Справа № 307/2152/16-к
Номер провадження 1-кп/305/282/18
УХВАЛА

31.07.2018 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі колегії:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю : секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому питання про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження №1-кп/305/282/18, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 11.05.2016 обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід - тримання під вартою.
Востаннє, дію запобіжного заходу тримання під вартою, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було продовжено ухвалою суду від 13.06.2018.
У зв`язку із необхідністю відкладення судового засідання, для виклику свідків, прокурор ОСОБА_5 , звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження щодо ОСОБА_6 , строку тримання під вартою на два місяці. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 7 до 15 років, на даний час існують ризики в неправильній процесуальній поведінці обвинуваченого, зокрема, те що ОСОБА_6 ніде не працює та не має міцних соціальних зв`язків. Перебуваючи на волі, ОСОБА_6 матиме змогу впливати на свідків, шляхом погроз , з метою зміни ними раніше наданих показань. Також, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе ухилитися від суду.
Більш м`який запобіжний захід, на думку прокурора, не дасть змогу суду всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального правопорушення у встановлені законом розумні строки, запобігти вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень. Враховуючи, що строк тримання під вартою щодо ОСОБА_6 спливає, а кримінальне провадження по суті до цього часу не розглянуте, просить продовжити у відношенні ОСОБА_6 , строк тримання під вартою на два місяці.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 зазначив, що прокурором, при затвердженні обвинувального акту, не дотримано вимог ст.291 КПК України. Зокрема, у формулюванні обвинувачення сторона державного обвинувачення посилається на лікарське свідоцтво про смерть потерпілої, а не на висновок експерта, що є недопустимим. Доказів беззаперечної обґрунтованості підозри у умисному вбивстві потерпілої саме обвинуваченим не доведено, як і не доведено наявності ризиків, визначених ст.177 КПК України. Натомість, органом досудового розслідування, з самого початку розслідування допущено ряд грубих порушень та умисно спотворено події, факти, обставини, з метою швидкого розкриття злочину. З моменту настання події, та й увесь час, ОСОБА_6 не втік з місця події, сам викликав швидку, залишався на місці до приїзду представників правоохоронних органів, що саме по собі доводить відсутність ризику у його неправильній процесуальній поведінці. Тяжкість інкримінованого злочину та суворість можливого покарання не може слугувати єдиною підставою для тримання під вартою. Що стосується можливого впливу на свідків та спотворення доказів, то цей ризик був значимий лише на початковій стадії розслідування справи, проте в подальшому, в ході допиту свідків по справі із записом їх свідчень, завершенням усіх процесуальних дій щодо збирання доказів, дана обставина втратила значущість. Його підзахисний не має наміру переховуватися від суду, перебуває на обліку у фтизіатра, має зареєстроване місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Окрім того, на його думку, прокурор продублював клопотання, яке було ним подано до суду у червні 2018 , отже жодних нових ризиків у неправильній процесуальній поведінці його підзахисного не навів. З наведених підстав, заперечив проти клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу, водночас, у просив у такому відмовити та змінити запобіжний захід, обраний стосовно його підзахисного, з тримання під вартою на інший, більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_6 , підтримав думку свого адвоката, просив суд зважити на те, що він понад два роки утримується під вартою, з місця події не скривався, дочекався приїзду поліції, жодного разу не вчиняв будь-яких спроб впливати на свідків чи потерпілу, з самого початку не відмовлявся від дачі показів. Окремо звертає увагу на свій незадовільний стан здоров`я.
Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку.
Враховуючи, що в судове засідання не забезпечено явку свідків, а судом визначено загальну процедуру ведення судового слідства, яку вирішено розпочати з допиту свідків, судове засідання необхідно відкласти.
Згідно з вимогами ст. 331 КПК України під час судового розгляду, суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта,..." чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність в обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У відповідності до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Рахівського районного суду, від 13 червня 2018 року, за наслідками розгляду клопотання прокурора, було продовжено запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 , на 2 місяці, тобто по 12.08.2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_6 , щодо якого було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, проте, відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду, в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої (нової) підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).
Європейським судом 15.12.2016 року прийнято рішення «Ігнатов проти України» (заява № 40583/15), де констатовано порушення ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (право на свободу та особисту недоторканість). Зокрема, Європейський суд зазначив про те, що під час процедури розгляду питання про продовження запобіжного заходу "суддя не вказав у чому полягають конкретні ризики щодо кожного обвинуваченого, а отже рішення було свавільним та не відповідає вимозі «законності»; впродовж всього періоду заявник тримався під вартою на підставі припущень щодо можливого тиску на свідків та перешкоджання слідству та суду. В той час як згідно зі ст. 5 Конвенції органи державної влади повинні надати реальні докази існування таких ризиків". Отже, визнаючи порушення п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод під час розгляду зазначеної справи Європейський суд в котре повторив позицію щодо того, що відсутність мотивації в судовому рішенні щодо продовження тримання під вартою несумісне з принципом захисту від свавілля, що передбачається п.1 ст.5 Конвенції.
Отже, враховуючи обставини справи, а саме те, що обвинувачений понад два роки утримується під вартою, раніше не судимий, від органів досудового слідства з моменту вчинення інкримінованого діяння не ухилявся, має визначене місце місце проживання, хворіє на туберкульоз легенів, нових ризиків у процесуальній поведінці обвинуваченого не наведено, суд прийшов до висновку, що запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 слід змінити з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на два місяці.
Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
У відповідності до ч.3 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий:
1) негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово;
2) негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183,193,194,196,197,331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Судове засідання у кримінальному провадженні №1-кп/305/282/18, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, відкласти на 10 год. 00 хв., 17 вересня 2018 року, в залі судових засідань №1 Рахівського районного суду Закарпатської області.У задоволенні клопотання прокурора про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 - відмовити.Змінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , місце реєстрації якого АДРЕСА_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт без застосування електронного засобу контролю, за місцем його фактичного проживання в АДРЕСА_1 , терміном на два місяці, починаючи з 31.07.2018 року по 30.09.2018.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із місця постійного проживання в АДРЕСА_1 , без дозволу суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що обов`язки покладаються на нього на строк по 30.09.2018 року. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Тячівському районному відділенню національної поліції ГУНП в Закарпатській області.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає і є обов`язковою для виконання.

Головуюча суддя : ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3