Справа № 700/433/18
Провадження № 1-кп/700/74/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 р. Лисянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючої-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
законного представника ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
спеціалістів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка справу про обвинувачення:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, учня 3 курсу Корсунь-Шевченківського професійного ліцею, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого, обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України.
встановив:
ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13 квітня 2018 року, близько 21.00 год. в с.Почапинці Лисянського району Черкаської області по вул..Корсунська, маючи безперешкодний та вільний доступ до приміщення гаражів ТОВ «Ріалавтопартс» зайшов всередину вказаного приміщення, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів здійснив крадіжку розукомплектованого двигуна легкового автомобіля ЛУАЗ 969 вартістю 2100 грн., згідно звіту про незалежну оцінку №140418-001 з визначення вартості майна від 14.04.2018 р., який на праві приватної власності належить потерпілому ОСОБА_10 , чим завдав потерпілому матеріальних збитків на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в скоєнні злочину визнав повністю і пояснив, що дійсно скоїв злочин при обставинах і з наслідками, вказаними в обвинувальному акті. Дійсно він, 13 квітня 2018 року, близько 21.00 год. в с.Почапинці по вул..Корсунська Лисянського району Черкаської області, маючи безперешкодний та вільний доступ до приміщення гаражів ТОВ «Ріалавтопартс» зайшов всередину вказаного приміщення, звідки здійснив крадіжку розукомплектованого двигуна легкового автомобіля ЛУАЗ 969. На даний час усвідомив скоєне, жалкує, що вчинив необдумано і запевняє, що подібного більше не повториться. За вчинення злочину йому дуже соромно, збитки потерпілому він повністю відшкодував.
Крім того, винність ОСОБА_9 , в скоєнні злочину доведена:

Показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що 13.04.2018 року приїхав в с.Почапинці Лисянського району на територію гаражів своїх родичів, ремонтувати машину і побачив, що всі замки були збиті. Після чого він зателефонував ОСОБА_11 та запитав чому відкриті всі двері і збиті всі замки. На що той відповів, що не знає та повідомив що там був ОСОБА_12 . З`ясувавши, що ОСОБА_13 переліз через стіну, збив замки та викрав розібраний двигун він викликав поліцію. Після чого ОСОБА_12 привіз розукомплектований двигун. Назар пошкодив розібраний двигун.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_13 разом з ОСОБА_15 привезли йому розібраний двигун та сказали, що то їхній двигун. Оскільки хлопці привезли двигун на автомобілі «запорожець», він повірив, що двигун дійсно їхній. Про те, що двигун може бути краденим у нього підозри не виникло.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що до нього зателефонував потерпілий ОСОБА_10 і повідомив, що його син- ОСОБА_13 викрав у нього двигун. Назар признався, що дійсно вкрав двигун, після чого вони поїхали до ОСОБА_14 і забрали розібраний двигун. На даний час двигун відремонтовано і повернуто потерпілому.

Після скоєння злочину син знаходиться під суворим контролем, змінив свою поведінку, ніяких порушень не допускає, допомагає по господарству, займається ремонтом техніки, став уважнішим до сім`ї.

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке що готується ОСОБА_10 від 14.04.2018 року.

- даними протоколу огляду місця події від 14.04.2018;

- даними заяви ОСОБА_16 про добровільну видачу ним розукомплектованого двигуна автомобіля ЛУАЗ від 14.04.2018 року;

- даними звіту про незалежну оцінку розукомплектованого двигуна автомобіля ЛУАЗ №140418-001 від 14.04.2018 року.

Таким чином, своїми умисними діями гр. ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявила клопотання про звільнення ОСОБА_9 від покарання в порядку ст.105 КК України та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.
Законний представник обвинуваченого в судовому засіданні підтримала клопотання захисника та просила звільнити ОСОБА_9 від покарання в порядку ст.105 КК України та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження. Пояснила, що після скоєння злочину син знаходиться під суворим контролем, змінив свою поведінку, ніяких порушень не допускає, допомагає по господарству, займається ремонтом техніки, став уважнішим до сім`ї.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти клопотання захисника щодо звільнення ОСОБА_9 від покарання в порядку ст.105 КК України та застосування до нього примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження.
Представники служби у справах дітей та уповноваженого підрозділу Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області в судовому засіданні пояснили, що підтримують клопотання захисника щодо звільнення ОСОБА_9 від покарання в порядку ст.105 КК України та застосування до нього примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження, оскільки обвинувачений дійсно щиро розкаявся, вчинив злочин середньої тяжкості у неповнолітньому віці, збитки відшкодував та після вчинення ним злочину будь-яких сигналів щодо неправомірної поведінки обвинуваченого до служб не надходило.
Відповідно до ч.1 ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.
У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього один чи декілька примусових заходів виховного характеру, визначених ч.2 ст.105 КК України.
Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (ч.ч. 4 і 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), «звільнення від відбування покарання» (ст. 75, 79, 104 КК України ), «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, який позитивно характеризуються за місцем проживання, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Як пом`якшуючі покарання обставини, суд враховує обвинуваченому, що вину свою у вчиненні злочину визнав повністю, розкаявся в скоєному, в ході досудового слідства та в судовому засіданні давав послідовні, правдиві покази, чим активно сприяв розкриттю злочину, має молодий вік, до кримінальної відповідальності притягуються вперше, збитки повністю відшкодовані.
При ухваленні даного вироку, крім наведених відомостей про особу неповнолітнього, суд враховує його ставлення до вчиненого злочину, умови його життя та виховання. Останній виховується рідною матір`ю та батьком, негативного впливу дорослих на вчинення злочину не встановлено.
Враховуючи, що злочин, за яким обвинувачується ОСОБА_9 відноситься до злочинів середньої тяжкості, і його вчинено ним у неповнолітньому віці, обставини справи та дані, які характеризують особу обвинуваченого, який вчинив злочин вперше, щиро розкаявся, висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без обмеження або позбавлення волі на певний строк, думку прокурора та потерпілого, які не заперечуть проти застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру, думку інших учасників судового розгляду, які не заперечували проти клопотання та підтримали застосування до обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, суд приходить до висновку, що обвинувачений на час постановлення вироку не потребує застосування покарання та його можливо звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.
Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч.2 ст.105 КК України, буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд, з урахуванням вищезазначених відомостей про особу обвинуваченого, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_9 примусовий захід виховного характеру, передбачений п.1 ч.2 ст.105 КК України, у вигляді застереження.
Речові докази, а саме: розукомплектований двигун легкового автомобіля ЛУАЗ 969 переданий під схоронну розписку потерпілому ОСОБА_10 необхідно залишити потерпілому ОСОБА_10 ..
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.370, 374 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_9 в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

На підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_9 від покарання, без визначення його виду і розміру, із застосуванням примусових заходів виховного характеру застереження.
Речові докази, а саме: розукомплектований двигун легкового автомобіля ЛУАЗ 969 переданий під схоронну розписку потерпілому ОСОБА_10 - залишити потерпілому ОСОБА_10 ..
Вирок може бути оскаржений сторонами протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча -