АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/287/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1483/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 635/287/18 за клопотанням ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від покарання
за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2018 року, відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від покарання.
Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, застосувати до нього ст.81 КК України та звільнити умовно-достроково від відбування покарання, посилаючись на те, що в задоволенні клопотання суд відмовив незаконно та необґрунтовано. Вказує, що суд не врахував його сумлінну поведінку, позитивну характеристику. Вказує, що довів своє виправлення працею. Відбув понад від призначеного судом покарання.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора, засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Судом першої інстанції встановлено, що засуджений ОСОБА_7 , 1982 року народження, уродженець с. Тхорівка, Сквирського р-ну, Київської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з неповною середньою освітою, не одруженй, засудженй 05.08.2010 року за п. п.6, 12 ч. 2 ст.115, ч.4 ст. 187, ст.70 КК України на 12 років позбавлення волі, відбуває покарання за вироком апеляційного суду Черкаської області від 05.08.2010 року. Відповідно до поданої характеристики та матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 25.03.2009 року. Під час утримання в СІЗО м. Черкаси характеризувався посередньо, допускав порушення встановленого режиму утримання, за що мав стягнення, накладене правами начальника установи, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав. З 25.12.2010 року відбував покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)». Під час відбування покарання встановлений режим відбування покарання та розпорядок дня порушував, за що мав стягнення. За сумлінну поведінку і ставлення до праці мав 7 заохочень, які оголошені правами начальника установи. З 04.08.2016 року відбував покарання в державній установі «Полтавський виправний центр (№136)». За час відбування покарання встановлений режим відбування покарання та розпорядок дня порушував, за що мав 1 стягнення. Після проведеної профілактичної роботи засуджений змінив свою поведінку на кращу, як наслідок, - стягнення достроково зняте у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має 1 заохочення оголошене правами начальника відділення СПС. З 26.10.2017 року відбуває покарання на підставі наказу Міністерства Юстиції України від 13.09.2017 року № 2865/5 «Про оптимізацію діяльності установ виконання покарань» переведений із державної установи «Полтавський виправний центр (№136)» до державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)», де характеризується позитивно. 21.10.2016 року ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області було відмовлено в умовно-достроковому звільненні від подальшого відбування покарання. З того часу засуджений лише двічі у 2017 року заохочувався, стягнень на мав.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Надана суду характеристика та матеріали особової справи не містять висновків про те, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що поведінку засудженого під час відбування покарання не можна назвати сумлінною, а перебування у державній установі «Хролівський виправний центр (№ 140)» є надто коротким для отримання достатніх даних про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого.
Рішення суду першої інстанції достатньо вмотивоване, ґрунтується на матеріалах справи і на законі. Підстав для його скасування або змін колегія суддів не убачає.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2018 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді: