УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання у кримінальному провадженні № 220 180 000 000 000 29 від 23.01.2018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 14, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 258 КК України про накладення арешту,
у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м.Києва звернувся старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 з погодженим прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 клопотанням у кримінальному провадженні № 220 180 000 000 000 29 про накладення арешту на майно.
На обґрунтування клопотання зазначено, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні, яким встановлено, що ОСОБА_5 з метою порушення громадської безпеки та залякування населення вирішив вчинити на території Черкаської області терористичні акти із застосуванням зброї та вбити гр. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які, на думку ОСОБА_5 , створюють його батькові - ОСОБА_9 перешкоди у здійсненні підприємницької діяльності, а також винні у смерті його матері ОСОБА_10 .
З`ясовано, що ОСОБА_5 наприкінці червня початку липня 2017 року зустрівся з гр. ОСОБА_11 та запропонував останньому за грошову винагороду здійснити спостереження за вищевказанами особами, на що ОСОБА_11 погодився.

У подальшому ОСОБА_5 залучив ОСОБА_11 як виконавця терористичних актів, та запропонував останньому за грошову винагороду у розмірі 55 000 доларів США вбити ОСОБА_6 , а також з гранатомета вистрілити у будинок, де проживають ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
З метою демонстрування реалізації задуманого ОСОБА_11 під час зустрічі з ОСОБА_5 пред`явив останньому підготовлені фотознімки, на яких зображений гр. ОСОБА_6 зі слідами насильницької смерті. У зв`язку з цим ОСОБА_5 передав виконавцю 15 000 доларів США, як першу частину винагороди за виконання замовлення.
У той же час, фактично терористичний акт ОСОБА_11 не здійснений, оскільки 11.05.2018 останній звернувся до правоохоронних органів і діяв під їх спостереженням з метою викриття ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб.
ОСОБА_5 14.06.2018 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 14, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 258 КК України.
Під час обшуку 24.06.2018 за адресою АДРЕСА_1 , виявлені та вилучені речі, які рішенням слідчого від 27.06.2018 визнано речовими доказами.
У зв`язку з тим, що таке майно є тимчасово вилученим, з метою його збереження, слідчий просив накласти на нього арешт.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.
Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном серед іншого можуть бути речі, якщо вони виготовлені, пристосовані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, набуті кримінально протиправних шляхом.
Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на слідчого обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.
Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.
Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 14, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 258 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.
Абзацом другим вказаної норми визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.
Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди його вчинення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчим та матеріалами клопотання доведено, що вилучені під час обшуку речі можуть містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та інші відомості, які можуть бути використані як доказ у вказаному провадженні.
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки таке є доказом у кримінальному провадженні.
Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти у кримінальному провадженні № 220 180 000 000 000 29 від 23.01.2018 арешт на майно, вилучене 24.06.2018 під час обшуку за адресою - АДРЕСА_1 , а саме:
- ноутбук LENOVO s/n PFOBVNQV із дротом живлення;
- ноутбук LENOVO s/n YB08744227 із дротом живлення.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.
Слідчий суддя ОСОБА_1