Справа № 591/2192/16-к
Провадження № 1-кп/591/40/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2018 року

Зарічний районний суд м. Суми у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

представника служби у справах дітей СМР ОСОБА_7 , представника сектору ювенальної превенції ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, українця, громадянина України, із середньою освітою, учня СЦПТО№ 2, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч.1.ст. 190 ч. , ч.2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У невстановлений час восені 2015 року ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 вирішили незаконно збагатитися за рахунок громадян, шляхом оману останніх, розмістивши оголошення в соцмережі «Інтернет`на сайті «OLX. ua» про продаж товарів, яких у них в наявності не було. Для цього ОСОБА_6 вмовив ОСОБА_10 надати номер рахунку належної йому банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк», на яку вподальшому громадяни мали перераховувати грошові кошти в якості оплати за товар, не повідомивши про походження останньому зарахованих йому грошових коштів.

Так, 28.09.2015 року о 17-34 Пальчик попередньо домовившись з ОСОБА_9 розмістили на дошці безкоштовних оголошень «OLX. ua» в соціальній мережі «Інтернет» оголошення про продаж неіснуючого ноутбука марки «Hp Probook 650b», вказавши його вартість 2800 грн. та номер мобільного телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 30.09.2015 року з метою придбання цього ноутбуку до ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_11 .. ОСОБА_6 діючи згідно свого плану, під виглядом оплати за майно безготівковим розрахунком, шляхом обману, переконав ОСОБА_11 здійснити перерахунок коштів через платіжну систему ПАТ КБ«Приватбанк», пообіцявши в свою чергу переслати товар. 03.10.2015 року о 11-16 год. ОСОБА_11 , знаходячись в м.Суми, перебуваючи в оманливій впевненості у законності добросовісності ОСОБА_6 та ОСОБА_9 з терміналу самообслуговування ПАТ КБ «Приватбанк», перерахував на банківський рахунок, який йому повідомив ОСОБА_6 , та який належить ОСОБА_12 № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» в якості оплати за ноутбук 2800 грн.. Отримавши на картку грошові кошти, 03.10.2015 року о 12-35 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в м.Суми, по вул. Роменській, 81, зняв грошові кошти в сумі 2800 грн. в банкоматі CASU4596, якими розпорядився разом з ОСОБА_9 на власний розсуд. Ноутбук марки «Hp Probook 650b» ОСОБА_11 не переслали.

Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 , 03.10.2015 року об 11-06 год., перебуваючи в приміщенні КЗ СМР «Сумська міська централізована бібліотечна система, бібліотечна філія № 1», що знаходиться за адресою : м.Суми, вул. Глінки, 1, розмістили на дошці безкоштовних оголошень «OLX. ua» в соціальній мережі «Інтернет» оголошення про продаж неіснуючого ноутбука марки «ACER 5750G» вартістю 1600 грн., не маючи при цьому у власності вказаного товару та не маючи наміру виконати зобов`язання, вказавши номер мобільного телефону НОМЕР_3 , який був у користування обох.

У невстановлений час та день, з метою придбання вказаного ноутбуку до ОСОБА_9 звернувся ОСОБА_13 .. ОСОБА_9 , діючи згідно плану ОСОБА_6 , під виглядом оплати за майно безготівковим розрахунком, шляхом обману, переконав ОСОБА_13 здійснити перерахунок коштів через платіжну систему ПАТ КБ«Приватбанк», пообіцявши переслати у цей же день товар. ОСОБА_13 в свою чергу о 14-44 год. 03.10.2015 року , знаходячись в м.Одеса ,перебуваючи в оманливій впевненості у законності добросовісності дій ОСОБА_6 та ОСОБА_9 з терміналу самообслуговування ПАТ КБ «Приватбанк», перерахував на банківський рахунок ОСОБА_12 , який відкритий в установі ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 в якості оплати за ноутбук 400 грн. та о 15-11 грошові кошти у розмірі 300 грн.. 03.10.2015 року о 15-27 год. ОСОБА_9 , в банкоматі № 4457 по пр. Шевченка, 15 в м.Суми зняв кошти в сумі 500 грн., якими вподальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_9 розпорядилися на власний розсуд. Ноутбук марки «ACER 5750G» ОСОБА_13 не переслали.

ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 , 03.10.2015 року об 10-44 год., перебуваючи в приміщенні КЗ СМР «Сумська міська централізована бібліотечна система, бібліотечна філія № 1», що знаходиться за адресою : м.Суми, вул. Глінки, 1, розмістили на дошці безкоштовних оголошень «OLX. ua» в соціальній мережі «Інтернет» оголошення про продаж неіснуючого гумового човна «Барк», вартістю 700 грн., не маючи при цьому у власності вказаного товару та не маючи наміру виконати зобов`язання, вказавши номер мобільного телефону НОМЕР_3 , який був у користування обох.

03.10.2015, з метою придбання вказаного ноутбуку до ОСОБА_9 звернувся ОСОБА_14 ... ОСОБА_9 , діючи згідно плану ОСОБА_6 , під виглядом оплати за майно безготівковим розрахунком, шляхом обману, переконав ОСОБА_14 здійснити перерахунок коштів через платіжну систему ПАТ КБ«Приватбанк», пообіцявши переслати товар. ОСОБА_14 о 16-53 год. 03.10.2015 року , знаходячись в м.Київ, вул. Борщагівська, 7 ,перебуваючи в оманливій впевненості у законності добросовісності дій ОСОБА_6 та ОСОБА_9 з терміналу самообслуговування ПАТ КБ «Приватбанк», перерахував на банківський рахунок ОСОБА_12 , який відкритий в установі ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 в якості оплати за товар 300 грн.. ОСОБА_6 та ОСОБА_9 дозволили ОСОБА_10 , в якості оплати за користування банківською карткою, розпорядитися цими коштами самостійно. Гумовий човен потерпілому ОСОБА_14 не переслали.

ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 , 03.10.2015 року об 10-44 год., перебуваючи в приміщенні КЗ СМР «Сумська міська централізована бібліотечна система, бібліотечна філія № 1», що знаходиться за адресою : м.Суми, вул. Глінки, 1, розмістили на дошці безкоштовних оголошень «OLX. ua» в соціальній мережі «Інтернет» оголошення про продаж неіснуючого гумового човна «Барк» вартістю 700 грн., не маючи при цьому у власності вказаного товару та не маючи наміру виконати зобов`язання, вказавши номер мобільного телефону НОМЕР_3 , який був у користування обох.

04.10.2015, з метою придбання вказаного човна на вищезазначений номер мобільного зв`язку, звернувся ОСОБА_15 ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , діючи згідно плану ОСОБА_6 , під виглядом оплати за майно безготівковим розрахунком, шляхом обману, переконали ОСОБА_15 здійснити передоплату у розмірі 300 грн. через платіжну систему ПАТ КБ«Приватбанк», пообіцявши переслати у цей же день товар. ОСОБА_15 в свою чергу о 16-46 год. 04.10.2015 року , знаходячись в Одеській області, м.Первомайська, вул. Одеська, 101 ,перебуваючи в оманливій впевненості у законності добросовісності дій ОСОБА_6 та ОСОБА_9 з терміналу самообслуговування ПАТ КБ «Приватбанк», перерахував на банківський рахунок ОСОБА_12 , який відкритий в установі ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 в якості передоплати за човен 300 грн., якими вподальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_9 розпорядилися на власний розсуд. Гумовий човен ОСОБА_15 не переслали.
07.10.2015 року ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні КЗ СМР «Сумська міська централізована бібліотечна система, бібліотечна філія № 1», що знаходиться за адресою : м.Суми, вул. Глінки, 1, розмістили на дошці безкоштовних оголошень «OLX. ua» в соціальній мережі «Інтернет» оголошення про продаж неіснуючого спортивного велосипеду вартістю 1000 грн., не маючи при цьому у власності вказаного товару та не маючи наміру виконати зобов`язання, вказавши номер мобільного телефону НОМЕР_3 , який був у користування обох.

09.10.2015 року, з метою придбання вказаного спортивного велосипеду до ОСОБА_6 звернулася ОСОБА_16 .. ОСОБА_6 , діючи згідно плану, під виглядом оплати за майно безготівковим розрахунком, шляхом обману, переконав ОСОБА_16 здійснити перерахунок коштів через платіжну систему ПАТ КБ«Приватбанк», пообіцявши переслати у цей же день товар. Остання в свою чергу о 15-41 год. 09.10.2015 року , знаходячись в Донецькій області, м.Гірниче, перебуваючи в оманливій впевненості у законності добросовісності дій ОСОБА_6 з терміналу самообслуговування ПАТ КБ «Приватбанк», перерахувала на банківський рахунок ОСОБА_12 , який відкритий в установі ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 в якості переоплати за велосипед 900 грн. .09.10.2015 року ОСОБА_6 отримавши вказані кошти на картку попросив ОСОБА_10 зняти грошові кошти та передати йому. ОСОБА_10 16-46 год. цього дня, будучи необізнаним про походження коштів, зняв їх в банкоматі № 4260, що знаходиться за адресою: м.Суми, вул. Баумана, 40 та передав їх ОСОБА_6 на зупинці по вул. Харківській в м.Суми, якими вподальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_9 розпорядилися на власний розсуд. Велосипед потерпілій ОСОБА_16 не переслали.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 на початку судового слідства визнавав частково. В подальшому, обвинувачений свою вину визнав повністю , та пояснив, що дійсно скоїв злочин за вищенаведених обставин. Зазначив, що дуже шкодує, щиро кається, відшкодував потерпілим заподіяну шкоду.

Незважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини, його вина підтверджується наступними доказами.

Так допитаний потерпілий ОСОБА_11 суду показав, що він вирішив купити ноутбук через мережу Інтернет. Знайшовши об`яву, зателефонував на номер , який був зазначений у об`яві. Домовилися про ціну ноутбуку 2800 грн., та в той же день перерахував вказані кошти на рахунок картки, яку зазначив чоловік. Кошти були перераховані на вказаний рахунок, який належить ОСОБА_17 . Після того, як він перерахував кошти, ноутук так і не приходив, а після цього він знов зателефонував на вказаний номер, та та запитання коли він отримає ноутбук, чоловік повідомив, що нічого направляти не буде. Він намагався вмовити особу виконати зобов`язання, натомість він так і не отримав цього товару.

Допитаний потерпілий ОСОБА_15 також дав фактично аналогічні покази, та зазначив, що він хотів придбати гумовий човен, вартість якого складала згідно оголошення 800 грн. Вказані кошти у розмірі 700 грн. він перерахував на рахунок зазначений обвинуваченим, але рахунок належав ОСОБА_10 ,але товару не отримав.

Крім того, були допитані судом свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , які підтвердили фактичні обставини скоєння злочинів ОСОБА_6 .

Крім того, судом були досліджені письмові докази, які підтверджують вину обвинуваченого, зокрема це:

протоколи про прийняття заяв про вчинення кримінальних правопорушень потерпілих ОСОБА_11 від 03.10.2015р., ОСОБА_13 від 15.02.2016 року, ОСОБА_19 від 16.02.2016 року, ОСОБА_14 від 16.02.2016 р. ОСОБА_16 від 24.02.2016 року; ,

постанови про визнання речовими доказами 02.02.2016 року, 11.02.2016 року, 23.03.2016 року, 25.04.2016 року, 26.04.2016 року;

протоколи тимчасового доступу до речей і документів від 02.02.2016 року11.02.2016 р.,25.04.2016 року , та від 25.04.2016 року , та інше.

Надавши оцінку всім доказам в їх сукупності та кожному окремо, суд приходить до висновків, що вину ОСОБА_6 в інкримінованих йому злочинів доведена в повному обсязі.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доказана в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.190 КК України - шахрайство, оскільки ОСОБА_6 вчинив дії, що виразилися у незаконному заволодінні грошовими коштами ОСОБА_11 в сумі 2800 грн. та за ч. 2 ст. 190 КК України шахрайство, кваліфікуючою ознакою якого є «повторність», оскільки ОСОБА_6 вчинив дії, що виразилися у незаконному заволодінні грошовими коштами ОСОБА_13 в сумі 700 грн, ОСОБА_14 в сумі 300 грн., ОСОБА_15 в сумі 300 грн., ОСОБА_16 в сумі 900 грн..

Призначаючи вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_6 визнав свою вину, щиро розкаюється, що так склалося, запевнив суд, що більше вчиняти злочини не буде, те що він став на шлях виправлення. Крім того, ОСОБА_6 відшкодував заподіяну шкоду потерпілим ОСОБА_13 (т.2 а.с. 154-155), ОСОБА_15 (т.2 а.с. 159), ОСОБА_20 (т.3 а.с. 214). Тяжких наслідків від скоєного не настало, він добре характеризується за місцем навчання та мешкання, на обліках будь-де не перебуває, раніше не судимий, проживає з батьками . Згідно досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого , ОСОБА_6 має низький ризик скоєння повторного правопорушення та його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі (т.4, а.с. 11-12). Суд також відносить до пом`якшуючих обставин те, що ОСОБА_6 скоїв злочини будучи неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Тому, враховуючи особу обвинуваченого, його вік, матеріальний та сімейним стан, стан його здоров`я, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у вигляді штрафу за правилами ч. 1 ст. 70 КК України і воно буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

У судовому засіданні захисник, законний представник обвинуваченого та обвинувачений заявили клопотання щодо застосування акту амністії до ОСОБА_6 підтримали, просять його задовільнити.

Прокурор не заперечує проти задоволення клопотання, оскільки застосування амністії є обов`язковим в разі наявності підстав.

Розглядаючи вказане клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році».

Пунктом «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми. Обмежень щодо застосування до обвинуваченого амністії, визначених ч.4 ст.86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, раніше амністія до нього не застосовувалася.

Таким чином, оскільки на момент вчинення злочинів ОСОБА_6 не досяг повноліття (свідоцтво про народження т. 2 а.с. 86), суд дійшов висновку про можливість звільнення неповнолітнього ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Вимоги викладені у цивільному позові ОСОБА_11 задоволені шляхом добровільного відшкодування ОСОБА_6 завданої шкоди під час судового розгляду, а тому цивільний позов підлягає залишенню без розгляду. Інші потерпілі цивільні позови не заявляли. Судові витрати в провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України Кримінального процесуального кодексу України, ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання за :

Ч.1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн..

Ч.2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн..

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити до відбуття покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн..

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази, які зазначені у постановах слідчого від 02.02.2016 року, 11.02.2016 року, 23.03.2016 року, 25.04.2016 року, 26.04.2016 року залишити зберігання в матеріалах кримінального провадження № 0005757.

На підставі п. а ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» повністю звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн..

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, що не була присутня під час його проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_21 -Когер