Справа № 461/5006/17
Провадження № 1-кс/461/4953/17
УХВАЛА
25.07.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до суду із скаргою в інтересах ОСОБА_5 , в якій просить зобов`язати Львівську місцеву прокуратуру № 1 невідкладно зареєструвати заяву ОСОБА_5 від 18.07.2017 року за фактом застосування насильства працівниками Галицького ВП ГУ НП України у Львівській області стосовно нього до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування скарги покликаються на те, що 18 липня 2017 року ОСОБА_5 подав до Львівської місцевої прокуратури № 1 письмову заяву про вчинення кримінального правопорушення стосовно нього працівниками Галицького ВП ГУ НП України у Львівській області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Проте заступником керівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 листом від 19.07.2017 року надано відповідь про те, що зі звернення не вбачається жодних об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення працівниками Галицького ВП ГУ НП України у Львівській області, а тому, на думку прокуратури, наведені в заяві доводи не підлягають внесенню до ЄРДР. З наведеним рішенням скаржник не погоджуємося, вважає таке незаконним.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, надав пояснення, аналогічні до викладених у такій та просив скаргу задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, зі згоди скаржника, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності прокурора на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення скаржника, приходжу до переконання, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Частиною 1 ст.24 КПК України кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як встановлено та вбачається з матеріалів скарги, 18 липня 2017 року ОСОБА_5 подав до Львівської місцевої прокуратури № 1 письмову заяву про вчинення кримінального правопорушення працівниками Галицького ВП ГУ НП України у Львівській області, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України /а.с.4, 5/.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

З аналізу зазначеної норми випливає, що законом передбачено обов`язок слідчого, прокурора, іншої службової особи, уповноваженої на прийняття заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, прийняти і зареєструвати їх, у разі якщо ці заяви чи повідомлення відповідають тим критеріям, які встановлені для таких КПК України, чого, як встановлено в ході розгляду справи, зроблено не було.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Тому враховується, що у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у дослідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

ВССУ в інформаційному листі від 09.11.2012 року роз`яснив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як встановлено слідчим суддею та вбачається зі змісту листа №(14-39) 256-17 від 19 липня 2017 року за підписом заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 /а.с.6,7/, відомості викладені у заяві ОСОБА_5 від 18 липня 2017 р. не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Також, слідчим суддею встановлено, що подана заява від 18 липня 2017 р. в цілому відповідає критеріям, визначеним ч.5 ст.214 КПК України, хоча містить також відомості про можливі процесуальні порушення, які не можуть свідчити про наявність ознак злочину. Крім того, в процесі розгляду заяви або здійснення слідчих дій, перевірці підлягає правильність кваліфікації діяння, в контексті положень Кримінального кодексу України.

Відповідно ч.1 ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що заява ОСОБА_5 від 18 липня 2017 р. за своїм змістом відповідає тим критеріям КПК України, які для неї визначені та встановлені, а доводи скаржника не спростовані під час розгляду справи представником суб`єкта оскарження, приходжу до переконання, що Львівською місцевою прокуратурою № 1 не було вжито належних заходів щодо дотримання, передбачених ч.1 ст.214 КПК України, строків щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за згаданою заявою.

Решта вимог скарги не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 36, ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.

Згідно положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.

Тобто, питання щодо здійсненням кримінального провадження вирішує слідчий.

Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

у х в а л и в :
скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Львівської місцевої прокуратури №1 вжити передбачені ч.1 ст.214 КПК України заходи щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 18 липня 2017 року, про що повідомити заявника у визначеному КПК України порядку та строки.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1