Дата документу 26.10.2018 Справа № 554/8562/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.10.2018 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого СВ Відділення №2 Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001260 від 24.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, -

встановив:

У провадженні СВ ВП №2 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001260 від 24.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що в період часу, 14.10.2018 року в період часу з 00:00 год. по 01:30 год. невстановлена особа, перебуваючи по вул.Миру, 7 у м. Полтава, таємно, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон « S-TELL» М-578 imei НОМЕР_1 , який належить гр. ОСОБА_4 , чим спричинила матеріальну шкоду потерпілому на суму 2000,00 грн.

24.10.2018 року під час розслідування кримінального провадження було встановлено місце знаходження викраденого мобільного телефону «« S-TELL» М-578 імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який добровільно видав гр. ОСОБА_5 .

Відомості про вказане кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ст. 214 КПК України, внесено СВ Відділення №2 Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001260 від 24.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 185 КК України.

Порядок тимчасового вилучення майна регламентовано ст. 168 КПК України, у відповідності до якої, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частинами 3, 4 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно яке є предметом кримінального правопорушення, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Разом із тим, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої воно було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна , інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України, порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

Підставою для накладення арешту є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене майно є доказом вчинення злочину із наведених у клопотанні обставин.

Метою накладення арешту, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, є забезпечення збереження речових доказів, арешт на які, відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. При цьому, у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав, прохав суд його задовольнити.
На підставі вищевикладеного встановлено, що вилучений 24.10.2018 у ОСОБА_5 мобільний телефон є предметом кримінально протиправних дій, відповідає критеріям речового доказу.

На даний час в органу досудового розслідування є об`єктивна потреба встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, для чого необхідним є належне зберігання речових доказів із метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень. Оскільки накладення арешту на тимчасово вилучені речі, є необхідним для запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, а також їх вилучення, є необхідним для забезпечення їх зберігання до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст.100 КПК України, з метою недопущення їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, яке може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

У зв`язку із вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання, та вважає за необхідне накласти арешт на автомобіль MAN TGM 18.240 д.н.з. НОМЕР_3 в частині заборони його відчуження та розпорядження, без позбавлення права користування, та передати автомобіль на відповідальне зберігання власнику ПП «ТРАНС ЛОГІСТИК».

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:
Клопотання старшого слідчого СВ Відділення №2 Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001260 від 24.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучений за результатами огляду 24.10.2018 року слідчим ОСОБА_3 у ОСОБА_5 мобільний телефон « S-TELL» М-578 imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Передати мобільний телефон « S-TELL» М-578 imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 .

Виконання ухвали доручити старшому слідчому СВ Відділення №2 Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали негайно направити слідчому, прокурору та потерпілому.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1