Дата документу Справа № 311/1545/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/464/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 311/1545/17Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.185 ч.3 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 (дистанційно),

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно, в режимі відеоконференції з Василівським районним судом Запорізької області, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000343, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2017 року відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василівка Запорізької області, громадянина України, має середню спеціальну освіту, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Тула Російської Федерації, громадянина України, учня 10 класу КЗ «Василівська спеціальна загальноосвітня школа інтернат» ЗОР, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а:

вироком Василівського районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2017 року ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року обмеження волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_10 призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, випробувальний строк призначено тривалістю 1 рік 6 місяців.

На підставі п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_10 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти йому про зміну місця проживання.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді арешту на строк 30 діб.

На підставі п. а) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у вигляді арешту на строк 30 діб.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку суду першої інстанції, 13 лютого 2017 року, близько 20:00 години, ОСОБА_10 , знаходячись на залізничній станції «Таврійськ» Запорізької дирекції Придніпровської залізниці в місті Василівка Запорізької області, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб з неповнолітнім ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу таємно викрали 3 регулятори важільної передачі з вагонів №61903985, №67779660, №65714537, розташованих на третій колії станції «Таврійськ», вартістю 144 гривні 95 копійок за один на загальну суму 434 гривні 85 копійок.

Після чого, ОСОБА_10 з ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли з викраденим майном, яким в подальшому розпорядились на свій розсуд, тим самим спричинили потерпілому юридичній особі структурному підрозділу «Вагонне депо Запоріжжя-Ліве» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» майнову шкоду на загальну суму 434 гривні 85 копійок.

Крім того, близько 19:00 години, 11 березня 2017 року, ОСОБА_10 , знаходячись по вул. Джерельній в місті Василівка Запорізької області, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, повторно, з метою викрадення чужого майна, через незамкнену хвіртку проник на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_3 , після чого шляхом зриву навісного замка проник до приміщення сараю, де виявив та таємно викрав три електродвигуни потужністю 1,5 кВт, вартістю 520 гривень кожен, кутову шліфувальну машинку «Stem AC125S», вартістю 238 гривень, бензопилу «Дружба» вартістю 416 гривень, мотопомпу «МП-600» вартістю 300 гривень. Після чого, шляхом зриву навісного замка проник до приміщення гаражу де виявив та таємно викрав моторчик двоколісний, вартістю 720 гривень.

Після чого, ОСОБА_10 з місця вчинення кримінального правопорушення зник з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на свій розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 3234 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_10 та неповнолітнього ОСОБА_7 , вважає, що вирок суду є незаконним та таким, що підлягає скасуванню в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що в ході проведення підготовчого судового засідання 19.10.2017 року суд, в порушення вимог КПК України, не вирішив питання щодо складання досудової доповіді відносно неповнолітнього ОСОБА_7 , про що не постановив ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді. Таким чином, вважає, що зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки вони перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а виправити помилку та належним чином дотриматись законних прав неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 можливо лише зі стадії підготовчого судового засідання.
На підставі викладеного, просить скасувати вирок районного суду та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, яка просила частково задовольнити апеляційну скаргу; обвинуваченого, зокрема і в останньому слові, його захисника та законного представника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Статтею 485 КПК України регламентовано відповідні обставини, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового розгляду кримінальних правопорушень, вчинених неповнолітніми, при тому, що крім обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, також з`ясовуються: 1) повні і всебічні відомості про особу неповнолітнього: його вік (число, місяць, рік народження), стан здоров`я та рівень розвитку, інші соціально-психологічні риси особи, які необхідно враховувати при індивідуалізації відповідальності чи обранні заходу виховного характеру. За наявності даних про розумову відсталість неповнолітнього, не пов`язану з психічною хворобою, повинно бути також з`ясовано, чи міг він повністю усвідомлювати значення своїх дій і в якій мірі міг керувати ними; 2) ставлення неповнолітнього до вчиненого ним діяння; 3) умови життя та виховання неповнолітнього; 4) наявність дорослих підбурювачів та інших співучасників кримінального правопорушення.

Нормами ж ст. 487 КПК України передбачено з`ясування умов життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого, так: при дослідженні умов життя та виховання неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого належить з`ясувати: 1) склад сім`ї неповнолітнього, обстановку в ній, взаємини між дорослими членами сім`ї та дорослими і дітьми, ставлення батьків до виховання неповнолітнього, форми контролю за його поведінкою, морально-побутові умови сім`ї; 2) обстановку в школі чи іншому навчальному закладі або на виробництві, де навчається або працює неповнолітній, його ставлення до навчання чи роботи, взаємини з вихователями, учителями, однолітками, характер і ефективність виховних заходів, які раніше застосовувалися до нього; 3) зв`язки і поведінку неповнолітнього поза домом, навчальним закладом та роботою.

Вказаних вимог закону, суд першої інстанції при ухваленні вироку не дотримався.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт стосовно обвинуваченого (повнолітнього) ОСОБА_10 та неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , направлено 16 червня 2017 року до Василівського районного суду Запорізької області. Підготовче судове засідання по вказаному провадженню відбулось 19 жовтня 2017 року. Відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду, яку суд виносить у підготовчому судовому засіданні. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно змісту ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Системний аналіз цих положень кримінального процесуального закону засвідчує наступне.

Вимога суду про складання досудової доповіді оформлюється у вигляді ухвали із встановленням строку її виконання та зазначенням про згоду чи відмову обвинуваченого брати участь у її підготовці.

Крім цього, така ухвала має містити відомості про обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, рік, місяць і день його народження, місце народження, місце реєстрації та фактичного проживання, застосований запобіжний захід) та законного представника.

Досудова доповідь має бути складена та подана суду не пізніше строку, визначеного в ухвалі суду. В разі наявності або виникнення об`єктивних обставин, що унеможливлюють своєчасне подання досудової доповіді або її підготовку в цілому, представник персоналу органу пробації зобов`язаний відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 72-1 КПК України невідкладно повідомити про це суд. Відмова обвинуваченого брати участь у підготовці досудової доповіді не може визнаватись об`єктивною обставиною, що унеможливлює її підготовку.

Суд має розглянути досудову доповідь до завершення судового розгляду для надання можливості реалізувати неповнолітнім обвинуваченим права на подання зауважень та уточнень щодо її змісту, а суду - поставити укладачеві відповідні запитання.

Також, досудова доповідь складається щодо неповнолітнього обвинуваченого незалежно від ступеня тяжкості вчиненого ним діяння за винятком випадків, передбачених ч. 4 ст. 314-1 КПК України, представником персоналу органу пробації спільно з представниками служби у справах дітей (ст. 12 Закону України «Про пробацію»), в тому числі й з врахуванням відомостей, отриманих від регіонального представництва уповноваженого підрозділу органів Національної поліції. Зазначені органи, здійснюючи покладені на них законами України повноваження, з метою формування соціально-психологічної характеристики неповнолітнього та інформації про вплив криміногенних факторів на його поведінку збирають відомості, що характеризують неповнолітнього, його поведінку в повсякденному житті, як до, так і після вчинення кримінального правопорушення, середовище, в якому він зростає, навчається, коло осіб, з якими спілкується. Ці відомості узагальнюють та подають суду у формі досудової доповіді.

Досудова доповідь долучається до матеріалів кримінального провадження та береться судом до відома при ухваленні вироку.

Суд має ретельно і виважено аналізувати відомості, надані представниками органу пробації, служби у справах дітей, уповноваженого підрозділу органів Національної поліції, іншу інформацію про особу неповнолітнього, отриману під час судового розгляду та враховувати, що неналежне встановлення таких відомостей всупереч вимогам статей 485, 487 КПК України перешкоджає виконанню судом передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України законодавчої вимоги щодо всебічного з`ясування обставин, які характеризують особу винного та щодо призначення покарання, необхідного і достатнього для виправлення особи і запобігання новим злочинам (ч. 2 ст. 65 КК України), а також є істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Однак, суд першої інстанції, постановляючи обвинувальний вирок щодо неповнолітнього ОСОБА_7 , щодо якого подана апеляційна скарга прокурором, вказаних вимог Закону не дотримався.

Вирок щодо обвинуваченого (повнолітнього) ОСОБА_10 судом апеляційної інстанції не перевіряється, оскільки щодо нього апеляційних скарг не надходило.

Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ст. 412 КПК України, є істотними, оскільки вони перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції щодо неповнолітнього ОСОБА_7 не може бути визнаний законним та обґрунтованим, а тому він підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Василівського районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2017 року відносно неповнолітнього ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Матеріали провадження направити до Василівського районного суду Запорізької області.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4