Справа № 495/5238/18
№ провадження 1-кс/495/3019/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого - ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

07.06.2018 року слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про арешт майна.

В клопотанні зазначено, що 06.06.2018 року, приблизно о 12.20 годині, на 55 км + 470 м автодороги Н33 сполученням "Одеса-Білгород-Дністровський-Монаші", на території смт.Затока м.Білгород-Дністровський Одеської області мала місце ДТП, в ході якої сталося зіткнення мотоциклу "Spark SP 200R-251", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 із автомобілем "Ford Fiesta", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , внаслідок чого водій мотоциклу ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, за попередніми даними у вигляді переломів ребер.

06.06.2018 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, вилучений мотоцикл "Spark SP 200R-251", реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль "Ford Fiesta", реєстраційний номер НОМЕР_2 .

07.06.2018 року відомості про вказану дорожньо-транспортну подію, тобто про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001701 та по вказаному кримінальному провадженню розпочате досудове розслідування.

07.06.2018 року вказані транспортні засоби визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0001701.

На підставі вищевикладеного, слідчий просить задовольнити клопотання.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що у його задоволенні необхідно відмовити виходячи с з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

На підставі вищевикладеного, вважаю необхідним відмовити у задоволенні даного клопотання, оскільки діючим КПК України не передбачено заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді залишення на зберіганні майна. Крім того, суд звертає увагу на те, що чинним законодавством не передбачено можливості викладення прохальної частини клопотання про накладення арешту на майно у поєднанні з наданням дозволу на огляд та проведення експертного дослідження, в одному процесуальному документі.

Разом з тим, арешт зазначених транспортних засобів може призвести до необґрунтованого порушення конституційних прав його власників, що є неприпустимим, тому вважаю, що у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0001701 -слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя