н/п 1-кс/640/6542/18
"25" червня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
25.06.2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_4 , в якому слідчий просив накласти арешт на на майно ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме автомобіль «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування. Зберігання автомобіля «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 , згідно п.20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, доручити працівникам ДП «Інформресурси» на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
На обгрунтування клопотання слідчий вказує, що 24.06.2018 близько 02:00 на вул. Гв.Широнінців в районі перехрестя з вул. Бучми в м. Харкові стався наїзд автомобіля «Деу Ланос», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 на пішохода ОСОБА_7 , яка з тілесними ушкодженнями у вигляді відкритого перелому передпліччя, ЗЧМТ, крововиливу мозку доставлена до ХМКЛШНМД.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого МРЄВ-2 м.Харкова 14.10.2006, автомобіль «Деу Ланос», р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .
24.06.2018 у період часу з 02 год. 40 хв. до 04 год. 00 хв. слідчим проведений огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, у ході якого встановлено, що автомобіль «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 має деформацію переднього бамперу справа, лобового скла справа, скла водійської двері, які утворились внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, як вказує слідчий, враховуючи положення ст. 98 КПК України, автомобіль «Деу Ланос», р.н. НОМЕР_1 є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, зазначений транспортний засіб, як речовий доказ необхідний для його додаткового огляду.
Слідчий СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , в ході огляду місця події 24.06.2018 вилучив автомобіль «Деу Ланос», р.н. НОМЕР_1 , який є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України.
За таких обставин, зазначає слідчий, на даний час виникла необхідність у арешті автомобіля «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на майданчику і стоянці для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку зацікавлених осіб, які заінтересовані у результатах кримінального провадження, з метою забезпечення зберігання слідової інформації, яка міститься на автомобілі і яка може бути втрачена, а також збереження речового доказу, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті даного автомобіля.
Слідчий про день та час розгляду клопотання повідомлений своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явився.
25.06.2018 слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 через канцелярію надав суду заяву, в якій просив розглядати клопотання про арешт автомобіля без його участі, у зв`язку із зайнятістю в інших справах. Клопотання підтримує, просить задовольнити.
Крім того, слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 25.06.2018 подав через канцелярію до суду рапорт, в якому вказав, що ним приймались заходи по встановленню місцезнаходження власника автомобіля «Деу Ланос», р.н. НОМЕР_1 та його повідомлення про явку до суду для участі розгляді клопотання про арешт майна, однак вказує, що встановити його місце знаходження не виявилось можливим.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника автомобіля та слідчого.
Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучений відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.06.2018, автомобіль «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити влансику транспортного засобу - автомобіль «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ремонтування, користування, розпорядження та відчуження зазначеного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на автомобіль «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Зберігання арештованого майна згідно п.20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, доручити працівникам ДП «Інформресурси» на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1