Справа № 713/1648/18
Провадження №1-кс/713/477/18
УХВАЛА
іменем України

11.09.2018 м. Вижниця
Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 30.08.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 від 05.04.2018 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася в суд із скаргою на постанову слідчого СВ Вижницького ВП ОСОБА_5 від 30.08.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000117 від 05.04.2018 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

У скарзі вказувала, що постановою слідчого ОСОБА_5 від 30.08.2018 року закрито кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000117 від 05.04.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ст.356 КК У країни на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Підставою для прийняття постанови слідчий ОСОБА_5 зазначає, що по даному факту ОСОБА_6 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП.

Вважає, що зазначена постанова підлягає скасуванню з підстав її незаконності та необґрунтованості.

Слідчим ОСОБА_5 не виконано вимог ч.2 ст.9 КПК України, його висновки, покладені в основу постанови про закриття кримінального провадження є неправильними, незаконними, не підтверджуються належними та допустимими доказами, а з огляду на те, що перевірялися обставини вчинення тяжкого злочину, є всі підстави стверджувати, що останній своєю незаконною постановою діяв виключно лише в інтересах злочинця і допомагав йому уникнути кримінальної відповідальності, підриваючи і до того геть підірваний авторитет державного органу - поліції.

Стверджувала, що звернулася у Вижницьке ВП із заявою про вчинений злочин, в якій повідомляла про те, що її сусід ОСОБА_6 , з яким у неї та членів її сім`ї склалися неприязні стосунки, 29.03.2018 року о 12.04 год. в с. Мигове озброївшись штиковою лопатою, незаконно проник на подвір`я житлового будинку по АДРЕСА_1 , напав на неї і викрикуючи на її адресу погрози вбивством, своєю лівою рукою відштовхнув її від себе, після чого на її очах та очах очевидців, заволодів її відеокамерою і з місця події до прибуття працівників поліції втік.

Вислухавши її, переглянувши наданий нею відеозапис з камери відеоспостереження, працівники поліції сказали, що є достатньо даних, які свідчать про вчинення ОСОБА_6 злочину щодо неї, однак єдиний сумнів викликає те, чи вчинене ним є розбійним нападом, чи пограбуванням. Саме тому працівники Вижницького ВП пояснили, що за існуючою у них практикою, відомості до ЄРДР вони вносять за вчинення більш легкого злочину, а в процесі досудового розслідування буде змінена правова кваліфікація вчиненого і, після узгодження з процесуальним керівником, буде остаточно визначена підозра та сформульовано остаточне обвинувачення.

Під час ознайомлення з наданою слідчим ОСОБА_5 копією витягу з ЄРДР виявила, що у ньому неправильно вказаний час вчинення злочину - близько 13.00 год., однак відеозаписом підтверджується саме 12.04 год. А також те, що ОСОБА_6 вчинив самоправство стосовно її майна. Між нею та ОСОБА_6 ніколи не було, не має і не може бути жодного спору з приводу правомірності володіння житлом та відеокамерою, адже законні права на ці об`єкти власності появилися у неї задовго до того, як у с. Мигове з Герцаївського району с. Остриця появився ОСОБА_6 . Тобто вчинений ним злочин слід кваліфікувати виключно як розбій за ч.3 ст.187 КК України.

У вступній частині постанови слідчий стверджує, що розглянув матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000117 від 05.04.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ст.356 КК України - самоправство.

Твердження слідчого про те, що по даному факту ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП є абсолютно безпідставне та повністю неграмотне в плані елементарної правової культури і не має жодного правового значення щодо кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000117 від 05.04.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ст.356 КК України.

Просила скасувати постанову слідчого ОСОБА_5 від 30.08.2018 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000117 від 05.04.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ст.356 КК України.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 скаргу підтримали, посилаючись на обставини викладені в ній, просили скаргу задовольнити.

Прокурор Кіцманської місцевої прокуратури та слідчий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, належно повідомлені про місце, день та годину слухання скарги, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, заслухавши заявника ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 , дослідивши скаргу, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000117 від 05.04.2018 року, дійшов висновку, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 05.04.2018 року до ЄРДР за №0000117 внесено відомості про злочин, передбачений ч.356 КК України, а саме про те, що 04.04.2018 року. о 13.45 год. поштою з ГУНП в Чернівецькій області надійшла картка обліку відвідувачів по зверненню ОСОБА_3 , 1980 року народження, жительки с. Мигове про те, що 29.03.2018 року, біля 13.00 год. сусід ОСОБА_6 , 1965 року народження, житель АДРЕСА_2 , перебуваючи на території її господарства вчинив самоправство стосовно майна ОСОБА_3 , тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином.

Постановою слідчого СВ Вижницького ВП ОСОБА_5 від 30.08.2018 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000117 від 05.04.2018 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

До таких висновків слідчий дійшов у зв`язку з тим, що по даному факту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП.

Відомостей про направлення оскаржуваної постанови ОСОБА_3 слідчим суду не надано.

Скаргу подано до суду 07.09.2018 року, а тому скарга подана в межах строку, передбаченого ст.304 КПК України.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ч.2 вказаної статті, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У ч.1 ст.92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Судом установлено, що слідчий ОСОБА_5 при винесенні оскаржуваної постанови допустив ряд порушень вимог КПК України, а саме:

не надав належної оцінки зібраним у справі доказам відеозапису з камери відеоспостереження будинку ОСОБА_3 , протоколам допиту потерпілої ОСОБА_3 та свідків: неповнолітньої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з яких вбачається, що їх допит проведено не повно;

не встановив та не допитав інших свідків події, якими могли бути сусіди ОСОБА_3 ;

з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не провів за участю потерпілої та свідків слідчих експериментів шляхом відтворення дій, обстановки, обставин події;

надаючи правову кваліфікацію злочину зовсім не врахував покази потерпілої ОСОБА_3 .

Всупереч ч.5 ст.110 КПК України у оскаржуваній постанові слідчий зазначив, що по даному факту ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, однак не зазначив відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що постанова слідчого Вижницького ВП ОСОБА_5 від 30.08.2018 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000117 від 05.04.2018 року є передчасною, формальною та невмотивованою.

Статтею 40 ч.1 КПК України встановлено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Таким чином, вважаю, що скарга обґрунтована і підлягає до задоволення, а матеріали кримінального провадження підлягають направленню прокурору для організації досудового розслідування.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 30.08.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 від 05.04.2018 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України скасувати.

Копію ухвали направити прокурору Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області для організації досудового розслідування у встановлені законом строки.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1