Справа № 602/840/17
Провадження № 1-кп/602/31/2018
ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2018 р. м.Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю сторін кримінального провадження:

секретар - ОСОБА_2 ,

прокурора- ОСОБА_3 ,
обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ланівці кримінальне провадження №0000250 від 15 жовтня 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючого, освіта середня, депутатом не являється, раніше судимого:

- 15 червня 2016 Тернопільським міськрайонним судом за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень;

- 31 січня 2018 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі. Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Покладено обовязки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України,
за ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за умисний корисливий злочин, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив новий умисний корисливий злочин, пов`язаний з таємним викраденням чужого майна, за наступних обставин.

15 жовтня 2017 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходився у житловому будинку своєї знайомої ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 . Перебуваючи у веранді вищевказаного будинку ОСОБА_4 побачив на дивані жіночу сумочку. Тоді ж у нього виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку грошових коштів з вищевказаної сумочки.

Реалізовуючи свій злочинний умисел 15 жовтня 2017 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи у веранді житлового будинку ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , скориставшись тимчасовою відсутністю власників та користувачів зазначеного домогосподарства, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, відкрив жіночу сумочку, яка належить ОСОБА_6 , та витягнув з неї гаманець. В подальшому ОСОБА_4 , з метою доведення злочинного умислу до кінця, умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, викрав з вказаного гаманця грошові кошти в сумі 4000 гривень.

Із викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік, отримавши реальну можливість розпорядитися ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4000 (чотири тисячі) гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю і суду пояснив, що дійсно 15 жовтня 2017 року близько 15 год. 00 хв., перебуваючи у житловому будинку своєї знайомої ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , побачив у веранді будинку на дивані жіночу сумочку. Тоді ж, скориставшись тимчасовою відсутністю господарів будинку, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, відкрив сумочку ОСОБА_6 , витягнув з неї гаманець та викрав з нього гроші в сумі 4000 гривень. З викраденими коштами втік з будинку.

Визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, ОСОБА_4 повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, та відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий (а.с.40), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.45), має на утриманні одну неповнолітню дитину (а.с.50), на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.с.47-48), а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння органу досудового розслідування розкриттю кримінального правопорушення та суду у встановленні істини у справі, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Також, суд враховує думку потерпілої, яка при обранні міри покарання обвинуваченому просить суворо його не карати, претензій матеріального та морального характеру до нього не має, заподіяна їй шкода відшкодована ОСОБА_4 в повному обсязі.
Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді обмеження волі.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 раніше судимий - 31 січня 2018 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України та звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік, та вчинив новий злочин до постановлення попереднього вироку, суд вважає, що у відповідності до ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 необхідно призначити остаточне покарання шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним згідно даного вироку, менш суворого покарання, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду від 31 січня 2018 року.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що на підставі ст.75 КК України слід звільнити даного обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків, що буде необхідним та достатнім для виправлення даного обвинуваченого, попередження нових злочинів, оскільки за вищенаведеного виправлення та перевиховання вказаного обвинуваченого можливе без реального відбування призначеного судом покарання.

Речові докази у справі а саме: грошові кошти в сумі 140 гривень, що знаходяться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

В ході досудового розслідування проведено судово-дактилоскопічну експертизу №1.4-1310/17 від 24 жовтня 2017 року вартістю 988 грн. 70 коп. які слід стягнути в користь держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.370, 374, 395 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
У відповідності до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним згідно даного вироку, менш суворого покарання, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду від 31 січня 2018 року, у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання

Речові докази по справі, а саме: грошові кошти в сумі 140 гривень, що знаходяться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави судові витрати по справі в розмірі 988 (дев`ятсот вісімдесят вісім) грн. 70 коп вартість проведеної судово-дактилоскопічної експертизи (висновок №1.4-1310/17 від 24 жовтня 2017 року).

Вирок суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не було подано апеляційну скаргу.

Вирок суду може бути оскаржений, шляхом подання апеляційної скарги особами зазначеними в ст.393 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1