ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7638/18
провадження № 1-кп/753/1304/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2018 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт з угодою про примирення між представником потерпілого та обвинуваченими від 23 квітня 2018 року у кримінальному провадженні №0002550 від 24.03.2018 р. за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.04.2018 р. на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з угодою про примирення у вищезазначеному кримінальному провадженні.
Учасники судового провадження не заперечували проти затвердження угоди про примирення між обвинуваченими та представником потерпілого.
Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України - у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України - суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Дослідивши зміст обвинувального акту та угоди про примирення суд вважає, що умови угоди суперечать закону про кримінальну відповідальність з наступних причин
Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 р.- домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи: положення пунктів 12 ч. 1 ст. 65 КК, тобто 1) у межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК, та 2) відповідно до положень Загальної частини КК. Зокрема, у випадку, коли в санкції статті (санкції частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, не встановлено мінімальної межі покарання, сторони мають виходити із положень розділу Х Загальної частини КК.

Сторони в угоді узгодили покарання, яке повинні понести обвинувачені за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 місяців. Разом з тим, в розділі Х Загальної частини КК України, а саме в ч.2 ст. 63 КК України зазначено, що позбавлення волі встановлюється на строк від одного року. Таким чином, узгодження сторонами угоди покарання у виді 6 місяців позбавлення волі, яке є меншим, ніж мінімальна межа, передбачена Загальною частиною КК України для даного виду покарання, суперечить в цій частині вимогам закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, судом встановлено, що всупереч положенням ст. 471 КК України, яка визначає зміст угоди про примирення, в угоді про примирення від 23.04.2018 р. не визначений перелік дій, які обвинувачені зобов`язані вчинити на користь потерпілого із зазначенням строку їх вчинення, а лише погоджено покарання, яке повинні понести обвинувачені та обов`язок щодо беззастережного визнання своєї вини у вчиненні інкримінованих злочинів. Такий виклад угоди є неприпустимим та не відповідає правовій природі угоди про примирення, а також унеможливлює застосування положень ст. 476 КПК України у зв`язку із відсутністю будь-яких обов`язків обвинувачених на користь потерпілого.

Крім того, з тексту обвинувального акту вбачається, що в ньому відсутня правова кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, тоді як з формулювання обвинувачення вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб. Натомість в обвинувальному акті на арк. 7 дії обвинуваченої ОСОБА_5 були ще раз кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, тобто була допущена зайва кваліфікація.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що умови угоди суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України, а також в обвинувальному акті було допущено зайву кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_5 , у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити в затвердженні угоди про примирення та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.7 ст. 474 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про примирення від 23 квітня 2018 року між представником потерпілого та обвинуваченими.

Кримінальне провадження №0002550 від 24.03.2018 р. за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 для продовження досудового розслідування в загальному порядку.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно з ч.8 ст.474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1