Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1226/18
Провадження №: 1-кп/332/224/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 р.м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Заводського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження №0000482 від 23.02.2018 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не одружений, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 22.09.2011 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, із застосуванням ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, на 3 роки;

- 14.03.2012 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст.185, із застосуванням ст.70 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2011 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк на 5 років 2 місяці. Звільнений 28.07.2016 року за відбуттям строку покарання;

- 09.12.2016 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, на 2 роки;

- 25.01.2017 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Заводського районного суду м.Запоріжжя від 09.12.2016 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі за строк 4 роки 6 місяців з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, на 2 роки,-

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
23.02.2018 року, приблизно о 03-17 годині, ОСОБА_6 , будучи особою раніше судимою за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшов до кабельного колодязя № 35-7658, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Каспійська, буд. 27, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, заздалегідь обізнаний, що у вищезазначеному колодязі телефонного зв`язку знаходиться обрізаний провід, застосовуючи власну фізичну силу, руками витягнув з колодязя по напрямку вулиці 70 метрів телефонного мідного проводу марки ПРППМ 1x2x0,9, який належить ПАТ «Укртелеком», скрутив його у два мотка та сховав на відстані 4 метрів у кущах, таким чином намагався викрасти вказане майно і тим самим виконав усі дії , які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі оскільки, побачивши автомобіль патрульної поліції, залишив вищевказаний провід у кущах на землі та намагався втекти з місця вчинення кримінального правопорушення, але був затриманий працівниками патрульної поліції. Таким чином, ОСОБА_6 міг спричинити ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 401,71 гривня.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав та надав наступні покази. У вечірній час 22.02.2018 обвинувачений зустрівся зі своїм приятелем ОСОБА_8 , з яким вони, знаходячись за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вживали енергетичні напої. Близько 01-00 години 23.02.2018 він запропонував ОСОБА_8 провести останнього додому: на вул. Каспійську, номер будинку не пам`ятає. Прямуючи в бік вул. Каспійської, вони разом з ОСОБА_8 зустрічали знайомих, продовжували вживати енергетичні напої. Близько 03-00 години 23.02.2018, повертаючись додому, він на вул. Каспійській у м. Запоріжжі був зупинений працівниками патрульної поліції. Останні провели його поверховий огляд, а також на відстані 10-15 метрів від нього виявили в кущах два мотки мідного проводу. Обвинувачений стверджував, що 23.02.2018 до телефонного колодязю не спускався, дані мотки проводу до моменту їх виявлення не бачив, охарактеризувати їх розмір та вагу не може. Додав, що при собі не мав ліхтаря та знарядь для зрізування проводу (кусачок, плоскогубців тощо). Наміру втекти від працівників поліції не мав. За участі двох понятих на місці був складений протокол, ним підписаний. У подальшому працівники поліції доставили його до Заводського відділення поліції, де він знаходився близько до 11-00 години 23.02.2018. Під час досудового розслідування визнав свою вину у вчиненні замаху на крадіжку вказаних мотків проводу, пояснюючи це тим, що дуже хотів якнайшвидше повернутися додому. На момент знаходження у відділі поліції не мав захисника. Зі скаргами на дії працівників поліції не звертався. Пояснив, що в минулому скоював злочини аналогічні інкримінованому, проте 23.02.2018 до телефонного колодязю не спускався та не зрізав вищезазначений мідний провід. Також обвинувачений зазначив, що у той день був одягнутий в синю куртку та кофту з капюшоном.

Разом із цим, показання обвинуваченого не узгоджуються з іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, тому викладена ним позиція, на думку суду, обумовлена бажанням уникнути покарання та є таким способом захисту.
Суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого за обставин, встановлених судом, повністю доведена і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам, передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України, перевірених та оцінених у їх сукупності судом безпосередньо.
Представник потерпілого ПАТ «Укртелеком», який належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду зазначеного кримінального провадження, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати кримінальне провадження без його участі.
Будучи допитаним у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що у лютому 2018 року близько 04-00 години по вулиці Каспійській в м.Запоріжжі його та ОСОБА_10 зупинили працівники поліції із пропозицією бути присутніми в якості понятих, на що вони погодилися. Так, біля працівників поліції знаходився обвинувачений, в якого запитали прізвище та куди він прямує. Поблизу обвинуваченого на узбіччі працівниками поліції було виявлено два мотка кабельного проводу, при цьому обвинувачений пояснив, що відношення до крадіжки останнього не має. Також свідок зазначив, що підписував процесуальні документи, зміст яких відповідав дійсності.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомив, що 23.02.2018 року по вул.Каспійській в м.Запоріжжі він був зупинений працівниками поліції, які запросили його бути присутнім в якості понятого. Біля працівників поліції знаходився обвинувачений, поблизу якого було виявлено мотки кабелю. При цьому обвинувачений пояснив, що дані кабелі він знайшов на дорозі. Працівники поліції оглянули вказані мотки проводу, склали відповідні документи, які були підписані ним та іншими учасниками дії.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що 23.02.2018 року близько 3-30 години під час несення ним та ОСОБА_12 (який у цей час перебуває за межами країни) служби та патрулювання місцевості по вул.Каспійській надійшов виклик від оператора «102» про те, що особа чоловічої статі у синій курточці по вул.Каспійській тягне кабель з колодязя «Укртелеком». Прибувши у зазначене оператором місце, ним було виявлено кабельний колодязь із піднятою кришкою, на відстані метру від якого знаходився ОСОБА_6 , одягнутий у синю куртку, в метрах 2-3 від нього було виявлено два мотки мідного двожильного кабелю близько 70-75 метрів довжиною. На місце події були запрошені поняті та викликана оперативно-слідча група. Обвинувачений пояснював, що злочин не вчиняв та йому не відомо у зв`язку з чим поблизу нього знаходиться змотаний кабель.
Аналізуючи та оцінюючи показання свідків суд вважає, що вони правдиві, логічні, істотних суперечностей не мають, узгоджуються з іншими доказами у провадженні і у суду немає підстав сумніватися в їх достовірності. Мотивів для обмови обвинуваченого не встановлено, всі свідчення надавалися під присягою.
Окрім показань свідків, вина ОСОБА_6 у скоєнні злочину за встановлених судом обставин підтверджується та узгоджуються із письмовими доказами, які відповідають вимогам, передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України.
Відповідно до витягу з ЄРДР №0000482 від 23.02.2018 року, 23.02.2018 року до Заводського ВП надійшло повідомлення про те, що 23.02.2018 року близько 03-15 години поблизу буд.29 по вул.Каспійській в м.Запоріжжі зупинений невстановлений чоловік, який переносив кабель (а.с.103).
Згідно із рапортом інспектора Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП, 23.02.2018 року отримано заяву про злочин, в ході опрацювання якої встановлено , що 23.02.2018 року о 3-18 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 23.02.2018 року о 03-17 за адресою : м.Запоріжжя, вул.Каспійська, 29, невідомий у синій курточці з капюшоном та чорних штанах витягує кабелі з люку. Прибувши за вказаною адресою було виявлено ОСОБА_6 , який в руках ніс кабель приблизно 70 метрів (а.с.103).
Відповідно до інформації Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Запорізькій області , згідно бази даних «Callway» 23.02.2018 року до відділу служби «102» УОАЗОР ГУНП в Запорізькій області о 3-17 надійшов телефонний дзвінок з невизначеного номеру від громадянина, який відмовився надати свої персональні дані та номер телефону про те, що по вул.Каспійській, 29, в м.Запоріжжі невідомий чоловік у синій куртці з капюшоном та чорних штанах витягує кабель з люку (а.с.105).
У судовому засіданні досліджено копію запису архіватору мовленнєвої інформації відділу служби «102», який міститься на диску формату DVD-R, за повідомленням про крадіжку кабелю біля будинку 29 по вул.Каспійській в м.Запоріжжі, яке надійшло 23.02.2018 року о 03-17 годині, за змістом якого до оператора служби «102» зателефонував чоловік, який відмовився надати свої персональні дані, який повідомив, що поблизу будинку 29 по вул..Каспійській чоловік у синій куртці з капюшоном та чорних штанах витягує кабель з люку (а.с.108-109).
Відповідно до постанови про визнання речовими доказами і залучення їх до матеріалів провадження від 20 березня 2018 року, вищевказаний компакт-диск формату DVD-R визнаний речовим доказом та долучений в якості речового доказу у даному кримінальному провадженні (а.с.110).
Згідно із протоколом огляду місця події від 23.02.2018 року, складеного в присутності понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , місцем події є відкрита ділянка місцевості, розташованої по вул.Каспійській в м.Запоріжжі на проїжджій частині біля будинку 35. Під бордюром на асфальті розташовані два мотки двожильного дроту в чорній ізоляційній обмотці. На відстані 0,5 м від мотків знаходиться чоловік у синій куртці, який представився як ОСОБА_6 та пояснив, що був зупинений працівниками патрульної поліції, мотки двожильного дроту йому не належать. З місця події було вилучено два мотки двожильного дроту довжиною 53,20 м та 16,30 м, відповідно (а.с.116-120).
Відповідно до фототаблиць до вищевказаного протоколу огляду місця події, на них зображений ОСОБА_6 , одягнутий у синю куртку та кофту з чорним капюшоном, що самим обвинуваченим у судовому засіданні під час дослідження доказів не заперечувалось (а.с.118-119).
Відповідно до постанови про визнання речовими доказами і залучення їх до матеріалів провадження від 23 лютого 2018 року, два фрагменти двожильного дроту в чорній ізоляційній обмотці довжиною 53,20 м та 16,30 м, відповідно, вилучені в ході огляду місця події 23.02.2018 року, визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження (а.с.121).
Як вбачається з дослідженого судом протоколу слідчого експерименту від 30.03.2018 року та відеозапису на диску DVD-R, яким зафіксовано вказану слідчу дію, обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що 23.02.2018 року приблизно о 03-10 годині він звернув увагу на кабельний колодязь , розташований по вул.Каспійськй ,27, в м.Запоріжжі. Скориставшись нічним часом доби та переконавшись в тому , що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, відкрив руками кришку колодязя, звідки витягнув двожильний кабельний дріт, переломив його, таким чином витягнув та скрутив у два мотки загальною довжиною близько 70 метрів. Побачивши автомобіль патрульної поліції, кинув кабель у кущі та почав йти, проте працівники поліції зупинили його та виявили кабель. Пояснив, що злочин вчинив у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. Після наданих таких показань в РВ Заводського ВП усі учасники слідчого експерименту прибули на місце злочину - АДРЕСА_2 , де обвинувачений , орієнтуючись на даній місцевості, вказав обставини вчинення злочину (а.с.123-125).
Відповідно до власноруч написаної заяви ОСОБА_6 від 30.03.2018 року, останній зазначив, що не потребує правової допомоги адвоката на час проведення слідчого експерименту, що відповідно до цієї ж заяви не заперечувалось і самим захисником.
Оцінюючи письмові докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку із показаннями свідків, суд вважає, що вищезазначені докази в повному обсязі доводять вину обвинуваченого у вчиненні злочину, за наведених у вироку обставин.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом».
Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.
Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину при встановлених судом фактичних обставинах поза розумним сумнівом.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено законом до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, який раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності, суспільно - корисною працею не займається, міцних соціальних зв`язків не має, на обліку в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» та «Обласна клінічна психіатрична лікарня» не перебуває, жодних заходів до відшкодування спричинених збитків не вжив, вину не визнав та не кається.
Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_6 , складеної старшим інспектором Заводського РС ЗМВ з питань пробації ОСОБА_13 , обвинувачений не має стабільних джерел доходу для утримання родини, має розлади контролю поведінки та мислення внаслідок вживання алкоголю та ПАР, має зневажливе ставлення до скоєних правопорушень, а отже існує дуже високий ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (а.с.43-45).
Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст.ст.66,67 КК України, суд не вбачає.
Виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, даних про його особу, конкретних обставин скоєння кримінального правопорушення, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо тільки в ізоляції від суспільства, оскільки він свідомо нехтує правилами встановленими в суспільстві попри попередні покарання у виді позбавлення волі, в тому числі з випробуванням, тобто не виявив бажання стати на шлях виправлення та, маючи непогашену судимість, під час відбування покарання з випробуванням, знов скоїв злочин проти власності, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість, а тому єдино адекватним і достатнім для виправлення обвинуваченого є покарання у виді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого, оскільки в іншому випадку не буде досягнуто мети призначення покарання.
Крім того, оскільки даний злочин ОСОБА_6 вчинено після постановлення вироку Заводським районним судом м.Запоріжжя від 25.01.2017 року, але до повного відбуття за ним покарання, відповідно до ч.1 ст. 71 КК України суд до призначеного покарання частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Вирішуючи цивільний позов ПАТ «Укртелеком» на суму 401 гривня 71 копійка про відшкодування матеріальної шкоди, суд приймає до уваги таке. Відповідно до ст. 1166 ЦК України та оскільки в судовому засіданні встановлена винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, розмір збитків спричинених ПАТ «Укртелеком» з урахуванням вартості ремонтних та відновлюваних робіт розраховано відповідно до Постанови КМУ від 22.01.1996 №116 «Про затвердження Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей», суд приходить до висновку, що обов`язок з відшкодування цієї шкоди слід покласти на обвинуваченого, тобто суд задовольняє позовні вимоги повністю.
Питання про долю речових доказів у даному провадженні суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Обставини, які стали підставою для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не змінилися, тому суд залишає відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили вказаний запобіжний захід.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, що невідбуте за вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 25.01.2017 року за ч.2 ст.185 КК України, призначивши ОСОБА_6 остаточно покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 20 квітня 2018 року.
Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ПАТ «Укртелеком» суму матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 401 гривня 71 копійка.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
Речові докази: два фрагменти двожильного дроту в чорній ізоляційній обмотці довжиною 53,20 м та 16,30 м, передані на відповідальне зберігання до камери схову Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькі області повернути власникуПАТ «Укртелеком»; паперовий конверт, в якому знаходиться DVD-R-диск, долучений до матеріалів даного кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького Апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1