Справа № 349/277/18
Провадження № 1-кс/349/64/18
У Х В А Л А
іменем України

05 вересня 2018 року м. Рогатин

Слідчий суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянув клопотання заступника начальника слідчого відділення Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погоджене з начальником Рогатинського відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000239, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

Прокурор просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судове засідання не доставлений.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази за даними матеріалами, заслухавши думку прокурора, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор в суді довів, що існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що 25 грудня 2016 року приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_6 разом із знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували на автостанції м. Рогатина, де розпивали алкогольні напої та очікували рейсового автобуса, яким ОСОБА_7 мав намір вирушити в с.Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. Приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішили пройти в приміщення автостанції з метою дізнатися у диспетчера про найближчий рейс до ТК «Буковель». Наближаючись до каси №2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 помітили ОСОБА_11 , жителя м. Рогатина, з яким особисто не були знайомі. Зупинившись біля нього, ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, нічого не пояснюючи, умисно відштовхнув його в сторону, зробивши йому зауваження, оскільки вважав, що він повинен був його пропустити до каси. Після того як ОСОБА_7 дізнався у касира потрібну йому інформацію конфлікт із ОСОБА_11 продовжився.
У ході словесної суперечки у ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , які усвідомлювали, що ОСОБА_11 намагався придбати квиток на автобус та у зв`язку із цим при ньому наявні грошові кошти, виник спільний умисел на відкрите незаконне заволодіння майном потерпілого. Реалізуючи свій злочинний задум, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у нецензурній формі став вимагати у ОСОБА_11 негайно віддати йому наявні у нього грошові кошти. При цьому, поведінка ОСОБА_7 стала підставою для утвердження наміру ОСОБА_6 на спільне відкрите заволодіння чужим майном ОСОБА_11 .

В цей час у приміщення автостанції зайшов батько ОСОБА_11 - ОСОБА_13 . При цьому останній почув висловлені щодо його сина незаконні вимоги ОСОБА_7 про негайну видачу йому грошових коштів, що супроводжувались нецензурною лайкою, і, з метою припинення протиправних дії нападників, попрямував у напрямку сина, закликаючи останніх припинити їх протиправні дії.

В свою чергу ОСОБА_14 відмовився виконувати незаконні вимоги ОСОБА_7 . У зв`язку з цим ОСОБА_15 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою особистого збагачення, діючи із ОСОБА_7 з єдиним умислом на вчинення злочину несподівано для потерпілого та на очах батька останнього умисно наніс ОСОБА_16 один удар ногою в ділянку живота .

Відчувши у ділянці нанесеного удару сильний фізичний біль, ОСОБА_14 зігнувся, притримуючи при цьому рукою кишеню своєї куртки, в якій знаходилось його службове посвідчення курсанта Національної академії внутрішніх справ України в шкіряному чохлі, прикріплене на ланцюжку карабіном до петлі для ременя штанів у якому він також зберігав дві банківські картки «ПриватБанк» без коштів на рахунку і «Укрсиббанк» (недійсна), та грошові кошти в сумі 1000 гривень, які йому попередньо дав батько для особистих потреб, двома купюрами номіналом по 500 гривень кожна.

Помітивши, що ОСОБА_14 притримується за кишеню куртки, де можливо зберігає грошові кошти, ОСОБА_15 продовжуючи спільні злочинні дії, спрямовані на протиправне обернення чужого майна у свою користь, діючи умисно, раптово, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, відкрито для потерпілого, який переносив біль, та не слідкував за діями останнього, у присутності ОСОБА_7 , який своїми агресивними закликами сприяв протиправним діям ОСОБА_12 , а також ОСОБА_13 , як очевидця вчинення злочину, з корисливих мотивів, просунув руку в праву бокову кишеню куртки ОСОБА_11 , з якого витяг і тим самим незаконно заволодів шкіряним чохлом потерпілого вартістю 120 гривень із вмістом, а саме пластиковим службовим посвідченням, двома банківськими картками - «ПриватБанк» без коштів на рахунку і «Укрсиббанк» (недійсна), та грошовими коштами в сумі 1000 гривень.

З метою доведення свого спільного злочинного наміру до кінця, в присутності ОСОБА_7 , який усвідомлював протиправність вчиненого і бажав настання суспільно небезпечних наслідків, потерпілого ОСОБА_11 , який після удару не намагався чинити опір нападникам та батька потерпілого, який поспішав на допомогу, ОСОБА_15 , діючи з прямим умислом на відкрите заволодіння чужим майно, з метою особистого збагачення, умисно шарпнув службовим посвідченням за ланцюжок, унаслідок чого він обірвався і ОСОБА_7 разом із ОСОБА_17 заволоділи викраденим.

У цей момент, з метою припинення злочинних дій ОСОБА_7 і ОСОБА_12 та запобігання вчиненню злочину щодо сина, втрутився батько ОСОБА_11 , який маючи намір вберегти сина від побоїв, став між ним і нападниками.

Заволодівши незаконно майном ОСОБА_11 , однак не маючи реальної можливості ним розпорядитись, оскільки поява ОСОБА_13 не давала змоги ОСОБА_18 та ОСОБА_7 це зробити, з метою подолання можливого фізичного опору потерпілих, ОСОБА_15 умисно наніс один удар кулаком в область голови ОСОБА_13 , внаслідок якого останній впав на підлогу.

У ході вказаних подій, службове посвідчення, в якому були грошові кошти та які мали намір викрасти нападники, випало із руки ОСОБА_12 та відлетіло під одну із наявних у приміщенні лавок.

В цей же час, будучи очевидцем злочинних дій ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , спрямованих на відкрите заволодіння чужим майном, приєднався ОСОБА_8 , який усвідомлюючи, що потерпілі чинять активний фізичний опір нападникам та захищають своє здоров`я і власність, маючи на меті допомогти ОСОБА_7 та ОСОБА_18 завершити розбійний напад, умисно наніс ОСОБА_16 один удар кулаком руки в область обличчя та один удар ногою в область живота, чим спричинив фізичний біль.

Далі ОСОБА_8 , діючи як співвиконавець нападу, спільно з ОСОБА_17 , нанесли ОСОБА_13 , який перебував у лежачому положенні, приблизно 4-5 ударів руками та ногами по руках, якими останній прикривав життєво важливі органи, а також наносили удари ОСОБА_11 .

Унаслідок вчиненого розбійного нападу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_11 було завдано фізичного болю та не заподіяно тілесних ушкоджень, а потерпілому ОСОБА_13 було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тобто насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, та тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин з травматичним набряком та синцем потиличної ділянки зліва, забою м`яких тканин з травматичним набряком 5-го пальця лівої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Усього своїми спільними умисними діями ОСОБА_15 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заподіяли потерпілим майнову шкоду на загальну суму 1120 гривень.

13 жовтня 2017 року повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, вручено його бабусі ОСОБА_19 .

Ухвалою слідчого судді від 27 лютого 2018 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою слідчого від 01 березня 2018 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

Згідно листа виконуючого обов`язки начальника сектору Укрбюро Інтерполу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 08 серпня 2018 року ОСОБА_6 перебуває у міжнародному розшуку.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, визначення строку тримання особи під вартою здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, можливе після затримання особи, яка перебувала у міжнародному розшуку.
За таких обставин, враховуючи вимоги ст.ст. 183, 193 КПК України, а також те що підозрюваний ОСОБА_6 оголошений у міжнародний розшук, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання підозрюваного ОСОБА_6 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1