Номер провадження:1-кс/521/5233/18
У Х В А Л А

27 вересня 2018 року слідчий суддя Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в залі Малиновського районного суду м. Одеси клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання в ДУ «Південна виправна колонія (№51)» ОСОБА_5 , слідчий суддя

В С Т А Н О В И В:
З клопотання та доданих матеріалів вбачається, що захисником ОСОБА_4 в рамках надання правової допомоги ОСОБА_5 в питаннях визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передачі засуджених осіб, було направлено адвокатський запити до ДУ «Південна виправна колонія (51)», з проханням надати інформацію про те на підставі якого документу ОСОБА_5 відбуває покарання в Південній виправній колонії № 51.

Від ДУ «Південна виправна колонія (51)» адвокатом отримано відповідь у вигляді супровідного листа, завіреної копії наряду та витягу з протоколу, але ухвали про виконання вироку суду іноземної держави пенітенціарною установою стороні захисту надано не було, а отже захисник ОСОБА_4 вважає незаконним позбавлення волі ОСОБА_5 .

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав своє клопотання та просив слідчого суддю винести ухвалу, якою негайно звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення цього клопотання.

Розглядаючи клопотання про звільнення від відбування покарання в ДУ «Південна виправна колонія № 51» ОСОБА_5 , суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та норм Кримінально - процесуального кодексу України.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Пунктом «b» частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб.

Пунктами «а», «d» статті 11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст. 610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4 ст. 610 КПК України.

При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

Статтею 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж як найменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч. 3 ст. 609 КПК України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.

Встановлено, що вироком Петушинського районного суду Володимирської області Російської Федерації від 03.09.2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111 КК Російської Федерації (завдання тяжкої шкоди здоров`ю, небезпечного для життя людини, що потягло з необережності смерть потерпілого).

14.06.2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області ухвалив привести вирок Петушинського районного суду Володимирської області Російської Федерації від 03.09.2015 року, за ч. 4 ст. 111 КК Російської Федерації, відносно ОСОБА_5 у відповідальність із законодавством України та вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі з зарахуванням у строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення на території іноземної держави, строку видачі та фактичної передачі особи до компетентного органу України.

З урахуванням наведеного, з огляду на те, що ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від. 14.06.2018 року вирок Петушинського районного суду Володимирської області Російської Федерації приведено у відповідальність до законодавства України, ОСОБА_5 вважається засудженим до покарання у вигляді позбавлення волі, тобто цією ухвалою легалізував вирок Російської Федерації на території України, надавши йому статус національного вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 534 КПК України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Також слід зазначити, що у відповідності до ч. 6 ст. 610 КПК України при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання, про що зазначено в ухвалі Ізмаїльського міськрайонного суд Одеської області від 14.06.2017 року, тобто питання про виконання вироку іноземної держави було розглянуто по суті.

Відповідно до ст. 614 КПК України визнання та виконання в Україні вироків міжнародних судових установ, а також прийняття осіб, засуджених такими судами до позбавлення волі, здійснюються згідно з правилами КПК України на підставі міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Крім того ч. 2 ст. 611 КПК України передбачає, що виконання покарання в Україні стосовно переданої особи, засудженої вироком суду іноземної держави, здійснюється згідно з кримінально-виконавчим законодавством України. Щодо засудженого, переданого для відбування покарання в Україну, настають такі самі правові наслідки, як і щодо осіб, засуджених в Україні за вчинення такого ж кримінального правопорушення.

Виходячи із загальних принципів кримінального судочинства ст.ст. 602-604 КПК України можна віднести до виконання вироків іноземної держави, які фактично не розпочали виконуватися на території іноземної держави, а ст.ст. 605-614 КПК України регламентують передачу засуджених осіб і їх перейняття для відбування покарання, за згодою таких осіб, тобто регулюють питання фактичного продовження виконання вироків іноземної держави.

Також слід зазначити, що у разі незгоди з рішенням суду з причин невідповідності діючому законодавству, порушення норм матеріального та/або процесуального права, залишення без вирішення деяких питань, які розглядалися судом при приведення вироку Петушинського районного суду Володимирської області Російської Федерації від 03.09.2015 року до відповідності на території України, таке рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, відповідно до вимог КПК України. А рішення по даному провадженню в ніякому разі не може виправляти, зміняти, корегувати питання відповідності та виконання на території України вироку іноземної держави, а в даному випадку вироку Петушинського районного суду Володимирської області Російської Федерації від 03.09.2015 року.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання в ДУ «Південна виправна колонія (№51)» ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 372, 602-604, 610 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання в ДУ «Південна виправна колонія (№51)» ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1