Справа № 760/1002/18
Провадження № 1-кп/760/422/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі : головуючого- судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2017 року за № 0014151 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Берегове, Закарпатської області, громадянки України, без освіти, яка не працює, не судима, не одружена, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
03.12.2017 року приблизно об 22 год.52 хв. обвинувачена ОСОБА_5 перебуваючи у Центральному вокзалі станції « Київ- Пасажирський», за адресою: м.Київ, пл. Вокзальна,1 у переході з колії 5 на 6, помітила раніше невідому жінку, потерпілу ОСОБА_4 , яка підіймалася східцями на другий поверх вокзалу до залу очікування « Конкорс» та мала при собі рюкзак, який знаходився у неї за спиною. Побачивши вказаний рюкзак у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, обвинувачена ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів,впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла ззаду до ОСОБА_4 , непомітно правою рукою розстебнула рюкзак, звідки дістала гаманець рожевого кольору, вартістю 75 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 3 305 гривень, банківська картка « Ощадбанк», банківська карта « ПриватБанк» та перепустка на роботу, які не представляють для потерпілої цінності, косметичку сірого кольору, вартістю 10 гривень.
З викраденим майном обвинувачена ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникла. Розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3 390 гривень.
Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна.
11 грудня 2017 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілою та підозрюваною.
Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного провадження обставин, ОСОБА_5 зобов`язалась під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за вчинений злочин, а саме: - за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Обвинувачена в судовому засіданні просила угоду про примирення з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявила, що здатна виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Потерпіла ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_6 також просили угоду про примирення затвердити.
Прокурор не заперечував проти затвердження укладеної угоди про примирення від 11.12.2017 року.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мале місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 умови угоди про примирення, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченої надана правильна правова кваліфікація за ч. 1 ст.185 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення узгодженого сторонами цієї угоди покарання.
Питання щодо речових доказів вирішити у порядку передбаченому ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 122, 374, 474 та 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 11 грудня 2017 року укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 про примирення.
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 11.12.2017 покарання за ч. 1 ст.185 КК України - у виді 50 /П`ятьдесят/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Речові докази: гаманець рожевого кольору, грошові кошти в сумі 3 305 гривень, купюрою 500 гривень, десять купюр по 200 гривень, шість купюр по 100 гривень, чотири купюри по 50 гривень, п`ять купюр по 1 гривні, іменна банківська картка « Ощадбанк» № НОМЕР_1 , банківська карта « Приватбанк» № НОМЕР_2 , перепустка № 138, косметичка сірого кольору, нитка на шпиці, передані потерпілій ОСОБА_4 на відповідальне зберігання після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні останньої.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Солом`янський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1 .