Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

14 серпня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
та обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0001123 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тіксі Булунського району, Соха-Якутія РФ, громадянина України, раніше не судимого, без постійного місця проживання в м. Києві,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а:

Згідно з вироком Дарницького районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік і шість місяців.
Як встановлено вироком суду, ОСОБА_6 30 січня 2018 року близько 15 години 10 хвилин, перебуваючи в торгівельному залі магазину «Цитрус», що на вул. Мішуги, 4 в м. Києві, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Гаджет Трейдінг», з метою таємного викрадення чужого майна, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав з полиці стелажа вказаного магазину карту пам`яті Micro SD 128 Gb PNY Elit Performance, вартістю 1 915 гривень 83 копійки (без ПДВ).

Таким чином ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить переглянути вирок Дарницького районного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року та призначити покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги обвинувачений просить звернути увагу на ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його щире каяття та відсутність у нього судимості.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив залишити вирок суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження; проаналізувавши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація дій ОСОБА_6 , не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в межах поданої обвинуваченим апеляційної скарги, а саме в межах призначеного йому покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно вимог ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який раніше не судимий, характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Крім того, суд визнав обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , щире каяття та врахував відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи викладені вище обставини, суд першої інстанції визнав правильним призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах, наближених до мінімальних, визначених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України для даного виду покарання.
Приймаючи до уваги наведені у вироку мотиви призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів знаходить їх обґрунтованими та такими, що дозволяють зробити висновок про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання відповідає ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та особі винного, а тому, незважаючи на доводи його апеляційної скарги, це покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим внаслідок суворості.
Посилання обвинуваченого у скарзі на ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його щире каяття та відсутність у нього судимості, не можуть свідчити про призначення ОСОБА_6 явно несправедливого покарання, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, це не єдиний епізод вчинення злочину проти власності, за який останнього притягнуто до кримінальної відповідальності.
Більш того, в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва є ще одне нерозглянуте кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, що дозволяє зробити висновок про суспільну небезпечність особи обвинуваченого та його схильність до протизаконного способу життя.

Виходячи з вищенаведеного, а також вимог, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України, в тому числі про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, не вбачає законних підстав для зміни вироку та пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання, в тому числі із застосуванням ст. 75 цього Кодексу.
За таких обставин, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/796/1330/2018

Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_7

Доповідач - суддя ОСОБА_1