справа №619/1957/18
провадження №1-кп/619/366/18
УХВАЛА
Іменем України

14 червня 2018 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001436 від 25.09.2014 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчук Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України,

встановив:

22 травня 2018 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_5 за фактом скоєння злочинів, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001435 від 25.09.2014.

У підготовчому судовому засіданні обвинуваченим та захисником заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору посилаючись на те, що прокурором на виконання вимог ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 13.12.2017, залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05.04.2018, не усунуто недоліки, не допитаний ОСОБА_6 , потерпілим зазначено тільки ОСОБА_7 , при цьому, в обвинувальному акті не зазначено у чому конкретно виразилось порушення його прав. Крім того, у відношенні ОСОБА_5 з приводу одного й того самого факту мається два кримінальних провадження №619/3693/17 та №619/1957/18.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти клопотання, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим.

Вислухавши клопотання, думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно частини 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у зловживанні службовим становищем, тобто в умисному, в інтересах третіх осіб, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України
Злочин, передбачений ч.1 ст.364 КК України, з об`єктивної сторони характеризується трьома ознаками: 1) використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби; 2) вчинення такого діяння з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб; 3) заподіяння такими діями істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Потерпілим у кримінальному провадженні, як визначено у ст. 55 КПК України, може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Отже, завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.

Пунктом 3 ч.2 ст.291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 55 КПК України, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Як вбачається з тексту обвинувального акту в ньому при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення, які прокурор вважає встановленими, орган досудового розслідування зазначив, що в результаті навмисних та протиправних дій ОСОБА_5 земельна ділянка вибула з власності ОСОБА_6 без встановленого законом порядку припинення права власності, та перейшла у фактичне володіння ОСОБА_8 , а з 10.10.2014 перебуває у власності ОСОБА_7 згідно договору купівлі-продажу.

При цьому, потерпілим в обвинувальному акті зазначений ОСОБА_7 , якому спричинено шкоду у вигляді ринкової вартості земельної ділянки, яка станом на 12.10.2012 складає 113858,00грн., без жодних посилань чи наведення обставин, які б стверджували, чому ОСОБА_6 не є потерпілим, не зазначено навіть, що він є свідком по справі, як цього вимагає закон, у чому виразилася шкода ОСОБА_7 та за яких обставин, тоді як злочин, який інкримінується ОСОБА_5 вчинено в 2011-2012 рр., а ОСОБА_7 став власником земельної ділянки 10.10.2014.

В обвинувальному акті не зазначено у чому конкретно виразилося порушення прав ОСОБА_6 , який на підставі угоди купівлі-продажу від 10.10.2014 здійснив відчуження належної йому земельної ділянки іншій особі, не зазначено у чому саме виразилася завдана йому шкода, не зазначено у чому виразилося порушення прав ОСОБА_7 , що є недоліком обвинувального акту, свідчить про суперечливість викладених в ньому обставин і позбавляє суд можливості мати належну, достовірну та достатню інформацію щодо сторін процесу, дотримання їхніх прав та законних інтересів.

Процесуального статусу потерпілого особа набуває з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення до слідчого, прокурора. Виявивши при прийнятті заяви наявність обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слідчий, прокурор вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочинає розслідування (ч. 1 ст. 214 КПК), вручивши потерпілому пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки.

А тому в ході розслідування такі особи мають бути встановлені, повідомлені про наявність відповідного кримінального провадження та з`ясована їх думка про можливість залучення до справи у якості потерпілого.

Отже, на думку обвинувачення є очевидним факт порушення прав ОСОБА_6 , якому було завдано майнової шкоди і відсутні дані про його обізнаність про наявність даного кримінального провадження.

Діючим кримінальним процесуальним законом також встановлений порядок за якого слідчий чи прокурор може відмовити особі у визнанні потерпілим і даний порядок передбачає оформлення даної відмови шляхом винесення вмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпілим.

При цьому, суд зазначає, що ухвалою суду від 13.12.2017, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05.04.2018, обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001436 від 25.09.2014 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків, аналогічних зазначеним вище.

За змістом ч.1 ст.533 КПК України ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.
Статтями 129, 129-1 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Як зазначено в ухвалі Апеляційного суду Харківської області від 05.04.2018 колегією суддів звернуто увагу, що органу досудового розслідування необхідно усунути допущені порушення вимог діючого законодавства, а прокурору, що здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування забезпечити виконання вказівок суду.
Оскільки вказівки суду не виконані, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд

постановив:

Повернути прокурору обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1