Справа № 461/4848/18
Провадження № 1-кс/461/5188/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 секретар ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 та представника управління ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність працівників Управління Служби безпеки України у Львівській області, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність посадових осіб Управління Служби безпеки України у Львівській області, яка полягає у невнесенні відповідних відомостей до ЄРДР згідно заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18.05.2018р., 16.04.2018 р. №С-277.

В обґрунтування скарги заявник покликається на те, що неодноразово звертався до Управління Служби безпеки України у Львівській області із заявами про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення та просить прийняти міри щодо запобігання скошуванню трав`яного покриву у м. Львові і Львівській області. Вважає таку бездіяльність Управління Служби безпеки України у Львівській області неправомірною та такою, що суперечить вимогам ст.214 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, давши пояснення аналогічні викладеним у фабулі скарги. Просить скаргу задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 та представник управління ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечили з тих підстав, що заяви ОСОБА_3 управлінням розглянуті та надано відповідні відповіді, про що заявника повідомлено належним чином.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що в задоволені скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Слідчим суддею встановлено, що 18.05.2018 р. та 16.04.2018 р. ОСОБА_3 звернувся до Управління Служби безпеки України у Львівській області з письмовою заявою про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення.

Із листа Управління Служби безпеки України у Львівській області № 62/16/С-377/14 вбачається, що управлінням розглянуто звернення усі звернення ОСОБА_3 , вимоги яких по змісту є аналогічними тим, які зазначені в скарзі від 18.05.2018 (від 17.05.2016, 24.05.2016, 06.06.2016, 23.08.17, 16.04.2018). На усі вищевказані звернення заявникові в установленому законом порядку була надана вичерпна відповідь. Звернення від 17.05.2016 р. щодо незаконного, на його думку, косіння трав та внесення відповідних відомостей в ЄРДР за статтею 441 КК України за результатами його розгляду у відповідності до ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян» було скеровано за належністю в Державну екологічну інспекцію у Львівській області, про що йому неодноразово повідомлялось.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом

Відповідно до ч.5 ст.214 КПК України, до ЄРДР вносяться відомості про дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Вищевказане положення Закону дає підстави вважати, що реєстрації в Єдиний реєстр досудових розслідувань підлягають лише заяви та повідомлення про злочин, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та об`єктивні дані, які свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, незважаючи на зазначені положення КПК України особою, яка подала скаргу під час розгляду такої у суді, не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі.
Згідно статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 , щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 22, 55, 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

в задоволені скарги ОСОБА_3 на бездіяльність працівників Управління Служби безпеки України у Львівській області відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .