АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3841/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

представника власників майна, адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги представника власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання детектива четвертого відділу детективів другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_11 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_12 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення 14.06.2018 обшуку приміщень, які займає КП MA «Київ» (Жуляни), TOB «Мастер-авіа» у адміністративній будівлі розташованої за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 79, власником якої є Територіальна Громада міста Києва в особі Київської Міської Ради, а саме: мобільний телефон Iphone ІМЕІ НОМЕР_1 ; планшет Ipad ІМЕІ НОМЕР_2 ; ноутбук ASUS К73Е, серійний номер K73E-TY317D, інвентарний номер 09685 разом з зарядним пристроєм до нього; Договір № 16-01 від 16.01.2015 з додатками на 10 арк. Masteravia LLP; флеш-накопичувач «Kingston» № 1180223 чорного кольору; ноутбук MacbookPro serial C02K5KFFFFT0, з наклейкою «КП MA «Київ» (Жуляни) АУ Відділ фінансово-економічний; ноутбук Asus чорного кольору F9NXWU05837939E з наклейкою TOB «Мастер-Авіа» АУ Бухгалтерія.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту, та прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання детектива та накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , адвокат ОСОБА_7 , подала апеляційні скарги та доповнення до них, в яких просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині арешту майна власників, інтереси яких вона представляє, та відмовити у задоволенні клопотання детектива про арешт майна, посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, поданої в інтересах ОСОБА_8 , апелянт зазначає про те, що клопотання про арешт майна підписане не уповноваженою особою, оскільки повноваженнями звернення до суду із клопотанням про арешт майна третіх осіб, наділений виключно прокурор. Стверджує, що майно вилучене у непередбаченому КПК України порядку, оскільки у протоколі обшуку відсутній опис відомостей про послідовність дій детективів та отриманих в результаті процесуальної дії відомостей, в тому числі виявлених та/або наданих речей і документів, в описовій частині та відсутні відомості про вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації у заключній частині. Додає, що вилучені речі і документи не відповідають критеріям визначеним ст.ст. 86, 98 КПК України.

Також апелянт вказує, що постанова про визнання майна речовим доказом не відповідає вимогам ст.ст. 98, 110 КПК України та звертає увагу суду на відсутність у матеріалах журналу судового засідання та те, що перший абзац мотивувальної частини ухвали містить дані про інше клопотання детектива. Додає про відсутність повної технічної фіксації судового засідання з розгляду клопотання про дозвіл на проведення обшуку.

Крім того, адвокат зазначає про відсутність у слідчого судді повноважень надавати дозвіл без ухвали слідчого судді апеляційного суду на відшукання та вилучення мобільних телефонів та планшетів з приватною перепискою. Вказує про порушення слідчим суддею вимог ч. 2 ст. 172 КПК України.
Одночасно апелянт зазначає про те, що ухвала слідчого судді отримана нею 11.07.2018, апеляційна скарга подана до суду 16.07.2018, тобто у строки визначені ст. 395 КПК України.
Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 подані в інтересах ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за змістом аналогічні апеляційній скарзі в інтересах ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, позицію представника власників майна, яка підтримала подані апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що власники майна та їх представник участі у судовому засіданні не приймали, копію оскаржуваної ухвали апелянтом отримано 11.07.2018, апеляційні скарги подані до суду 16.07.2018, пятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді апелянтом не порушено, а тому і не підлягає поновленню.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Національного антикорупційного бюро України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000258, відомості про яке 14.03.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за фактами вчинення службовими особами Київської міської ради, постійної комісії з питань власності КМР, Головного управління комунальної власності м. Києва, Комунального підприємства Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни) кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.
Детектив четвертого відділу детективів другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в ході проведення 14.06.2018 обшуку приміщень, які займає КП MA «Київ» (Жуляни), TOB «Мастер-авіа» у адміністративній будівлі розташованої за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 79, власником якої є Територіальна Громада міста Києва в особі Київської Міської Ради, яке ухвалою слідчого суддіСолом`янського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року задоволено.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання детектива, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційних скарг такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.
КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.
Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.
Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання детектива про арешт майна, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання детектива та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні детектива, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.
Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, слід визнати непереконливими, оскільки дані обставини не знайшли свого підтвердженні під час розгляду справи апеляційним судом.

Посилання адвоката на те, що розгляд клопотання детектива про арешт тимчасово вилученого майна відбувся без повідомлення власника майна заслуговують на увагу, з урахуванням вимог ст. 172 КПК України, проте не тягнуть за собою скасування оскаржуваного судового рішення, з огляду на положення ст. 173 КПК України, яка містить перелік підстав для скасування і до яких наведена підстава не належить.
Твердження апелянта про те, що клопотання про арешт майна підписане не уповноваженою особою, оскільки повноваженнями звернення до суду із клопотанням про арешт майна третіх осіб наділений виключно прокурор, слід визнати непереконливими, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, відповідно до якої з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Враховуючи наведене, порушень вимог ч. 1 ст. 171 КПК України не встановлено.
Посилання адвоката на процесуальні порушення під час проведення обшуку не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Посилання автора апеляційної скарги на невідповідність арештованого майна критеріям визначеним ст.ст. 86, 98 КПК України, слід визнати непереконливими, оскільки відповідно до доданих до клопотання матеріалів, а саме постанови про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 15.06.2018 року майно, на яке детектив просить накласти арешт, визнано речовими доказами, оскільки у ході досудового розслідування встановлено, що майно, про яке йдеться, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (а.с. 20-22).

Твердження сторони захисту про відсутність у матеріалах провадження журналу судового засідання, не заслуговують на увагу, з урахуванням його наявності (а.с. 48).
Доводи апеляційної скарги в частині невідповідності першого абзацу мотивувальної частини ухвали поданому клопотанню детектива, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, з урахуванням ухвали слідчого судді від 06.08.2018 року про виправлення описки, про яку йдеться (а.с. 72).
Твердження адвоката про відсутність фіксації судового засідання з розгляду клопотання про дозвіл на проведення обшуку, не є підставою для задоволення апеляційних скарг, оскільки не є предметом розгляду у даному судовому засіданні.
Посилання адвоката на незаконність вилучення мобільних телефонів та планшетів, слід визнати непереконливими, оскільки відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.06.2018 року, слідчим суддею надано дозвіл на проведення обшуку приміщень адміністративної будівлі, розташованої за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 79, з метою відшукання та вилучення, серед іншого, і ноутбуків, планшетів, із застосуванням яких представники (працівники, службові особи) КП «Міжнародний аеропорт «Київ», ТОВ «Мастер-Авіа», інших пов`язаних юридичних та фізичних осіб створювали, редагували, пересилали, зберігали у будь-якому вигляді листи, договори та інші документи, а також які використовувалися для віддаленого доступу до банківських рахунків, для подачі фінансової та податкової звітності КП «Міжнародний аеропорт «Київ», ТОВ «Мастер-Авіа», інших пов`язаних юридичних осіб, засобів мобільного зв`язку та комунікації, SIM-карт, які містять електронні повідомлення у електронних поштових скриньках, листування в месенджерах та файлообмінниках (Skype, IMessage, WhatsApp, Viber, Telegram, Signalта ін.) SMS-повідомлення стосовно спілкування представників (працівників) КП «Міжнародний аеропорт «Київ», ТОВ «Мастер-Авіа» чи пов`язаних осіб, з можливістю подальшого доступу до зазначеної переписки та інших файлів, що на них містяться.
Інші доводи апеляційних скарг, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно зазначене у клопотанні детектива, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта щодо необґрунтованості та незаконності ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.
Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року, якою задоволено клопотання детектива четвертого відділу детективів другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_11 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення 14.06.2018 обшуку приміщень, які займає КП MA «Київ» (Жуляни), TOB «Мастер-авіа» у адміністративній будівлі розташованої за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 79, власником якої є Територіальна Громада міста Києва в особі Київської Міської Ради, залишити без змін, а апеляційні скарги представника власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4