Справа №295/6451/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , по матеріалах кримінального провадження № 0000102, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся з клопотанням про застосовування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюєтсья у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 296 КК України, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні слідчий, прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний, захисник просили клопотання задовольнити частково, обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Санкція ч.1 ст. 296 КК України вказує на те, що вчинення особою даного правопорушення карається штрафом від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Згідно ч.1 ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

За таких обставин, коли покарання до особи, визнаною виною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, не передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не відповідає вимогам чинного законодавства.

Також, слідчий судді позбавлений можливості вирішити питання про обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказане можливе в порядку ст. 194 КПК України лише у комплексному взаємозв`язку з врахуванням доведених прокурором наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, що, як зауважувалось вище, має передбачати покарання у виді позбавлення волі, наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Останнє, за умови невідповідності заявленого клопотання принципам застосування, взагалі виключає можливість оцінки судом ризиків, наведених у клопотанні.

Керуючись вимогами ст. ст. 181, 184, 194, КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1