АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1041/18 Справа № 175/3077/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді : ОСОБА_2 ,

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря : ОСОБА_5

прокурора : ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000023 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області, який приймав участь у суді першої інстанції, на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2018 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, а саме до 01.10.2018 року.
Вважає, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, за яке передбачається покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, тому тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний необхідно розглядати як ризик переховування від органу досудового розслідування та суду.

Також судом не враховано, що інкриміноване кримінальне правопорушення від 07.01.2018 року вчинене ОСОБА_8 в період іспитового строку призначеного за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08.11.2017 року, підозрюваний офіційно ніде не працює, що дає підстави вважати, що єдиним засобом існування ОСОБА_8 є вчинення корисливих злочинів із подальшою реалізацією майна, отриманого злочинним шляхом.

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю строком на 60 діб, тобто до 01 жовтня 2018 року включно з покладенням на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; цілодобово не полишати постійне місце проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду, окрім часу необхідного для проведення слідчих дій по кримінальному провадженню чи прибуття до суду для можливості розгляду обвинувального акту.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що на розгляді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001710 у відношенні ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.296 КК України, при розгляді якого він постійно та своєчасно з`являвся на всі судові виклики, тобто виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.

Крім того, в рамках цього кримінального провадження, ОСОБА_8 обирався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який ним порушено не було, та строк дії якого закінчився.

Враховуючи зазначене, слідчим жодним чином не доведено наявність існування ризику, передбаченого ст.177 КПК України, а саме, можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Разом з тим, слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, а також, що він неодноразово судимий та у відношенні нього судом розглядається обвинувальний акт за інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, які просили в задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Частина 2 статті 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями частини 1 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На думку колегії суддів, при обрані ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту ці вимоги закону були дотримані.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 3 ст. 296, ч.1 ст. 186 КК України, яка достатньою мірою підтверджується наданими матеріалами.

Крім того, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що із наведених стороною обвинувачення ризиків не знайшли свого підтвердження докази переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Будь-яких даних про те, що підозрюваний ухиляється від органу досудового розслідування апеляційному суду також надано не було.

Слідчим суддею було враховано, що ОСОБА_8 звинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, за яке передбачається покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, а тому доводи прокурора в цій частині є безпідставними.

Також судом обгрунтовано враховано, що підозрюваним не був порушений раніше обраний йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому ОСОБА_8 виконує покладені на нього процесуальні обов`язки

Колегія суддів вважає, що наявність зазначених слідчим у своєму клопотанні, не є достатньою вагомістю для застосування до цього підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, у зв`язку з чим доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_8 , саме цього виключного запобіжного заходу, колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.

Також, відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 181 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України, п.3 розділу Х11 «Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів -,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області, який приймав участь у суді першої інстанції, залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області
______________ _____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4