У Х В А Л А
Іменем України

07 червня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 23.04.2018 року про відмову в задоволенні клопотання,

в с т а н о в и в:

в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 18.05.2018 року надійшла скарга захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 23.04.2018 року про відмову в задоволенні клопотання.

У скарзі порушується питання про скасування даної постанови та зобов`язання старшого слідчого СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_5 та іншу уповноважену особу на здійснення досудового розслідування в даному провадженні особу, допитати в якості свідків за участю сторони захисту адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 наступних осіб: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Захисник ОСОБА_3 вважає постанову слідчого не обґрунтованою, оскільки слідчим було задоволено його клопотання про допит свідків від 08.02.2018 року, а в подальшому, коли ним було подано клопотання про проведення допиту свідків у розумні строки, слідчим було винесено постанову про відмові у задоволені клопотання про допит свідків, з мотивів їх неявки на виклики слідчого.

Вважає, що у даному випадку порушується принцип змагальності та право сторони захисту на зібрання доказів. Зазначив, що допит свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 має суттєве значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримав скаргу з мотивів у ній наведеним, просив скаргу задовольнити.

Суб`єкт оскарження, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, не з`явився у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду скарги до суду не подавав.

Враховуючи, що відповідно до ст.306 КПК України відсутність слідчого, який належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду скарги, не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя виходячи з загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, вважає за необхідне розглянути скаргу з урахуванням наявних у суду матеріалів.

Вислухавши доводи захисника, вивчивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів скарги вбачається, що ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження відомості про які внесені до ЄРДР за № 0005289 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 190; ч. 5 ст. 191; ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України.

В межах даного кримінального провадження, захисником ОСОБА_3 08.02.2018 року до ГУ НП у м. Києві було подано клопотання №1 про проведення (слідчих дій) допиту свідків за участю сторони захисту.

Відповідно до повідомлення старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 № 3720/125/232-2018 від 22.02.2018 року згадане клопотання захисника було задоволено.

В подальшому, у зв`язку з тим, що слідчим свідків допитано не було, захисником ОСОБА_3 29.03.2018 року до ГУ НП у м. Києві було подано клопотання про своєчасність здійснення процесуальних дій, про усунення порушень вимог законодавства в частині недотримання слідчим розумних строків, під час проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Однак, 23.04.2018 року старшим слідчим СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про здійснення допитів в рамках кримінального провадження № 0005289 в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових дій) негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмови, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Положенням ч. 4 ст. 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Разом з тим, аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про відмову в задоволенні клопотання.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий, приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання мотивував його тим, що під час досудового розслідування за адресами ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 ПП. були надіслані повістки про виклик, однак останні на допит не з`явились, а місце проживання ОСОБА_9 на території України не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини , що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

А тому, слідчий не праві був відмовляти у задоволенні клопотання про допит свідків з підстав, що останні не з`явились, оскільки слідчим не було вжито всіх передбачених кримінальним процесуальним законом заходів для забезпечення їх допиту під час досудового розслідування, зокрема, не вжив заходів до здійснення приводу свідків та накладення грошового стягнення шляхом звернення з клопотанням до слідчого судді, не вжив заходів до здійснення міжнародного доручення для допиту свідків, що мешкають на території іншої держави.

Тобто слідчим не було вжито вичерпних заходів для забезпечення допиту цих свідків.

Викладене свідчить про однобічність, неповноту досудового розслідування та про необґрунтованість винесення слідчим постанови про відмову в задоволенні клопотання, відсутність підстав для прийняття такого рішення.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, відповідно до положення ч. 3 ст. 93 КПК України, має право ініціювати проведення слідчих дій та інших процесуальних дій.

З наведеного слідує, що в даному випадку слідчим було обмежено сторону захисту у праві щодо збирання доказів.

Також слідчим не було виконано свій обов`язок, визначений ч. 4 ст. 38 КПК України, не вжито всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного приходить до висновку, що постанова старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання від 23.04.2018 року підлягає скасуванню.

Інші питання порушені у скарзі, відповідно до КПК України не входить до компетенції слідчого судді, а тому а цій частині скарга задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

КПК України не містить положень з яких би убачались повноваження слідчого судді зобов`язувати слідчого на проведення конкретних слідчих дій, тобто КПК України не наділяє такими повноваженнями слідчого суддю.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, вручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

А тому, інші прохання порушені у даній скарзі задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.9, 22, 38, 40, 93, 110, 303-307 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 23.04.2018 року про відмову в задоволенні клопотання, задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 23.04.2018 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0005289 від 09.08.2016 року.

В іншій частини скаргу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя