Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1186/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.06.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючий-суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представник потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів кримінальне провадження №000184 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, без освіти, не одруженої, не працевлаштованої, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_4 , будучи матір`ю свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Виноградівської райдержадміністрації, як одержувач щомісячної допомоги при народженні дитини.

Однак не дивлячись на соціальне забезпечення обвинувачена ОСОБА_4 , посягаючи на основні принципи суспільної моральності у сфері виховання дітей, на яку, як на матір, покладено обов`язок згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини ООН, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, злісно не виконуючи покладені на неї обов`язки піклуватися про здоров`я своєї дитини її фізичний, духовний та моральний розвиток, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, не виконала обов`язки щодо догляду за своїм малолітнім сином ОСОБА_4 , внаслідок чого настали тяжкі наслідки у вигляді набряку легенів і речовини головного мозку та гіпоксії внутрішніх органів, які явилися ускладненням гострого бронхіоліту та геморагічної пневмонії, які розвинулися на фоні міміко-лімфатичного стану та синдрому імунодефіциту і протікали на фоні гіпотрофії 1 ступеню, що і обумовило важкий перебіг захворювання, яке призвело до смерті.

Так, з 15 січня 2018 року по 12 лютого 2018 року, ОСОБА_4 , злісно не виконуючи обов`язки матері, що виразилось у незабезпеченні дитині безпечних умов перебування за місцем проживання та інших місцях, у створенні незадовільних побутових умов, невжитті заходів щодо піклування про здоров`я своєї дитини зокрема щодо звернення за кваліфікованою медичною допомогою до закладів охорони здоров`я з метою лікування свого малолітнього сина ОСОБА_4 .

В результаті таких умисних дій ОСОБА_4 , у її малолітнього сина ОСОБА_4 виник набряк легенів і речовини головного мозку та гіпоксії внутрішніх органів, які явилися ускладненням гострого бронхіоліту та геморагічної пневмонії, які розвинулися на фоні міміко-лімфатичного стану та синдрому імунодефіциту і протікали на фоні гіпотрофії 1 ступеню, що і обумовило важкий перебіг захворювання та яке призвело до смерті.

Вищевказані незворотні зміни в організмі малолітнього ОСОБА_4 , стали причиною смерті, що підтверджується висновком судово-медичного експерта №40 від 07.03.2018 року.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст.166 КК України - злісне невиконання обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ст.166 КК України визнала повністю. Пояснила, що 04.01.2018 року вона звернулася за допомогою до Виноградівської лікарні у зв`язку з хворобою сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де останнього було госпіталізовано у зв`язку наявністю рідини в легенях. У лікарні вона з дитиною пробула декілька днів, а потім 14.01.2018 року самовільно покинула медичний заклад, хоча лікарі ще рекомендували декілька днів лікуватися в лікарні. Перебуваючи вдома, її син не подавав жодних ознак хвороби, нормально харчувався і спав. Вранці 12.02.2018 року вона виявила, що її син не дихає та не подає ознак життя. Після цього дитину було відвезено до Виноградівської лікарні для надання медичної допомоги, де констатували її смерть. Дуже жалкує, що так сталося.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що претензій до обвинуваченої немає.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні було досліджено наступні докази:

- протокол огляду місця події від 12.02.2018 року з фототаблицями, згідно якого об`єктом огляду являється реанімаційне відділення Виноградівської РЛ, де виявлено труп дитини, а саме ОСОБА_4 , 2017 р.н. (а.п.6-9);

- висновок експерта №40 від 07.03.2018 року, з якого вбачається, що причиною смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , явилися набряк легенів і речовини головного мозку та гіпоксії внутрішніх органів, які явилися ускладненням гострого бронхіоліту та геморагічної пневмонії, які розвинулися на фоні міміко-лімфатичного стану та синдрому імунодефіциту і протікали на фоні гіпотрофії 1 ступеню, що і обумовило важкий перебіг захворювання та яке призвело до смерті. При наданні своєчасної кваліфікованої медичної допомоги дитині могло наступити її одужання (а.п.15-17);

- довідку Виноградівської РЛ №349/01-04 від 23.04.2018 року з якої слідує, що ОСОБА_4 , 1996 р.н., з малолітньою дитиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 14.01.2018 року по 12.02.2018 року в дитяче відділення №1 Виноградівської РЛ для надання медичної допомоги не зверталася (а.п.27);

- свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 14.02.2018 року (а.п.55).

Крім цього, судом було взято до уваги наступне:

- вимога про судимість, згідно якої ОСОБА_4 раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності (а.п.57);

- характеристика виконавчого комітету Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району №02-09/62 від 21.02.2018 року відносно ОСОБА_4 , згідно якої остання зарекомендувала себе з посередньої сторони (а.п.58).

Суд всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність досліджених за клопотанням сторін кримінального провадження доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, на які сторони посилаються, за своїм внутрішнім переконанням, прийшов до наступних висновків.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мали місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 Кримінального кодексу України - злісне невиконання обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Обвинувачена ОСОБА_4 винна у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене нею кримінальне правопорушення.

Обвинувачена не вчинила кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винної - її вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, знаходиться на обліку з приводу вагітності, посередню характеристику за місцем проживання, за наявності обставини, яка пом`якшує покарання, відсутності обставин, які обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої з обранням покарання у виді позбавлення волі, та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе в умовах без ізоляції від суспільства, і до неї слід застосувати приписи ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1