Справа № 206/4666/18
Провадження № 1-кп/206/358/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2018року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро матеріали по кримінальному провадженню № 0000761 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000761 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , оскільки обвинувачений має тісні соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню дитину та дружину, відшкодував збитки потерпілій в добровільному порядку.
Прокурор, заперечували проти зміни запобіжного заходу, просили відмовити в задоволенні клопотання, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.
Вислухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.
Під час розгляду питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Як вбачається із долучених до матеріалів провадження матеріалів, ОСОБА_6 має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дружину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчать свідоцтво про народження та свідоцтво про шлюб, має позитивну характеристику з міця роботи ТОВ «ВАРС -1», а також гарантійний лист про працевлаштування, відшкодував матеріальні збитки потерпілій.
Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме: відсутність у обвинуваченого ОСОБА_4 судимостей, наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, та працевлаштування, суд вважає за можливе змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який - цілодобовий домашній арешт.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.
Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 197, 331, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт задовольнити частково.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Звільнити ОСОБА_4 негайно з зали суду та покласти на нього обов`язки:
1) прибути за викликом до Самарського районного суду м. Дніпропетровська за першою вимогою;
2) цілодобово не залишати місце постійного проживання - кв. АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
Строк дії ухвали до 24.11.2018 року включно.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати до виконання Самарському відділенню поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого, прокурора, суд.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1