Провадження № 1-кс/522/9800/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Азнакоєво, Республіки Татарстан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000027 від 27.02.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146, ч.2 ст.162, ч.3 ст.357 КК України, за наступних обставин.

Слідчим відділом Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 03.02.2016, за заявою ОСОБА_5 , про те, що працівниками незаконно створених органів на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, проведено незаконний обшук в його будинку, за адресою АДРЕСА_2 , після чого останнього незаконно затримано, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 162, ч.3 ст. 357 КК України та розпочато досудове розслідування, процесуальне керівництво здійснюється прокуратурою Автономної Республіки Крим.

Слідством встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді слідчого слідчого відділення Роздольненського районного відділу ГУМВС України в АР Крим, зрадив присязі України та після окупації Криму самовільно ухилився від служби в органах Міністерства Внутрішніх Справ, присягнув Російській Федерації, перейшовши до служби в незаконно створені на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим органів ОМВС РФ.

Разом з тим, розуміючи, що територія півострову Крим є територією України, на яку відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» поширюються дія Конституції та законів України, ОСОБА_4 погодився на призначення його старшим слідчим незаконно утвореного органу «Міністерства Внутрішніх Справ по Республіці Крим».

Згідно із законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 4473-12, прийнятого Верховною Радою України 20.03.2014, державні органи та органи місцевого самоврядування на тимчасово окупованій території діють лише на підставі Конституції та законів України, а також забороняється діяльність органів (посадових осіб), створених (призначених/обраних) у порядку, що суперечить Конституції та законам України. Правочини, прийняті з порушенням українського законодавча є недійсними.

Згідно статті 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Крім того, гарантії недоторканості житла особи також закріплені у ст. 12 Загальної декларації прав людини, ст. 17 Міжнародного пакту про громадські та політичні права, ст. 8 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 46 Гаазької конвенції 1907 року «Про закони і звичаї суходільної війни».

Відповідно до ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Усупереч вищевказаних норм, ОСОБА_4 , спільно з невстановленими слідством особами, які маючи при собі предмети схожі на вогнепальну зброю, діючи умисно та цілеспрямовано, порушили недоторканість житла ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , за наступних обставин.

Так, невстановлена в ході проведення досудового розслідування особа, займаючи посаду судді незаконно утвореного «Роздольненського районного суду Республіки Крим» та розуміючи, що територія півострову Крим є територією України, на яку відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» поширюються дія Конституції та законів України, 13.11.2015 постановив незаконне рішення про надання дозволу на проведення обшуку у будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому ОСОБА_4 спільно з невстановленими слідством особами, які маючи при собі предмети схожі на вогнепальну зброю, 14.11.2015 приблизно о 10:00 год. прибули до вищевказаного будинку, який згідно витребуваної інформації з СБ України на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_4 , спільно з невстановленими слідством особами, які маючи при собі предмети схожі на вогнепальну зброю, усвідомлюючи, що у них не має законних повноважень на проникнення до житла особи, без згоди власника житла ОСОБА_5 , продемонстрували його дружині ОСОБА_6 постанову незаконно утвореного «Роздольненського районного суду Республіки Крим від 13.11.2015 року» на проведення обшуку у вищезазначеному будинку, упевнившись, що їх злочинним діям ніхто не може перешкодити, діючи умисно, провели незаконний обшук у будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, ОСОБА_4 , спільно з невстановленими слідством особами, які маючи при собі предмети схожі на вогнепальну зброю, усвідомлюючи, що демонстрація предметів схожих на вогнепальну зброю може бути використана для подолання можливого опору присутніх власників будинку, шляхом її застосування за наказом ОСОБА_4 , висуваючи незаконні вимоги щодо надання фактично відсутніх у володінні речей та документів, погрожували застосуванням насильства у разі опору або непокори, що виразилось у залякуванні потерпілих застосуванням до них насильства небезпечного для їх життя та здоров?я.

07.12.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України.

На виконання доручення слідчого СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополя співробітниками ВКП ГУНП в АР Крим та м. Севастополі були здійсненні спроби щодо встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_4 , однак встановлено, що останній зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

На даний час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 невідоме, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки він переховується від органів досудового розслідування та суду.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника.

В свою чергу, частиною 6 цієї ж статті передбачено, що слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Проте, слідчим та прокурором як процесуальним керівником вказаного кримінального провадження, всупереч вимогам ст.186 КПК, а також інших положень вказаного кодексу, не було забезпечено явку підозрюваного ОСОБА_4 до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останньої.

Проте, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2018 року, клопотання слідчого про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовлено, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.ст.188, 189, 190 КПК України

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Тому, враховуючи вищевикладені обставини та те, що слідчому було відмовлено у задоволенні клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування стосовно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що клопотання про обрання запобіжного заходу розглядається за обов`язкової участі підозрюваного, слідчий суддя вважає, що підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 відсутні, а тому клопотання слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 188-190 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без розгляду з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

30.05.2018