Справа № 357/3401/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №3 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальну справу з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з вищою освітою, має сім`ю без реєстрації шлюбу, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючий майстром ТОВ «БЦЗ ТРІБО», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, реєстраційний номер картки платника податку НОМЕР_1 ,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
встановив:
15 січня 2018 року близько 17 год. 40 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «BMW 735» д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись напроти будинку №25 по вул. Леніна в с. Черкас Білоцерківського району Київської області у напрямку до с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області, в порушення вимог п. 2.3(б) ПДР України, де вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 12.1 ПДР України, де вказано, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; в порушення вимог п. 13.1 ПДР України, де вказано, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, невірно оцінив дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність, не обрав безпечну швидкість руху та безпечний інтервал, виїхав на узбіччя, розташоване з правого боку по ходу його руху, де допустив зіткнення з автобусом «ПАЗ 3205-110» д.н.з. НОМЕР_3 , який там знаходився, а в подальшому здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка стояла на узбіччі поруч з автобусом.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала наступні тілесні ушкодження: забій головного мозку важкого ступеню, перелом кісток правої скронево-тімяної ділянки з переходом на праву орбіту, правобічна епідуріальна гематома, субарахноїдальний крововилив; закритий перелом обох лонних кісток, закритий перелом правої стегнової кістки, закриті переломи правої великої гомілкової кістки та правої малої гомілкової кістки, відкриті переломи лівої великої гомілкової кістки та лівої малої гомілкової кістки, закриті переломи правої плечової кістки, закритий уламковий перелом лівої променевої кістки; забій обох легень, двобічний гемоторакс, забій обох нирок, гематома та рана лобної ділянки; синець на повіках правого ока, рани лівої вушної раковини, рани правого ліктьового суглоба, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя.
Сукупність допущених водієм ОСОБА_5 вимог п. п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю. При цьому обставини викладені у обвинуваченні не оспорює та дав показання, які повністю відповідають викладеним у вироку обставинам. Щодо обставин вчинення злочину дав показання, що на момент ДТП мав водійський стаж з 1999 року. 15.01.2018 близько 17-18 години керуючи автомобілем марки «BMW 735» д.н.з. НОМЕР_2 рухався в с. Черкас Білоцерківського району Київської області у напрямку до с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області. При цьому дорожнє покриття було вологе від талого снігу. Проїжджаючи ділянку дороги, де був спуск та подвійний поворот, він не розрахував швидкість автомобіля, яка на момент ДТП була приблизно 50-60 км/год. та автомобіль стало зносити і сталося зіткнення з автобусом «ПАЗ 3205-110» д.н.з. НОМЕР_3 , який там знаходився, а в подальшому здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка стояла на узбіччі поруч з автобусом. Просить не позбавляти його волі, оскільки на даний час матеріально допомагає потерпілій і має намір у подальшому надавати таку допомогу, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор, потерпіла не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, що характеризується необережною формою вини. Судом також враховуються наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю людині.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 раніше не судимий та до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, що підтверджено характеристиками та досудовою доповіддю. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Має добрий стан здоров`я. має сім`ю без реєстрації шлюбу, на утриманні має двох власних дітей та бере участь у вихованні неповнолітньої дитини дружини. Після вчинення злочину надавав матеріальну допомогу потерпілій.

З огляду на вищевказані обставини поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, який частково відшкодував потерпілій завдану злочином шкоду, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, часткове відшкодування завданої злочином шкоди.

З огляду на позицію обвинуваченого в судовому засіданні та його критичне ставлення до вчиненого суд розцінює як наявність щирого каяття в діях обвинуваченого, та в повній мірі усвідомлення ним глибини своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд також враховує позицію потерпілої, яка просить суворо не карати обвинуваченого.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_5 попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів, йому необхідно і достатньо призначити покарання в межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у виді позбавлення волі, розмір якого з урахуванням вищевказаних обставини, повинен бути ближчим до мінімального. При цьому з урахуванням характеру вчинення злочину суд не вважає, за доцільне призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Враховуючи ступінь тяжкості злочину, особу винного та усі вищевказані обставини суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання у виді позбавлення волі, та вважає за можливе звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, який не має бути максимальним.

Судові витрати в сумі 1 144 грн. підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченогоч. 2 ст.286 КК України,і призначити покарання:
за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1, п.2 ч. 2 ст. 76 КК України , а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Сягнути з ОСОБА_5 судові витрати на проведення судових експертиз на користь держави в сумі 1 144 (одна тисячу сто сорок чотири) грн. 00 коп.
Речові докази по справі відсутні.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1