АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/793/18 Справа № 202/3454/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
судді доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2018 року про задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -
встановила:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто, до 04 години 59 хвилин 13 серпня 2018 року.
Рішення суду обґрунтовано наступним.
15 червня 2018 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
В цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Щоб запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме, можливості переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати встановленню істини по справі, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки з місця вчинення злочину підозрюваний зник, що свідчить про бажання уникнути відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні у відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.
В ході судового засідання захисник підозрюваного та підозрюваний повідомили про те, що після затримання підозрюваного працівниками поліції 15 червня 2018 року відносно нього застосовувалися недозволені методи ведення слідства. Тому слідчий суддя вважав за необхідне доручити прокуратурі Дніпропетровської області провести службову перевірку стосовно вказаних фактів.
Захисник не погодився з даним рішенням. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що слідчий суддя постановив ухвалу не дослідивши докази, якими обґрунтовується підозра ОСОБА_7 та наявність ризиків, зазначених в клопотанні слідчого. Наявність ризиків та обґрунтованість підозри прокурором доведено не було.
В порушення вимог ст. 177 КПК України, судом не з`ясована наявність обґрунтованої підозри, а саме, проігноровано покарання свідка ОСОБА_10 , в яких зазначено, що потерпілий перший почав застосовувати насильство до підозрюваного.
Органом досудового розслідування не надано суду доказів, що у підозрюваного виник умисел не умисне протиправне заподіяння смерті потерпілого, та доказів вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення.
Вказує, що підозрюваний має постійне місце проживання, мешкає з батьками, характеризується позитивно, займається спортом, займає активну життєву позицію.
Крім того, судом порушено вимог ст. ст. 363-364 КПК України, та після закінчення з`ясування обставин, суддя видалився до нарадчої кімнати без проведення судових дебатів.
Під час апеляційного розгляду захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, просили її задовольнити в повному обсязі.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважав ухвалу законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Судовий розгляд кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України, повинен проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Судом повинно бути чітко дотримано ст. 17 ЗУ від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», де передбачено, що при розгляді справ суду застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Судом першої інстанції повинно бути враховано і п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ухвали, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані не в повному обсязі.
Відповідно до вимог ст. ст. 363, 364 КПК України, після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд переходить до судових дебатів.
Як вбачається з журналу судового засідання від 15 червня 2018 року (а.с.52) та технічного запису судового засідання, слідчий суддя видалився до нарадчої кімнати без проведення судових дебатів.
Зазначені порушення, відповідно до ст. 412 КПК є істотними, такими, які перешкоджають суду прийняти законне і обґрунтоване судове рішення.
Виходячи із забезпечення принципу верховенства права, законності та права обвинуваченого на справедливий розгляд справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді з наданням тому можливості для реалізації права на участь в судових дебатах, з постановленням, відповідно до ст. 407 КПК, нової ухвали.
Поряд з цим, колегія суддів вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на наступне.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Колегією суддів встановлено, що в провадженні СВ Індустріального ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000912 від 15 червня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
15 червня 2018 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, і в цей же день йому було повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.
15 червня 2018 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, було подано клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Дослідивши надані матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється на даній стадії у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а визначені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати встановленню істини по даному кримінальному провадженню, вчинити кримінальне правопорушення, та оскільки з місця вчинення злочину він зник, це свідчить про бажання уникнути відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, є реальними.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення встановленого судом ризику, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
З огляду на викладене, з урахуванням даних про особу підозрюваного, який не працевлаштований, постійного доходу не має, не має стійких соціальних зв`язків, не одружений, малолітніх дітей та непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, вину у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнає, має місце проживання, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, колегія суддів вважає необхідним застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Розмір застави не визначається, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, тому постановлене ним рішення підлягає скасуванню з постановленням апеляційною інстанцією нового, а апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Оскільки ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової, колегія не може залишити без уваги посилання захисника та підозрюваного на застосування до останнього 15 червня 2018 року недозволених методів слідства, яке виразилося в тому, що троє невідомих в приміщенні Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області застосували до нього насильство.

Дані факти підлягають перевірці, яку повинна провести прокуратура Дніпропетровської області.

Керуючись ст. ст. 407, 419 КПК України, п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2018 року про задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Дніпропетровській установі виконання покарань до 13 серпня 2018 року.
Доручити прокуратурі Дніпропетровської області провести службову перевірку фактів застосування до підозрюваного недозволених методів впливу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4