Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/529/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про залишення апеляційної скарги без руху

23.08.2018 м. Кропивницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 22.09.2017 за № 000154 стосовно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 286 КК України на вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.07.2018, на відповідність вимогам ст. 396 КПК України,

В С Т А Н О В И В:
На вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.07.2018 прокурор подав апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

Так, прокурор, не оспорюючи фактичних обставин та кваліфікації дій обвинуваченого, просить скасувати вирок суду через невідповідність призначеного судом першої інстанції покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість і ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_2 визнати винним та призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Як вбачається із вироку суду першої інстанції, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців.

Із наведеного слідує, що прокурор, у своїй апеляційній скарзі просить призначити обвинуваченому таке ж саме основне покарання, яке йому було визначено вироком суду.

Водночас у мотивувальній частині апеляційної скарги прокурор фактично не погоджується із рішенням суду щодо застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, що в свою чергу не є призначенням покарання, так як вказані вимоги закону України про кримінальну відповідальність регулюють питання звільнення особи від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування більш суворого покарання; неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що резолютивна частина апеляційної скарги не узгоджується із її мотивувальною частиною та є суперечливою, оскільки як вже зазначалось вище, апелянт ставить вимогу про призначення обвинуваченому такого ж основного покарання, яке йому було призначено вироком суду, вказуючи на незаконність судового рішення у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання внаслідок його м`якості, що вказує на відсутність підстав для прийняття рішення, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України.

Водночас, прокурор, порушуючи в апеляційній скарзі питання щодо м`якості призначеного судом покарання обвинуваченому, просить ОСОБА_2 призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки, у той час як судом визначено таке додаткове покарання строком на 3 роки, що є нелогічним, адже таким чином, апелянт фактично просить пом`якшити призначене додаткове покарання, ухваливши новий вирок. Таке прохання апелянта не узгоджується із вимогами ст. 420 КПК України.

Також, не зрозумілим є прохання прокурора щодо необхідності скасування вироку районного суду повністю, оскільки як слідує із апеляційної скарги, апелянт фактично оскаржує вирок суду виключно в частині призначеного покарання.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Таким вимогам кримінального процесуального кодексу України не відповідає апеляційна скарга прокурора, а тому відповідно до положень ч. 1 ст. 399 КПК України, її необхідно залишити без руху та надати термін для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 399 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 22.09.2017 за № 000154 стосовно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 286 КК України на вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.07.2018, залишити без руху та надати п`ятиденний термін з моменту отримання копії даної ухвали, для усунення вище вказаних недоліків.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1