Справа № 442/2929/18
Провадження № 1-в/442/123/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
представника ДВК № 40 ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні режимі відеоконференції в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду заяву про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с. Дзигівка Ямпільського р-ну Вінницької обл., до засудження не працюючого, раніше судимого: 13.03.2009 Ямпільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки; 22.03.2010 Ямпільським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 162 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі; 31.03.2010 Ямпільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 09.06.2010 Ямпільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 11.10.2010 Ямпільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі. Засудженого: 20.03.2015 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 393, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі; 14.05.2015 Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.01.2016 за ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.02.2015 по 16.06.2015.
Початок терміну 11.02.2015. Кінець терміну 06.10.2019,
в с т а н о в и в:
До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.
Вислухавши пояснення засудженого, який клопотання просив задовольнити, думку представника ДВК № 40, яка просила у задоволенні клопотання відмовити, прокурора, який проти задоволення клопотання заперечував, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за поданням (клопотанням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. До таких питань відноситься і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення.
Згідно положень п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Згідно з кримінально-процесуальним законодавством умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Стаття 81 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується суддями за наявності усіх умов передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього ст. 81 КК України.
Встановлено, що вироком від 20.03.2015 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 393, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі; вироком від 04.05.2015 Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.01.2016 за ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.02.2015 по 16.06.2015.
Як вбачається з наданої суду характеристики, складеної начальником СМРБ старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 , зі змістом характеристики згоден заступник начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи майор внутрішньої служби ОСОБА_7 , затвердженої начальником Дрогобицької виправної колонії № 40 Львівської області ОСОБА_8 , ОСОБА_3 під час тримання в УВП № 1 м. Вінниці характеризувався посередньо: порушень режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався. З 23.07.2015 відбуває покарання у ДУ „Дрогобицька виправна колонія (№ 40). За час відбування покарання характеризується наступним чином: допустив порушення режиму тримання, за що один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Дане порушення виразилось у порушенні розпорядку дня. Адміністрацією установи два рази заохочувався. Працевлаштований на роздачі їжі сектору. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, і намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.
Правил санітарії та гігієни дотримується, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для їх виконання не має. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Участі в організації та проведенні виховних заходів передбачених ст. 123 КВК України, не приймає. Участі у реалізації програм диференційовано виховного впливу передбачених ст. 123 КВК України, не приймає.
Згідно ст. 81 КК України підпадає під умовно-дострокове звільнення після відбуття ним 2/3 строку покарання.
На момент подання клопотання фактично відбув 3 роки 3 місяців 0 днів.
У характеристиці зазначено, що засуджений ОСОБА_3 прагне до підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок передбачених ст. 126 КВК України. В 2017 році закінчив Дрогобицький навчальний центр № 40 та здобув професію „Електрогазозварник. Участі у роботі самодіяльних організацій засуджених передбачених ст. 127 КВК України, не приймає. Відповідно до ст.ст. 110, 112, 113 КВК України підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує від них посилки (передачі) і бандеролі.
Згідно протоколу № 5 від 10.03.2016 рішенням комісії установи засудженому ОСОБА_3 відмовлено в застосуванні ст. 101 КВК України, як такому, що не стає на шлях виправлення. Згідно протоколу № 7 від 13.04.2017 рішенням комісії установи засудженому ОСОБА_3 відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення. Згідно протоколу № 3 від 14.02.2018 рішенням комісії установи засудженому ОСОБА_3 відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення. Вину у скоєному злочині визнає. Виконавчих листів не надходило до виконання. Засуджений ОСОБА_3 перебуває на профілактичному обліку в установі, як особа схильна до втечі.
Враховуючи вищенаведене, те, що вирішальним фактором є не факт відбування засудженим певної частини покарання, а його виправлення, суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання, а тому суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити через непредставлення суду доказів та, відповідно, не доведення виправлення засудженого.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 81 КК України, ст. 107 КВК України, ст. 372, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд
ухвалив:
В задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1