Справа № 539/2645/18
Провадження № 1-кп/539/314/2018
ВИРОК
Іменем України
17 вересня 2018 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000854 від 09.07.2018 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який має середню-спеціальну освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 13.08.2018 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
09.07.2018 року близько 16 годидини 36 хвилин ОСОБА_4 знаходився в приміщенні магазину «Ева-661» ТОВ «Руш» за адресою: проспект Володимирський, 42/1, м. Лубни Полтавської області, в якому у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зі стелажу таємно викрав чоловічий станок «Gillette Fusion Proglide Styler», вартісю 427,00 грн, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Руш» майнову шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснив , що в липні 2018 року він викрав з магазину "Ева" чоловічий станок, який того ж дня продав на ринку приблизно за 230 гривень. Матеріальну шкоду ним відшкодовано, він щиро покаявся та погодився з висунутим відносно нього обвинуваченням та його правової кваліфікацією.

Представник потерпілого ТОВ «Руш» - ОСОБА_5 , звернувся до суду з заявою про проведення судового розгляду без його участі, цивільний позов просив залишити без розгляду.

Оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини скоєння злочину і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченої та матеріалами кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи зібрані у справі докази, в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого в судовому засіданні доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений скоїв злочин, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди потерпілій особі.

Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Згідно досудової доповіді, підготовленої Лубенським міськрайонним відділом Філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 є середнім, тобто небезпека може виникати періодично в залежності від посилення впливу криміногенних факторів.

Сукупність вказаних обставин, відношення обвинуваченого до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, те, що ОСОБА_4 вчинив злочини, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а також встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання, дають можливість суду призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки в межах, встановлених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, яке на думку суду буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання останнього, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання.

Разом з тим, суд, при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, враховуючи тяжкість скоєного злочину, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшувальні обставини, його прагнення до виправлення та готовність змінювати спосіб життя, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання, шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Призначене вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 190 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, згідно ч.3 ст.72 КК України, належить виконувати самостійно.

Запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання не вбачається.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі ч. 7 ст. 128 КПК України пред`явлений представником потерпілого цивільний позов у зв`язку зі зверненням представника потерпілого до суду з відповідною заявою слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.349, 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України, призначене вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 190 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виконувати самостійно.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Надруковано у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1