Номер провадження: 11-кп/785/1046/18
Номер справи місцевого суду: 515/656/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Татарбунарського районного суду Одеської області від 22.05.2018 року, яким:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Гайсин Немировського району Вінницької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою,не військовозобов`язаного, має малолітню дитину, раніше судимого Гайсинським районним судом Вінницької області
-19.11.2003 р. за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік;
-03.11.2004 р. за ч.2 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 3 років і 2 місяці позбавлення волі, звільненого 3.01.2008 р. за відбуттям строку покарання;
-29.01.2009 р. за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 26.11.2011 р. за відбуттям строку покарання;
-25.06. 2012 р. за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, в силу 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки;
-19.12.2013 за ч.2 ст. 15 - ч.2 ст. 185, ст. 395 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 5 років і 1 місяця позбавлення волі, звільненого 06.06.2017 р. умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 23 дні, до затримання працював за наймом, проживав у АДРЕСА_1 ,

визнано винним в скоєні злочинів, передбачених ст. 185 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років 4 місяця позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави судові витрати в сумі 3575 грн.

та б ВСТАНОВИЛА:

Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів з наступних обставин.

06 березня 2018 року у нічну пору доби (точний час встановити не надалося можливим) ОСОБА_7 , умисно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом розбиття скла каменем проник до кафе, що розташоване по АДРЕСА_2 , з якого таємно викрав належне ОСОБА_8 майно, загальною вартістю 1991 грн.52 коп..
З викраденим майном ОСОБА_7 направився до гуртожитку по АДРЕСА_2 , де сховав його в кімнаті, яке 07 березня 2018 року було вилучено працівниками поліції.
В результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_8 було заподіяно збиток на загальну суму в розмірі 1991 грн. 52 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок районного суду скасувати, як незаконний та необґрунтований, що вирок дуже тяжкий та суворий, кримінальне провадження сфабриковано, провину визнав в повному обсязі. Покази на досудовому слідстві давав під тиском працівників поліції.

Заслухавши доповідача, прокурора, якій вважав, що апеляційну скаргу засудженого слід залишити без задоволення, а вирок суду без зміни, обвинуваченого, який просив про задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 визнав провину у пред`явленому йому обвинувачені повністю і, з погодженням сторін, кримінальне провадження було розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, за скороченою процедурою, без дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюється.

Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані судом за ст. 185 ч.3 КК України.

При призначенні покарання суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим, вартість викраденого майна, відсутність збитку у справі, дані про його особу та всі обставини справи. ОСОБА_7 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, посередньо характеризується за місцем мешкання, має малолітню дитину, раніше неодноразово судимий, скоїв злочин знаходячись на іспитовому строку, на шлях виправлення не встав, та скоїв новий злочин. Разом з тим суд враховує, що обвинувачений скоював злочини раніше. Суд вважав, що цілі покарання обвинуваченого, його виправлення і перевиховання будуть досягнуті тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Дослідивши доводи обвинуваченого викладені в апеляції і дослідивши доводи суду першої інстанції при визначенні міри покарання, судова колегія, з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що виходячи з принципу розумності, зваженості та справедливості обвинуваченому правильно призначена міра покарання.

Обвинувачений тривалий час занімається злочинною діяльністю пов`язаною з майновими злочинами і в його діях є рецидивні ознаки, неодноразово засуджувався до різних покарань, але на шлях виправлення вставати не бажає, суспільно корисливою працею не займається.

Колегія суддів перевіривши дані обставини, не змогла з ними погодитись, з урахуванням того, що дана позиція обвинуваченого пов`язана з бажанням будь-яким шляхом пом*ягчити призначене, яке в повному обсязі відповідає вимогам ст. 65 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Татарбунарського районного суду Одеської області від 22.05.2018 року відносно ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України залишити без зміни.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишити тримання під вартою.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_4 ОСОБА_3 ОСОБА_2

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2