Справа № 755/1781/18
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши в приміщені суду в м. Києві відкрите підготовче судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000221 від 07 січня 2018 року, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.02.2017 року Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов з Київської місцевої прокуратури №4 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000221 від 07 січня 2018 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

01 лютого 2018 року обвинувальний акт отриманий суддею ОСОБА_6 та призначений у підготовче судове засідання.

Відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2018 року кримінальне провадження передано судді ОСОБА_1 .

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за можливе призначення справи до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду та просив повернути його прокурору, оскільки акт належним чином не був вручений обвинуваченому.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного висновку.
Так, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000221 від 07 січня 2018 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України складений слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 , затверджений прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 .
Частиною 3 статті 314 КПК України передбачені рішення, які суд вправі прийняти у підготовчому судовому засіданні. Одним з таких рішень є повернення обвинувального акту прокурору, у разі його невідповідності вимогам КПК України.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, який прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно до положень, викладених у п. 5 ч. 2 ст.291 КПК України, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України.

Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, згідно ст. 337 КПК України, суд здійснює судовий розгляд.

Разом з тим, як убачається з матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_5 зазначені вимоги належним чином не дотримано.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, затверджений прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 30.01.2018 року містить лише формулювання підозри, висунутої йому, та фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені досудовим розслідуванням. Разом з тим, обвинувачення ОСОБА_5 у встановленому законом порядку не висунуте, а тому ОСОБА_5 за цим процесуальним рішенням має статус підозрюваного.

Так, відповідно обвинувального акту « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднану з проникненням у інше приміщення, вчиненої повторно, за попередньою змовою групою осіб» (т. 1 а.с. 6).

Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд у підготовчому судовому засіданні та у випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, суд, згідно з п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, має право повернути прокурору обвинувальний акт.

Європейський суд з прав людини у справі Абрамян проти Росії від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту а п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі Камасінскі проти Австрії № 9783/82, п.79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту а п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 р. у справі Пелісьє та Сассі проти Франції, п.52).

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що прокурором у відповідності до вимог кримінального процесуального закону зазначеній особі фактично не висунуто обвинувачення у вчиненні відповідного злочину, що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження та можливість забезпечення справедливого судового розгляду відповідно до Європейської Конвенції з прав людини, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Окрім цього суд критично відноситься до тверджень адвоката щодо необхідності повернення обвинувального акту саме через те, що він начебто не вручений обвинуваченому, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявна розписка обвинуваченого ОСОБА_5 від 30.01.2018 року про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (т. 1 а.с. 14).

Зазначені фактичні дані не є новими, відомі і на період досудового розслідування.

За таких умов, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягають поверненню прокурору, як такі, що не відповідають вимогам закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 369 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000221 від 07 січня 2018 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та додані до нього документи, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 , для виконання вимог зазначених в мотивувальній частині ухвали.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: ОСОБА_1