Ухвала

05 листопада 2018 року

м. Київ
справа № 161/13271/16-к
провадження № 51-9526 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 24 липня 2018 року, якою вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2018 року щодо ОСОБА_5 .
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судового рішення

у касаційному порядку.
Згідно зі ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, однак наведених положень процесуального закону захисником не дотримано з огляду на таке.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і відповідно до ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Положеннями ч. 1 ст. 438 цього Кодексу передбачені підстави для скасування або зміни судових рішень, якими є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Проте у поданій скарзі не міститься обґрунтування істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність і необхідності скасування ухвали суду апеляційної інстанції на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 404, 412, 413, 419 цього Кодексу.
Натомість захисник, надаючи свою оцінку доказам, по суті заперечує правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження та неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не відноситься до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції та виходить за межі його перегляду.
Крім того в порушення вимог ч. 6 ст. 427 КПК, захисник не додав до касаційної скарги

її копій у необхідній кількості для надіслання всім учасникам судового провадження, оскільки, як вбачається з копії судового рішення, учасників у справі два, а додано тільки одну її копію.
Також захисник не додав до касаційної скарги копію вироку районного суду, який залишений без змін оскаржуваною ухвалою апеляційного суду, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 КПК.
Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 КПК.
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 24 липня 2018 року, якою вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2018 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.
У разі не усунення недоліків касаційної скарги в установлений строк, вона буде повернута.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3