Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/479/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.09.2018 року м. Кропивницький

Колегія суддів Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07 червня 2018 року, за яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Голованівськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, учня Голованівського ПТУ-38, не одруженого, без утриманців, такого, який проживає в повній сім`ї, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Ухвалено задовольнити частково цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_8 та стягнути з останнього на користь потерпілого ОСОБА_9 6 123 гривень 34 копійки у відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди та 5 000 гривень у відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди.
ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції неповнолітнього ОСОБА_8 визнано винуватим за вчинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

Неповнолітній ОСОБА_8 , 01 січня 2018 року, приблизно о 06 годині 30 хвилин, знаходячись в смт. Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом з неповнолітнім ОСОБА_10 , прийшли на територію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , такого, що фактично перебувало у користуванні ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , та почали стукали у вікна та двері житлового будинку, з метою викликати останніх.
В цей час на територію вказаного домоволодіння, на прохання ОСОБА_11 , прийшов ОСОБА_9 , який почав усно вимагати від ОСОБА_8 та ОСОБА_10 припинити вказані дії, при цьому проявив це в неналежній формі. У зв`язку із чим у неповнолітнього ОСОБА_8 виник умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
За таких причин неповнолітній ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, взявши до рук металеву арматуру, що знаходилась поряд на землі, наніс нею ОСОБА_9 один удар в область тім`яної частини голови справа, внаслідок чого потерпілому заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забійної рани тім`яної ділянки голови, струсу головного мозку. Дані тілесні ушкодження, відповідно до висновку експерта № 23 від 21.03.2018 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, призначивши неповнолітньому ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин.
В іншій частині та по суті обставин справи вирок не оскаржений.
В обґрунтування заявлених апеляційних вимог прокурор зазначає, що суд першої інстанції, при призначенні ОСОБА_13 покарання не врахував вимог ст. 100 ч. 1 КК України, якими встановлено правила призначення неповнолітньому покарання у виді громадських робіт, й визначив неповнолітньому обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, на строк, який передбачений для дорослих осіб, й перевищує допустиму межу для неповнолітнього., - а саме на строк сто п`ятдесят годин.
Вислухавши в дебатах суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала подану прокурором апеляційну скаргу, просила змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного неповнолітньому обвинуваченому покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме в частині визначення розміру покарання у виді громадських робіт, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Учасниками судового провадження не оспорюється фактичних обставин кримінального провадження, доведеності винуватості ОСОБА_8 та кваліфікації його дій.

Відтак, суд апеляційної інстанції не надає оцінки означеним обставинам, вважає винуватість ОСОБА_8 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я доведеною, а кваліфікацію дій за ч. 2 ст. 125 КК України правильно встановленою.

Як убачається з вироку суду першої інстанції, суд, при призначенні ОСОБА_8 покарання, відповідно до ст. 65 КК України, врахував тяжкість вчиненого злочину, яке є злочином невеликої тяжкості, особу неповнолітнього обвинуваченого, який посередньо характеризується, не судимий, обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім, обставини, які обтяжують покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі врахованих обставин суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість застосування щодо обвинуваченого покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Разом із тим, судом першої інстанції залишено поза увагою таке.

Розділ XV Кримінального кодексу України встановлює особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх.
Згідно із ч. 1 ст. 100 КК України громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин і полягають у виконанні неповнолітнім робіт у вільний від навчання чи основної роботи час. Тривалість виконання даного виду покарання не може перевищувати двох годин на день.
Кримінальне правопорушення ОСОБА_8 вчинено у віці неповних 17 років, і обвинувачений є неповнолітнім.
Відтак, судом першої інстанції неправильно визначено розмір покарання неповнолітньому обвинуваченому, і такий розмір має бути зменшений у відповідності до вимог ч. 1 ст. 100 КК України.
Тож, колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора визнає слушними.

Враховуючи обставини, передбачені ст. 65 КК України, наведені вище, колегія суддів погоджується із запропонованим прокурором для неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 розміром покарання у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин, і вважає таке покарання справедливим, виваженим за суворістю, у конкретному випадку достатнім для виправлення обвинуваченого.
Зважаючи на зазначене, в частині призначення неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 покарання вирок суду першої інстанції підлягає зміні.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419, 424 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Голованіського районного суду Кіровоградської області від 07 червня 2018 року стосовно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин.

В іншій частині вирок Голованіського районного суду Кіровоградської області від 07 червня 2018 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4