Справа №333/4034/18
пр. №1-кп/333/532/18
УХВАЛА
Іменем України
06 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мелихівка Нововодолазного району Харківської області, громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченому ОСОБА_4 під вартою.
Своє клопотання мотивує тим, що вході досудового слідства встановлений ряд ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зникли, що є підставою для продовження вказаного запобіжного заходу, а саме: може переховуватися від суду; продовжувати займатися протиправною діяльністю.

Вищезазначене дає достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 з метою уникнення покарання за вчинений злочин, знаходячись на волі, буде переховуватись від суду та продовжувати займатися протиправною діяльністю.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечували стосовно продовження запобіжного заходу, просили застосувати більш м`який.
Потерпілі в судове засідання не з`явилися. Хоча про час та місце розгляду справи були повідомлений в установлений законом порядку. Надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
Судом встановлено, що ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2018 ОСОБА_4 під час підготовчого судового розгляду продовжено запобіжний захід тримання під вартою до 11.11.2018.
При вирішенні питання про доцільність продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 судом враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 (санкція статті передбачає позбавлення волі до шести років) вік та стан здоров`я ОСОБА_4 (відсутні відомості щодо неможливості утримання під вартою), на утриманні малолітніх дітей не має, не працевлаштований, тобто не має постійного доходу.

Таким чином, на думку суду, продовжує існувати ризик, передбачений ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Необхідність арешту обвинуваченого, що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст.5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом та рішенню Європейського суду з прав людини справа «Чанєв проти України» від 09.10.2014 року.

Враховуючи викладені обставини, а також, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим під час розгляду справи ризикам, тому суд вважає, необхідно продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Учасниками процесу не заявлялись інші клопотання про обрання, зміну, скасування заходів забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 177, 331, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 02 січня 2019 року (включно).
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, а також надіслати начальнику ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1