вище предмети можуть бути знаряддями вчинення злочину та зберігати на собі сліди злочину, а також іншу інформацію, яка може бути доказами у даному кримінальному провадженні та необхідні для проведення відповідних судових експертиз.

Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно п. 3 вказаної статті, тимчасово також може бути майно, яке є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів. У цьому випадку, за ч. 3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року позбавлення майна в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права є допустимим. При цьому Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), п. 78, вказав на те, що при вирішення питання виправданості такого втручання є необхідним підтримання «справедливої рівноваги» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе «особистий і надмірний тягар».

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

У судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання не суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та є пропорційним, тобто відповідає тяжкості правопорушення і не становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Тож, слідчий суддя погоджується з висловленою у судовому засіданні думкою слідчого про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про те, що клопотання в цій частині є обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 поданого в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003091 від 12.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на: 19 купюр номіналом 500 гривень, 16 купюр номіналом 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень, 1 купюра номіналом 100 Російських рублів, котрі в лівому куті мають ознаки надриву. Купюри перемотані резинкою жовтого кольору. які було вилучено під час огляду місця події від 12. 08.2018 за адресою АДРЕСА_4 у громадянина який представився як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1