В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.18 Глухівський міськрайсуд Сумської області в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,
з участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
потерпілих: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Крамарівка Ізюмського району Харківської області, українки, громадянки України, освіта професійно-технічна, непрацюючої, не заміжньої, на утриманні неповнолітня дитина, проживаючої: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-02.06.2006 року Балаклійським райсудом Харківської області за ч.1 ст.121, ч.1 ст.296, ст.166, ст.69 КК України до 4-х років позбавлення волі;

-12.11.2013 року Балаклійським райсудом Харківської області за ч.1 ст.121 КК України до 6 років позбавлення волі;

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.342, ч.2 ст.15, ч.4 ст.130 КК України

В С Т А Н О В И В :

28 квітня 2017 підсудній ОСОБА_6 встановлений діагноз вірусу імунодефіциту людини. Відповідно до Закону України "Про запобігання захворювання на синдром набутого імунодефіциту людини (СНІД) та соціальний захист населення" від 03.03.1998 року, підсудна під особистий підпис була попереджена у закладі охорони здоров`я про те, що вона може бути джерелом зараження ВІЛ для інших осіб, а також про заходи недопущення поширення на інших людей цієї хвороби.

З 05.05.2017 по теперішній час ОСОБА_6 знаходиться під диспансерним наглядом в Сумському обласному центрі профілактики і боротьби зі СНІДом з діагнозом ВІЛ-інфекція, 1-ша клінічна стадія, безсимптомне носійство.

17 серпня 2018 року приблизно о 08 год підсудна ОСОБА_6 перебуваючи на вул. Терещенків в м. Глухові в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, ігноруючи попередження особи інфікованої вірусом імунодефіциту людини, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинила сварку з потерпілою ОСОБА_4 в ході якої, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень та умисного зараження вірусом імунодефіциту людини вкусила останню за тильну поверхню кисті лівої руки, спричинивши тим самим ОСОБА_4 тілесне ушкодження у виді укушеної рани тильної поверхні кисті лівої руки, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Після чого на підтвердження своїх протиправних дій та бажання настання суспільно небезпечних наслідків у виді зараження ОСОБА_4 вірусом імунодефіциту людини повідомила їй, що після вказаних дій остання лікуватиметься все життя.

Однак підсудна ОСОБА_6 не змогла довести свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки згідно медичного обстеження потерпіла ОСОБА_4 не є ВІЛ-інфікованою.

Крім того, 17 серпня 2018 року близько 08 год. на вул.Терещенків в м.Глухові під час несення чергування на службовому автомобілі марки «Міtsubishi outlender» д.р.номер 0935 патрульний наряд в складі інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Глухівського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 та інспектора сектору реагування патрульної поліції №2 Глухівського ВП старшого сержанта поліції ОСОБА_5 помітили на тротуарі громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння та тримала на руках малолітню дитину. Зупинивши службовий автомобіль, ОСОБА_5 підійшов до вказаних громадян, представившись працівником Глухівського відділу поліції ГУНП в Сумській області та попросив надати йому документи, що посвідчують їх особу. Але ОСОБА_6 стала поводити себе агресивно, нецензурно висловлюючись в адресу поліцейських. В цей момент до них підійшла головний спеціаліст служби у справах дітей Глухівської міської ради - ОСОБА_4 попросила ОСОБА_6 передати їй малолітню дитину, в зв`язку з тим, що остання перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Так як ОСОБА_6 відмовилась, ОСОБА_4 протягнула руки до дитини з метою забрати її, але ОСОБА_6 вкусила ОСОБА_4 за ліву руку, поліцейські почали відтягувати ОСОБА_6 від ОСОБА_4 , але вона продовжуючи свої протиправні дії нанесла декілька ударів ногами по різним частинам тіла ОСОБА_4 , після чого передала дитину ОСОБА_8 і наказала йому тікати, що той і зробив.

Надалі ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 проїхати до відділу поліції з метою відібрання пояснення та проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, на що остання відмовилася, штовхнула його обома руками в плечі та нанесла йому один удар кулаком правої руки в область обличчя зліва та один удар правою ногою в пах. ОСОБА_5 для забезпечення особистої безпеки та припинення протиправних дій з боку ОСОБА_6 , керуючись ст. 44 ЗУ «Про Національну поліцію» застосував відносно неї фізичну силу та змусив її лягти її на землю.

В подальшому перебуваючи в положенні лежачи на спині, ОСОБА_6 розуміючи, що поруч з нею знаходиться працівник поліції у форменому одязі встановленого зразка, який виконує свої службові обов`язки, діючи з прямим умислом, з метою вчинення опору працівникові поліції, який перебуває при виконанні своїх службових обов`язків, ОСОБА_6 зубами зірвала поясну кобуру ОСОБА_5 , в якій знаходився табельний пістолет та в подальшому нанесла останньому декілька ударів ногами по голові та плечам, завдавши при цьому фізичного болю, але не спричинивши тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих їй злочинах визнала повністю та показала, що 17 серпня 2018 року в ранковий час, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вона разом із своїм співмешканцем ОСОБА_8 йшли по вул.Терещенків в м.Глухові. При цьому на руках вона тримала свою малолітню доньку. В цей момент біля них зупинився поліцейський автомобіль, із нього вийшов працівник поліції, який підійшов до них та спитав документи. У відповідь на це вона стала лаятись на поліцейського нецензурною лайкою бо була п`яною. Через деякий час до них підійшла якась жінка, (як потім вона з`ясувала це була ОСОБА_4 ) яка представилась працівником служби у справах дітей та попросила передати їй дитину, в зв`язку з тим, що мати перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Вона відмовилась віддати дитину, а коли ОСОБА_4 протягнула руки до дитини, то вона вкусила її за ліву руку, сказавши при цьому, що в неї СНІД і тепер вона була лікуватись все життя. Коли поліцейські почали відтягувати її від ОСОБА_4 , вона нанесла їй декілька ударів ногами по різним частинам тіла, після чого передала дитину своєму співмешканцю і наказала йому тікати, що той і зробив.

Надалі поліцейський запропонував їй проїхати до відділу, але вона відштовхнула його, після чого нанесла йому декілька ударів руками та ногами по різним частинам тіла. Після цього поліцейський застосував до неї фізичну силу та поклав на землю. Але перебуваючи в положенні лежачи на спині, вона зубами зірвала поясну кобуру поліцейсього в якій знаходився табельний пістолет та нанесла останньому декілька ударів ногами по голові та плечам.

Аналізуючи викладене суд вважає, що дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 342 КК України як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків; за ч.2 ст.125 КК України як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочаний розлад здоров`я та за ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 130 КК України як закінчений замах на умисне зараження іншої особи вірусом імунодефіциту людини. Призначаючи підсудній ОСОБА_6 міру та вид покарання у відповідності до ст.67 КК України суд враховує як обставини, що обтяжують покарання, - що злочини були вчинені в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів. Обставинами, що пом`якшують покарання у у відповідності до ст.67 КК України суд визнає те, що підсудна повністю визнала свою вину, щиро розкаялась у вчиненому, має на утриманні неповнолітню дитину і тяжких наслідків від вчиненого не настало. Враховуючи обставини справи, тяжкість вчинених злочинів, характеристику особи підсудної ОСОБА_6 , суд вважає необхідним призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі. Однак, зважаючи на ті обставини, що підсудна ОСОБА_6 свою вину визнала повністю, щиро розкаялась у скоєному, тяжких наслідків від вчиненого не настало, підсудна має на утриманні неповнолітню дитину, а потерпілі просять не позбавляти підсудну волі, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без відбування покарання і її необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України. Речові докази по справі відсутні. Судові витрати по справі відсутні. Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати. Керуючись ст. ст.370, 374 КПК України суд,-
У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.342, ч.2 ст.15, ч.4 ст.130 КК України і призначити їй покарання:
- за ч.2 ст.125 КК України у виді 1700 грн штрафу на користь держави;
- за ч.2 ст.342 КК України у виді одного року позбавлення волі;
- за ч.2 ст.15, ч.4 ст.130 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, протягом іспитового строку три роки.

У відповідності до ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Сумської області через Глухівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ