АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/19/18 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 2 ст. 367 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0000134 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Київського районного суду м.Харкова від 13 червня 2014 року, ухвалений стосовно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Бориспіль Київської області, громадянку України, заміжню, офіційно не працевлаштовану, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,-

визнана невинною в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, та виправдана за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 09 жовтня 2014 року вирок Київського районного суду м. Харкова від 13 червня 2014 року залишено без змін. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02 червня 2015 року ухвала Апеляційного суду Харківської області від 09 жовтня 2014 року скасована та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Як зазначено у вироку, органами досудового розслідування ОСОБА_8 ,1976р.н., обвинувачується в тому, що вона призначена наказом №Э.НА-ПП-2007-398 від 02.03.2007р. на посаду керуючого відділенням №19 Харківського ГРУ ПАТ КБ"Приватбанк", яке розташоване за адресою:м.Харків, вул.Артема,1, будучі посадовою особою, в обов`язки якої згідно з Положенням "Про відділення №19 філії "Харківське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк", затвердженого рішенням правління ПАТ КБ "Приватбанк" 21.01.2010р., входить безпосереднє керівництво відділенням, керування діяльністю відділення, забезпечення своєчасності та якості здійснення операцій, несення відповідальності за порушення діючого законодавства при здійсненні відділенням операцій, скоїла службову недбалість за наступних обставин.

Так,в період з 11 березня 2013 року по 22 березня 2013 року в наслідок неналежного виконання керуючим відділенням №19 Харківського ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_8 своїх службових обов`язків в частині незабезпечення якості здійснення валютно-обмінних операцій, ПАТ КБ "Приватбанк" спричинені матеріальні збитки в сумі 385 700грн при наступних обставинах .

11 березня 2013 року приблизно о 10 годині до керуючого відділенням №19 ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_8 з проханням перевірити щодо справжності банкнот Російської Федерації звернувся ОСОБА_11 .

Відповідно до вимог п.4.3. гл.4 Інструкції "Про ведення касових операцій банками України", затвердженою Постановою Правління Національного банку України №174 від 01.06.2011р., Банк (філія, відділення) має прийняти для проведення дослідження вказані сумнівні банкноти іноземної валюти з метою отримання висновку установи Національного банку України, при цьому ОСОБА_11 повинен був заповнити відповідну заяву, а працівники Банку були скласти довідку про вилучення (прийняття) банкнот для дослідження.

Проте, грубо порушуючи вимоги Інструкції "Про ведення касових операцій України" затвердженою Постановою Правління Національного банку України №174 від 01.06.2011, керуючий відділенням №19 Харківського ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_8 замість вилучення банкнот для дослідження, надала своїй підлеглій менеджеру касиру-операціоністу відділення №19 Харківського ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_12 вказівку перевірити на справжність за допомогою наявних технічних засобів відділення банку банкноти , які будуть їй надані ОСОБА_11 . Касир-операціоніст відділення №19 Харківського ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк» ОСОБА_12 , виконуючу вказівку свого безпосереднього керівника ОСОБА_8 , отримавши від ОСОБА_11 3 банкноти номіналом в 5000 рублів Російської Федерації ,та сприймаючи ОСОБА_11 за знайомого ОСОБА_8 , недбало та неуважно перевірила їх на справжність лише за допомогою детектору валют , який мався у касі відділення, та, не маючи на це відповідних повноважень, надала ОСОБА_11 усний висновок про справжність цих банкнот, повернув їх ОСОБА_11 .

У той же день, тобто 11 березня 2013 року приблизно о 13 годині 40 хвилин ОСОБА_11 , маючи в наявності , підроблені 1450000 рублів Російської Федерації , для здійснення валютообміну на гривні України, передав касиру-операціоністу відділення №19 Харківського ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_12 , відповідно до висновків судово-технічних експертиз № 3410-3412 від 12.04.2013 та №3361/3408/3409 від 29.04.2013 , 100 підроблених купюр Національного банку Російської Федерації номіналом в 5000 рублів кожна на загальну суму 500000 рублів Російської Федерації. Касир-операціоніст ОСОБА_12 , сприймаючи ОСОБА_11 за знайомого свого керівника ОСОБА_8 , прийняла від того вказані підроблені 500000 рублів Російської Федерації, та порушуючи вимоги п.п.1.3.,4.13 Інструкції "Про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України", затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 502 від 12.12.2002, а також п.п.2.1, п.п. 6.2. Положення "Про здійснення валюто-обмінних операцій у ПриватБанку", затвердженого наказом голови правління ПАТ КБ "Приватбанк" від 08.02.2012 № RP-2012-6545724 "Про зміни регламенту проведення валютно-обмінних операцій та актуалізації "Положення по готівковим валютно-обмінним операціям", без проведення відповідної перевірки на справжність,та без проведення відповідної ідентифікації особи ОСОБА_11 , видала при цьому ОСОБА_11 взамін гривню України в еквіваленті 500000 рублів Російської Федерації , ідентифікувавши при цьому ОСОБА_11 по карточці клієнта ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_13 , яка є матір`ю ОСОБА_11 .

Після чого ,12 березня 2013 року приблизно о 12 годині 15 хвилин ОСОБА_11 , маючи в наявності підробленні 950 000 рублів Російської Федерації для здійснення валютообміну на гривню України передав касиру-операціоністу відділення №19 Харківського ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_12 , відповідно до висновків судово-технічних експертиз № 3410-3412 від 26.04.2013 та №3362/3408/3409 від 29.04.2013, 74 підроблені купюри національного банку Російської Федерації номіналом в 5000 рублів кожна ,на загальну суму 370 000 рублів Російської Федерації. Касир-операціоніст ОСОБА_12 , сприймаючи ОСОБА_11 за знайомого свого керівника ОСОБА_8 , прийняла від того вказані підроблені 370 000 рублів Російської Федерації, та порушуючи вимоги п.п.1.3.,4.13 Інструкції "Про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України", затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 502 від 12.12.2002, а також п.п.2.1,п.п.6.2 Положення "Про здійснення валюто-обмінних операцій у ПриватБанку", затвердженого наказом голови ПАТ КБ "Приватбанк" від 08.02.2012 № RP-2012-6545724 "Про зміни регламенту проведення валютно-обмінних операцій та актуалізації "Положення по готівковим валютно-обмінним операціям", без проведення відповідної перевірки на справжність, та без проведення відповідної ідентифікації особи ОСОБА_11 , видала при цьому ОСОБА_11 взамін гривню в сумі ,еквівалентній 370 000 рублів Російської Федерації , ідентифікувавши при цьому ОСОБА_11 по отриманій від ОСОБА_8 карточці клієнта ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_14 , який є чоловіком керуючого відділенням №19 Харківського ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_8 .

Після чого ,15 березня 2013 р. приблизно о 17 год.40 хв. ОСОБА_11 , маючи в наявності підроблені 580000 рублів Російської Федерації для здійснення валютообміну на гривню України, передав касиру-операціоністу відділення № 19 Харківського ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_12 , відповідно до висновків судово-технічних експертиз №3410-3412 від 26.04.2013 та № 3361/3408/3409 від 29.04.2013, 16 підроблених купюр національного банку Російської Федерації номіналом в 5000 рублів кожна , на загальну суму 80000 рублів Російської Федерації . Касир-операціоніст ОСОБА_12 , сприймаючи ОСОБА_11 за знайомого свого керівника ОСОБА_8 , прийняла від того вказані підроблені 80 000 рублів Російської Федерації , та порушуючи п.п.1.3.,4.13 Інструкції "Про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України", затвердженої Постановою правління Національного банку України №502 від 12.12.2002., а також п.п.2.1.,п.п.2.1. Положення "Про здійснення валютно-обмінних операцій у ПриватБанку", затвердженого наказом голови ПАТ КБ "Приватбанк" від 08.02.2012 № RP-2012-6545724 "Про зміни регламенту проведення валютно-обмінних операцій та актуалізації "Положення по готівковим валютно-обмінним операціям", без проведення відповідної перевірки на справжність, та без проведення відповідної ідентифікації особи ОСОБА_11 , видала при цьому ОСОБА_11 взамін гривню в сумі , еквівалентній 80 000 рублів Російської Федераціїї , ідентифікувавши при цьому ОСОБА_11 по карточці клієнта ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_13 , яка є матір`ю ОСОБА_11 .

Після чого , 22 березня 2013 р., приблизно о 13 годині 10 хвилин ОСОБА_11 , маючи в наявності підроблені 500 000 рублів Російської Федерації , для здійснення валютообміну на гривню України , передав касиру-операціоністу відділення № 19 Харківського ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_12 , відповідно до висновків судово-технічних експертиз №3410-3412 від 26.04.2013 та № 3361/3408/3409 від 29.04.2013, 100 підроблених купюр національного банку Російської Федерації номіналом в 5000 рублів кожна , на загальну суму 500 000 рублів Російської Федерації . Касир-операціоніст ОСОБА_12 , сприймаючи ОСОБА_11 за знайомого свого керівника ОСОБА_8 ,прийняла від того вказані підроблені 500 000 рублів Російської Федерації , та порушуючи п.п.1.3.,4.13 Інструкції "Про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України", затвердженої Постановою правління Національного банку України №502 від 12.12.2002., а також п.п.2.1.,п.п.2.1. Положення "Про здійснення валютно-обмінних операцій у ПриватБанку", затвердженого наказом голови ПАТ КБ "Приватбанк" від 08.02.2012 № RP-2012-6545724 "Про зміни регламенту проведення валютно-обмінних операцій та актуалізації "Положення по готівковим валютно-обмінним операціям", без проведення відповідної перевірки на справжність, та без проведення відповідної ідентифікації особи ОСОБА_11 , видала при цьому ОСОБА_11 взамін гривню в сумі , еквівалентній 500 000 рублів Російської Федераціїї , ідентифікувавши при цьому ОСОБА_11 по карточці клієнта ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_13 , яка є матір`ю ОСОБА_11 .

Вказані чотири валютно-обмінні операції касир-операціоніст відділення №19 Харківського ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_12 провела з порушенням п.п.1.3.,4.13 Інструкції "Про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України та змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України",затвердженої Постановою правління Національного банку України №502 від 12.12.2002.,а також п.п.2.1.,п.п.6.2. Положення "Про здійснення валютно-обмінних операцій у ПриватБанку", затвердженого наказом голови правління ПАТ КБ "Приватбанк" від 08.02.2012 № RP-2012-6545724 "Про зміни регламенту проведення валютно-обмінних операцій та актуалізації "Положення по готівковим валютно-обмінним операціям", без проведення відповідної ідентифікації клієнта ОСОБА_11 та досконалої перевірки на предмет підробки грошових купюр, отриманих від ОСОБА_11 , що стало можливим через несумлінне ставлення та неналежне відношення до виконання свої службових обов`язків керуючого відділенням №19 Харківського ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_8 , яка грубо порушуючи п.3.1.Полдоження "Про відділення №19 "Харківське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк", затвердженого рішенням правління ПАТ КБ "Приватбанк" 21.01.2010р., не забезпечила якість здійснення валютно-обмінних операцій.

Окрім того, отримавши в період з 11 березня 2013 р. по 22 березня 2013 р від ОСОБА_11 під час здійснення валютно-обмінних операцій 1 450 000 рублів Російської Федерації, порушуючи вимоги наказу голови правління ПАТ КБ "Приватбанк" від 12.11.2012 №СП -2012-7006923 "Про актуалізацію лімітів нічного залишку готівки в касах відділень ПриватБанку (Україна), ПриватБанку (Росія), ПриватБанку (Грузія), ПриватБанку (Латвія) та А-Банку, актуалізації лімітів зберігання для сейфів з відсіком інкасатора", керуюча відділенням №19 Харківського ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_8 не забезпечила здачу вказаних рублів Російської Федерації до каси перерахунку ПАТ КБ "Приватбанк".

Після чого , 25 березня 2013 р. керуюча відділенням №19 Харківського ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_8 , отримавши від своєї підлеглої ОСОБА_12 , яка працює касиром-операціоністом відділення №19 Харківського ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк» , інформую про сумнів щодо справжності прийнятих від ОСОБА_11 1 450 000 російських рублів та про те , що вони мають ознаки підробки, порушуючи вимоги п.п.4.15 Інструкції "Про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України" затвердженої Постановою правління Національного банку України №502 від 12.12.2002.,а також п.п.4.1.,4.2,гл.4 Інструкції "Про ведення касових операцій банками України",затвердженою Постановою Правління національного банку України № 174 від 01.06.2011, не вжила ніяких дій щодо вилучення цих грошей та передачі їх на відповідне дослідження , а здала їх для подальшого обігу до каси перерахунку Харківського ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" , де працівникам каси й були виявлені ознаки підробки вказаних грошових коштів.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону., ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винною за ч.2 ст.367 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 3 роки, зі штрафом у розмірі 51 000грн.; на підставі ст.75 КК України, звільнити її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням на неї обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Так, прокурор послався на те, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про невинуватість обвинуваченої ОСОБА_8 , оскільки вона була посадовою особою, що підтверджується договором укладеним між нею та директором Харківського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» про повну матеріальну відповідальність, згідно до якого мала визначене коло обов`язків, з якими вона була ознайомлена в повному обсязі, що підтверджується також показаннями свідків та іншими доказами по справі.

Окрім того, прокурор зазначає, що суд першої інстанції виклав пояснення свідка ОСОБА_12 в оскаржуваному вироку на власний розсуд, що потягнуло за собою невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки свідок ОСОБА_12 зазначила в судовому засіданні, що діяла за вказівкою свого безпосереднього керівника, тобто обвинуваченої ОСОБА_8 .

Також прокурор зазначив, що суд першої інстанції не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а також суд першої інстанції в порушення вимог ст.374 КПК України не прийняв рішення щодо цивільного позову ПАТ КБ «Приватбанк».

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, проте також вказував на наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, думку представника потерпілого, яки також підтримав апеляційну скаргу прокурора, а також доводи обвинуваченої та їх захисників,які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Переглядаючи оскаржуваний вирок в межах доводів та вимог апеляційної скарги прокурора, колегія суддів погоджується з ними лише в частині наявності істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на технічних носіях (т. 2 арк. 182), відсутній звукозапис судового засідання від 23.01.2014 року, під час якого, відповідно до журналу цього судового засідання (т. 2 арк. 131-132), було допитано свідка ОСОБА_15 , показання якої суд поклав в обґрунтування виправдання обвинуваченої. Інших технічних носіїв, на яких би було зафіксовано зазначені судові засідання матеріали судового провадження не містять.
Відсутність звукозапису судового засідання, під час якого надавала свої показання свідок ОСОБА_15 , на думку колегії суддів підлягають перевірці, оскільки сторона обвинувачення оспорює висновки щодо невинуватості обвинуваченої, які суд зазначив в оскаржуваному вироку.
З огляду на той факт, що запис судового засідання, де був допитаний вказаний свідок, - відсутній, то в такому випадку колегія суддів взагалі позбавлена можливості перевірити в цій частині апеляційні доводи прокурора.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.412 КПК України, вказані порушення, що встановлені при апеляційному розгляді належить вважати істотними, а їх наявність, згідно вимог зазначеної норми, обумовлює безумовне скасування оскаржуваного вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, що чітко передбачено п.1 ч.1 ст.415 КПК України.

Крім того, колегія суддів погоджується з апеляційними доводами прокурора, а також з висновками, що містяться в ухвалі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02 червня 2015 року, щодо необґрунтованості висновків суду першої інстанції про те, що свідок касир ОСОБА_12 під час валютно-обмінних операцій з усіма російськими рублями, отриманими від свідка ОСОБА_11 , діяла з власної ініціативи. Як встановлено в оскаржуваному вироку судом першої інстанції, саме до ОСОБА_8 , що також вона не оспорювала під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанції, звернувся колишній працівник банку ОСОБА_16 з проханням перевірити справжність трьох банкнот по 5000 російських рублів, належних ОСОБА_11 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 під час її допиту 05.03.2014 року в суді першої інстанції (арк..152 т.2) , зазначила, що отримала вказівку про перевірку валюти ОСОБА_11 та про її обмін по чужих картках саме від обвинуваченої, котра знала про несправність апарату, яким перевіряються купюри, і для обміну валюти дала картку свого чоловіка, що ОСОБА_8 також не оспорювала під час апеляційного розгляду.

На думку колегії суддів, твердження обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що вона повірила словам касира ОСОБА_12 про справжність банкнот, не звільняли її від обов`язку забезпечити виконання вимог інструкції «Про ведення касових операцій банками України», затвердженої Постановою правління НБУ від 01.06.2011 року №174, що дало б змогу виявити підроблені купюри та унеможливити валютно-обмінні операції.

Тобто, суд першої інстанції повинен був повинен був вказати показання свідка - касира ОСОБА_12 в повному обсязі, усунути суперечності та покласти в основу вироку або навпаки поставити їх під сумнів. Натомість суд штучно скоротив за змістом та обсягом зазначені показання свідка, хоча їх оцінка є обов`язковою для спростування або підтвердження версій сторони обвинувачення та сторони захисту, а також виконання вимог ст. ст. 91, 94 КПК України.
Більш того, судом першої інстанції не надано належної оцінки показанням обвинуваченої про те, що, коли ОСОБА_8 виявила факт підроблення грошових коштів, вона не здійснила будь-яких дій щодо інформування керівництва банку про цю ситуацію, що також свідчить на користь апеляційних доводів прокурора щодо невідповідності оскаржуваного судового рішення вимогам ст.370 КПК України.

Ретельне дослідження та оцінка показань свідка є істотним, оскільки їх зміст впливає на висновки суду щодо доведеності або недоведеності вини ОСОБА_8 в пред`явленому обвинуваченні, при встановленні об`єктивної сторони злочину за ч.2 ст.367 КК України. Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 409 КПК України та ст. 410 КПК України зазначені порушення, щодо неповноти судового розгляду є безумовною підставою для скасування оскаржуваного виправдувального вироку.

З огляду на викладене, внаслідок наявності встановлених при апеляційному розгляді істотних порушень КПК України, колегія суддів позбавлена процесуальних повноважень щодо розгляду решти апеляційних вимог обвинуваченого та прокурора, оскільки в силу п.1 ч.1 ст.415 КПК України після скасування оскаржуваного вироку належить призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Отже, наявність встановлених істотних порушень вимог КПК України процесуально унеможливлює розгляд апеляційних вимог прокурора щодо необхідності ухвалення обвинувального вироку судом апеляційної інстанції, що обумовлює часткове задоволення поданої апеляційної скарги прокурора.

Встановлені при апеляційному розгляді обставини, свідчать про наявність істотних порушень КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, оскільки ці порушення одночасно свідчать про неналежне дотримання вимог ч.3 ст. 370 КПК України, відповідно до якої обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимими при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, безпосередності дослідження доказів і змагальності сторін у процесі, законності та одночасно обґрунтованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати. Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції при судовому розгляді, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.

Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність декількох істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч.1, п.7 ч.2 ст. 412; п. 6 ч. 1 ст. 407; п.п. 1,2, 3 ч. 1 ст. 409; п. 2 ст. 410; п.п. 2, 4 ч.1 ст. 411 КПК України.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить врахувати та ретельно дослідити всі наведені вище обставини, з допитом свідків, перевіркою доказів на предмет їх належності та допустимості з дотриманням вимог чинного КПК України, в тому числі норм ст.415 ч.3 та ст. 416 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404; 405; ст. 407 ч. 1 п. 6; ст. 409 ч. 1 п.п. 1,3; ст.410 п. 2; 411 ч.1 п.п.2,4; ст. 412 ч. 1, ч.2 п.7; 418, 419 та главою 2 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.

Вирок Київського районного суду м.Харкова від 13 червня 2013 року, ухвалений стосовно ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Судді

________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3