ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2018 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження №0000293 від 26.03.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Київ, українки, громадянки України, не працюючої, заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, що надійшло до суду з угодою про примирення,-

встановив:
ОСОБА_4 , 02 березня 2018 року, близько 21 год. 00 хв. прибула до приміщення магазину «ДП «Рітейл Центр» магазин «Фуршет» за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Івана Мазепи, 6, з метою придбання продуктів харчування. Перебуваючи на законних підставах в приміщенні магазину «ДП «Ріелтер Центр» магазин «Фуршет» за адресою: Київська область м. Фастів, вул. Івана Мазепи, 6, під час вибору товару, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне, протиправне заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок викрадення чужого майна усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, з числа інших товарів, взяла три плитки шоколаду «Мілка Цільний мигдаль» вартістю 35 грн. 65 коп. за одну, загальною вартістю 106 грн. 95 коп., одну плитку шоколаду «Мілка полуничка» вартістю 26 грн. 70 коп., одну плитку шоколаду «Мілка молочний цільний горіх» вартістю 33 грн. 25 коп., три плитки шоколаду «Мілка з печивом» вартістю 35 грн. 65 коп. за одну, загальною вартістю 106 грн. 95 коп., одну приправу «10 овочів Торчин» вартістю 34 грн. 95 коп., два куски мила «Crem Bar Dove» вартістю 28 грн. 95 коп. за один, загальною вартістю 57 грн. 90 коп., однин кусок мила «С1еап&White 125г» вартістю 9 грн. 95 коп., один пакет мила для виведення п`ятен «Ваніш» вартістю 28 грн. 95 коп., з метою подальшого їхнього викрадення поклала вище перерахований товар, до середини своєї жіночої сумки, яку тримала в себе в руках та в подальшому приховуючи від касира, охоронника та інших працівників магазину, пронесла повз касову зону, таким чином не оплативши викрадений нею товар.

Після цього, завершуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_6 із викраденим товаром попрямувала до виходу з приміщення магазину, чим могла нанести «ДП «Рітейл Центр» магазин «Фуршет» майнової шкоди на загальну суму 405 грн. 60 коп., однак свій злочинний умисел ОСОБА_7 не довела до кінця з причин, що не залежали від її волі, так як була затримана працівниками охорони «ДП «Ріелтер Центр» магазин «Фуршет» на місці вчинення злочину, тобто в приміщенні магазину «ДП «Рітейл Центр» магазин «Фуршет».

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинила злочин передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

29 березня 2018 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Як об`єктивно перевірено судом, в даній угоді обвинувачена ОСОБА_4 та представник потерпілого ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, істотних для даного провадження обставин. В угоді визначений розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, який відповідає обставинам обвинувачення. Також, сторонами угоди узгоджено покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинений нею злочин, а саме, у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
В угоді отримана згода обвинуваченої на призначення вказаного покарання. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Обвинувачена в судовому засіданні, просила вказану угоду з представником потерпілого ОСОБА_5 , яка також не заперечувала проти цього, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при тому, що обвинувачена безумовно і повно визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України в обсязі висунутого органами досудового слідства обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявила, що здатна реально та повно виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні також вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК та КК України, а тому не заперечував проти її затвердження і призначення обвинуваченій узгодженого з потерпілим покарання та інших передбачених угодою заходів.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 та ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення на цій стадії судового розгляду, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого є потерпіла особа, і з огляду на фактичні обставини висунутого обвинувачення, державним чи суспільним інтересам шкода не завдана.

Суд, шляхом вивчення документів, а також проведення опитування учасників судового провадження, додатково переконався, що укладення угоди сторонами було добровільним, тобто не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення з потерпілим, характер обвинувачення, щодо якого також визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, а тому підстави для твердження про винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 , на думку суду, беззаперечно існують.

Також, суд погоджується і з тим, що визначені сторонами в угоді вид і розмір покарання не виходять за межі загальних та спеціальних засад його призначення, встановлених ст. 65 КК України, а саме, воно пропонуються у межах, встановлених санкцією ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винної і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а отже, узгоджена міра покарання має конкретний вираз.

Будь-яких інших підстав, зазначених у тому числі і у пункті 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за умовами перевіреної судом угоди, не встановлено.

Отже, на підставі всіх об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, з врахуванням доводів учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 форма та зміст угоди про примирення від 29 березня 2018 року відповідають вимогам КПК та КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження цієї угоди і призначення узгодженого її сторонами міри покарання.

Речові докази відсутні.

Судові витрати відсутні.

Враховуючи викладене, суд, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474 та 475 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 29 березня 2018 року укладену між обвинуваченою ОСОБА_4 та представником потерпілого, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000293.
ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 850 грн..

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1