Справа № 528/729/18
Провадження №1-кп/539/380/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 жовтня 2018 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 ,
та представника потерпілого ОСОБА_5 (довіреність № 05-586 від 09.08.2018 року)
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне провадження, яке надійшло з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним у кримінальному провадженні №0000231 від 16 червня 2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Присівці Зборівського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 гр. України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В період з 14 по 15 червня 2014 року, точної дати та часу встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 за попередньою змовою з двома іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, перебуваючи в с. Лутайка Гребінківського району Полтавської області, діючи спільно, умисно та протиправно, із корисливих мотивів, шляхом демонтажу, таємно викрали три частини металевої труби Короваївської насосної станції, яка належить Хорольському міжрайонному управлінню водного господарства, вартістю 1 003 грн., чим спричинили Хорольському міжрайонному управлінню водного господарства матеріальної шкоди на вище вказану суму, а викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
10 серпня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України, щодо розміру заподіяної матеріальної шкоди, який становить 1003 грн. 00 коп., та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення, передбачених ст.476 КПК України.

Відповідно до угоди сторони погодились про попереднє призначення покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. із застосуванням при цьому положень ст. 69 КК України, оскільки пом`якшуючими вину обставинами є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

На підставі ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

На підставі ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Перешкод у призначенні покарання у виді штрафу судом не встановлено.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в обсязі підозри, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання, пояснивши, що претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має, розуміє, що при затверджені угоди про примирення він буде позбавлений можливості вимагати притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та вимагати відшкодування шкоди.

Таким чином, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпіла сторона розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.
Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують вину обвинуваченого є щире каяття, відшкодування збитків потерпілій стороні. Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання в суді не встановлено. За даними характеристики обвинувачений ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується позитивно.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної між сторонами. Характеризуючи дані обвинуваченого та його відношення до вчиненого не дають підстав для не затвердження угоди. Крім того, суд вважає, що умови угоди стосовно застосування положень ст. 69 КК України, відповідають положенню закону, інтересам сторін угоди. Наявність 2 пом`якшуючих вину обставин слугує підставою для застосування покарання до обвинуваченого у вигляді штрафу, який не передбачений санкцією ч.2 ст. 185 КК України.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України є правильною.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст.100 КПК України .

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 10 серпня 2018 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речові докази, цивільний позов та процесуальну витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1