Справа № 738/796/18
№ провадження 1-в/738/117/2018
УХВАЛА

іменем України

04 червня 2018 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

з участю

секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3

засудженого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відео конференції з Державною установою «Менська виправна колонія №91» клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке мотивує тим, що він відбуває покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2016 року у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 28.10.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Згідно ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 18.09.2017 року вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2015 року залишено без змін. В своєму клопотанні зазначає, що на даний час він відбув 2/3 частини призначеного покарання. Вважає, що своєю сумлінною поведінкою та належним ставленням до праці він довів своє виправлення та заслуговує на застосування до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України.

Засуджений в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Представник установи виконання покарань в судове засідання не з`явився, але відповідно до вимог ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання засудженого, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про задоволення клопотання засудженого.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явився, але відповідно до вимог ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання засудженого, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши пояснення засудженого, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, з`ясувавши думку прокурора, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2016 року засуджений за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислюється з 28.10.2016 року.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 28.10.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 18.09.2017 року вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2016 року залишено без змін.

На час розгляду клопотання засуджений відбув 2/3 частини призначеного судом покарання.

Суд враховує, що фактичне відбуття зазначеного в законі строку покарання це формалізована підстава для умовно-достроково звільнення. Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений з 29.10.2016 року перебуває в місцях позбавлення волі. За час перебування в Запорізькому СІЗО режим утримування не порушував, розпорядок дня виконував, стягнень не мав. До суспільно корисної праці не залучався, заохочень не мав.

Відбуваючи покарання в ДУ «Менська ВК №91» з 17.11.2017 року по теперішній час засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе наступним чином: дотримується умов, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконує. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. До представників адміністрації відноситься з повагою, в спілкування завжди ввічливий та тактовний. На оперативно-профілактичних обліках засуджений не перебуває. Після розподілу з дільниці КДіР виявив бажання працювати та згідно поданої ним заяви від 04.12.2017 року, на підставі наказу № 46/ЗС від 06.12.2017 року працевлаштований робітником швейної дільниці підприємства установи, де працює по теперішній час. До виконання робіт відноситься сумлінно та старанно. Має заохочення. Залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення. За рисами характеру спокійний, врівноважений, не конфліктний. Приймає участь у заходах виховного та культурно масового характеру, які проводяться в установі та відділенні, реагує на них правильно. Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт».

Спостережна комісія Менської районної державної адміністрація своєю постановою № 50 від 15 травня 2018 року погодила клопотання засудженого ОСОБА_4 , щодо можливості застосування до нього пільги у вигляду умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

На час звернення засудженого до суду з клопотанням ОСОБА_4 відбув відповідну частину строку призначеного судом покарання та своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відносно засудженого можливо застосувати умовно - дострокове звільнення вiд відбування покарання, а тому клопотання засудженого підлягає задоволенню.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 28 жовтня 2016 року звільнити умовно - достроково від відбування основного покарання на не відбутий строк покарання 09 (дев`ять) місяців 23 (двадцять три) дні позбавлення волі.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1