Справа № 645/5187/18
Провадження № 1-кс/645/1809/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001981від 23.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 про накладення арешту на нерухоме майно (квартиру) за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що 18.08.2018 року невстановлена особа, шляхом зловживання довірою, заволоділа документами ОСОБА_6 , 1935 року народження, на території Немишлянського району м.Харкова. (ЖЄО № 18935)

За даним фактом СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001981від 23.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що в нього є бабуся, ОСОБА_6 , 1935 року народження, довго проживала разом з ним, проте на протязі останніх кількох місяців, сім`єю було прийнято рішення, аби вона проживала окремо, в її квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Дане рішення було прийнято, у зв`язку з важким психічним станом бабусі, адже вона дуже погано почувається в оточенні людей. Разом з тим, родина доглядає за добробутом бабусі, декілька разів на тиждень до неї приїздить хто-небудь з родичів. Окрім цього, вони постійно завозять їй продукти харчування, адже вона стара та не може самостійно сходити за продуктами. В ОСОБА_6 психічний розлад, вона може почати кидатись на людей або нецензурно лаятись. Свою квартиру вона майже не покидає, іноді може вийти під під`їзд для того, або посидіти на лавочці. 24.08.2018 року свідок завозив до неї продукти, вони з нею поспілкувались та він поїхав по своїм справам. 25.08.2018 року, 26.08.2018 року з останньою обірвався зв`язок та свідок поїхав її шукати. При огляді квартири бабусі він встановив, що відсутні документи, які встановлюють особу його бабусі, а також відсутні правовстановлюючі документи на квартиру його бабусі за вищевказаною адресою. Першим про кого свідок подумав, коли почав пошуки, була жінка з сусіднього будинку, яку звати ОСОБА_8 , адже його бабуся про неї раніше розповідала, казала, що остання неодноразово займала в неї грошові кошти та не повертала їх. Коли свідок зустрівся з ОСОБА_8 вона помітно нервувала та не хотіла спілкуватись відносно його бабусі. З цього приводу він викликав співробітників поліції, які її опитали та остання повідомила, що його бабуся поїхала з її дочкою ОСОБА_9 до села, що знаходиться в Полтавській області. В подальшому свідок з відчимом ОСОБА_10 поїхали до с. Ливенське, Новосержевського району, Полтавської області, де знайшли бабусю в буд. АДРЕСА_2 . Бабуся була в компанії вищезазначеної ОСОБА_11 та її чоловіка. Чоловік ОСОБА_11 не представився, розмовляти зі свідком відмовився та пішов з будинку, а ОСОБА_11 його до бабусі не пропускала, лише показала, що остання жива. Свідок додав, що його бабуся вела себе не адекватно, весь час щось незрозуміле буркотіла, та відмовлялась від будь-якого спілкування, адже як на думку свідка була дуже налякана. У зв`язку з вищевказаним свідок просить орган досудового розслідування прийняти міри до осіб, які як на його думку під дією якихось медичних (наркотичних) препаратів вивезли його бабусю на відстань більше 300 кілометрів від її адреси проживання та там її утримують.
Окрім цього, було опитано ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підтвердила, що ОСОБА_6 поїхала з її дочкою ОСОБА_9 до Полтавської області.
Окрім цього, під час досудового розслідування було допитано в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , які підтвердили вищенаведені свідчення. Разом з тим, ОСОБА_12 вказав на те, що його брат зазначив, що надавав свідчення, в яких помилково вказав адресу місцезнаходження ОСОБА_6 , 1935 року народження: АДРЕСА_2 та просив його даний факт виправити під час дачі свідчень, у зв`язку з тим, що він на даний момент знаходиться за м. Харків та самостійно приїхати не може та вказати, що адресою, де перебуває ОСОБА_6 , 1935 року народження, є: АДРЕСА_3 . Також, під час досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_13 та встановлено, що ОСОБА_6 , 1935 року народження проживає у неї за її власним бажанням. Під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , було встановлено за даною адресою ОСОБА_6 , яка дані відомості підтвердила, втім вела себе вкрай агресивно та неадекватно.
В подальшому, було визнано та допитано в якості потерпілого ОСОБА_12 , який вказав на те, що свої свідчення, надані під час дачі показань в якості свідка підтримує в повному обсязі. Разом з тим, він надав органу досудового розслідування копію заяви про визнання особи ( ОСОБА_6 ) недієздатною, яку було ним подано до Фрунзенського районного суду м. Харкова 05.09.2018 року. Останній вказав на те, що він бачив ОСОБА_6 07.09.2018 року за місцем її перебування в Полтавській області, яка поводила себе неадекватно, та попросив орган досудового розслідування звернутись до суду із арештом квартири за адресою: АДРЕСА_1 з тією метою, аби ОСОБА_6 не ошукали та користуючись її станом не позбавили власності на квартиру.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що у разі не прийняття рішення про заборону розпоряджатися квартирою може призвести до втрати відповідного майна (зміни власника нерухомого майна), а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що в подальшому унеможливить відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слідчий просить суд накласти арешт на нерухоме майно (квартиру) за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, вислухавши думку слідчого, вивчивши документи та матеріали, якими останній обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, вважає необхідним зазначити наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, за умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, крім іншого, повинні бути зазначені підстава і мета накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Так, згідно постанови про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 13.09.2018 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 визнана речовим доказом.
За ч. 10 та ч. 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що згідно з консультативним висновком від. 06.06.2018 рок виданий ОСОБА_6 , у останньої встановлено діагноз церебральний атеросклероз.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухове майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З матеріалів клопотання вбачається, що метою накладення арешту є забезпечення недопущення продажу та зміни власника нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке може бути набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення, до моменту закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що у разі не прийняття рішення про заборону розпоряджатися квартирою існують ризики втрати (зміни власника) нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно (квартиру) за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1