УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участі

секретаря судових засідань ОСОБА_2

представника власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибуція-Центр» адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :

31 липня 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна ТОВ «Дистрибуція-Центр» адвоката ОСОБА_4 , в якому порушено питання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2017 року у справі № 761/44182/17, на майно, яке було вилучено 28.11.2017 року під час проведення обшуку нежитлового приміщення за адресою: м. Київ проспект Академіка Палладіна б. 44, корпус 8, а саме: печатку ТОВ «Дистрибуція-Центр» (); печатку ТОВ «Дистрибуція-Центр» для податкових накладних № 1 (); печатку ТОВ «Дистрибуція-Центр» для накладних № 3 (); печатку ТОВ «Дистрибуція-Центр» для накладних № 4 ().

Клопотання, зокрема, мотивовано тим, що 28.11.2017 року в рамках кримінального провадження № 0004101 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2; ч. 2 ст. 364 КК України, проведено обшук, в тому числі, в офісі ТОВ «Дистрибуція-Центр» за адресою: м. Київ проспект Академіка Палладіна б. 44, корпус 8, в ході якого вилучено, зокрема, зазначені печатки товариства.Даний обшук проведено на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.11.2017 року, якою не надавався дозвіл на відшукання та вилучення вказаних печаток, а також будь-якого іншого майна ТОВ «Дистрибуція-Центр». Ухвалою слідчого судді від 11.12.2017 року необґрунтовано накладено арешт на печатки ТОВ «Дистрибуція-Центр», так як дане вилучене майно не має та не може мати жодного доказового значення для кримінального провадження № 0004101. ТОВ «Дистрибуція-Центр», яке не є юридичною особою щодо якої здійснюється досудове розслідування, та службові особи якого не мають процесуального статусу підозрюваних у даному кримінальному провадженні, набуло прав третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, а тому, в силу положень ст. 64-2 КПК України, з клопотанням про арешт майна ТОВ «Дистрибуція-Центр», як третьої особи, до суду мав право звернутися тільки прокурор. Однак, арешт на майно ТОВ «Дистрибуція-Центр» накладено за клопотанням слідчого, тобто неналежного суб`єкта. Крім того, у кримінальному провадженні, в межах якого накладено арешт на майно ТОВ «Дистрибуція-Центр», жодній особі не повідомлено про підозру, при цьому, у витягу з ЄРДР та інших матеріалах згадуються конкретні особи, не службові особи ТОВ «Дистрибуція-Центр», причетні до кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні № 0004101.

Представник власника майна ТОВ «Дистрибуція-Центр» ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити його з наведених у ньому мотивів.

Слідчий, за клопотанням якого було арештовано майно в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений, однак його не явка в силу положень ч. 2 ст. 174 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання про скасування арешту майна. Крім того, в розпорядженні слідчого судді наявні достатні матеріали для прийняття рішення.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника власника майна ТОВ «Дистрибуція-Центр» ОСОБА_3 ,дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, матеріали клопотання про арешт майна справа № 761/44182/17, провадження № 1-кс/761/28057/2017,прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, зокрема, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів убачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2017 року у справі № 761/44182/17 накладено арешт, зокрема, на печатку ТОВ «Дистрибуція-Центр» (); печатку ТОВ «Дистрибуція-Центр» для податкових накладних № 1 (); печатку ТОВ «Дистрибуція-Центр» для накладних № 3 (); печатку ТОВ «Дистрибуція-Центр» для накладних № 4 ().

При цьому, як слідує з мотивувальної частини згаданої ухвали слідчого судді, підставою для накладення арешту на печатки ТОВ «Дистрибуція-Центр» стало те, що виявлене та вилучене 28.11.2017 року під час проведення обшуку нежитлового приміщення за адресою: м. Київ проспект Академіка Палладіна б. 44, корп. 8, вказане вище майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів.

У той же час, ухвала слідчого судді не містить обґрунтування, на підставі яких саме доказів зроблено висновок про відповідність критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України арештованихпечаток ТОВ «Дистрибуція-Центр».

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як зазначено вище, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004101 від 28.12.2016 року здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2; ч. 2 ст. 364 КК України.

При цьому, аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про те, що відсутні будь-які дані на обґрунтування правової підстави для арешту печаток ТОВ «Дистрибуція-Центр», можливості використання їх як доказу в кримінальному провадженні, в межах якого накладено арешт на майно, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Натомість, чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Проте, з наявних матеріалів не вбачається, що арештовані печатки ТОВ «Дистрибуція-Центр`відповідають критеріям ст. 98 КПК України, як речового доказу, а тому вони не є доказом та предметом кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2; ч. 2 ст. 364 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР за № 0004101 від 28.12.2016 року.

Крім того, в даному кримінальному провадженні, з моменту внесення відомостей до ЄРДР, тобто з 28.12.2016 року, нікому із службових осіб ТОВ «Дистрибуція-Центр» не повідомлено про підозру, а так само, ТОВ «Дистрибуція-Центр» не є юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження у кримінальному провадженні № 0004101, тобто до товариства не застосовано заходи кримінально-правового характеру відповідно до положень ч. 8 ст. 214 КПК України.

Також звертає на себе увагу той факт, що ТОВ «Дистрибуція-Центр» в розумінні кримінального процесуального закону є третьою особою, щодо майна якої вирішено питання про арешт, а тому в силу положень ч. 2 ст. 64-2 КПК України з клопотанням про арешт майна третьої особи уповноважений звернутися до суду прокурор.

Натомість арешт на майно ТОВ «Дистрибуція-Центр» накладено за клопотанням старшого слідчого з ОВС першого відділу першого управління досудового розслідування ГСУ СБ України, тобто за клопотанням не уповноваженої на те особи.

За правилами ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

З урахуванням наведеного, в ході розгляду клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що арешт на майно ТОВ «Дистрибуція-Центр» накладено необгрунтовано, у зв`язку з чим арешт цього майна підлягає скасуванню, а клопотання представника ТОВ «Дистрибуція-Центр» задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання представника власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибуція-Центр» адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2017 року у справі № 761/44182/17, а саме на:печатку ТОВ «Дистрибуція-Центр» (); печатку ТОВ «Дистрибуція-Центр» для податкових накладних № 1 (); печатку ТОВ «Дистрибуція-Центр» для накладних № 3 (); печатку ТОВ «Дистрибуція-Центр» для накладних № 4 ().

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1