Справа № 466/6277/18
У Х В А Л А

19 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ЛВК ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції зв`язку в залі суду в місті Львові заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городок Хмельницької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

у с т а н о в и в:

03.08.2018 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова поступила заява засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у Личаківській виправній колонії №30 Управління ДПтС України у Львівській області, в якій просить звільнити його від призначеного покарання умовно достроково, оскільки відбув належну частину покарання.

Заслухавши пояснення представника адміністрації ЛВК №30 та висновок прокурора, які просять відмовити в умовно достроковому звільненні засудженого, оскільки такий не довів своє виправлення, пояснення засудженого в підтримку поданої ним заяви, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що заява до задоволення не підлягає з наступних підстав.

ОСОБА_5 засуджений 24.07.2017 р. вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі.

Згідно ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Також однією з умов умовно дострокового звільнення є відбуття засудженим за умисний тяжкий злочин, не менше двох третин строку покарання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів особової справи, пояснень представника колонії, за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 не заохочувався, два рази порушував режим утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, не робить правильні висновки із свого кримінального минулого.

Крім того в судовому засіданні встановлено, що 12.03.2018 року адміністративною комісією установи відмовлено в застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. ст. 100, 101 КВК України, як такому, що не стає на шлях виправлення. 10.05.2018 року адміністративною комісією установи відмовлено в застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, а відтак не заслуговує на застосування до нього умовно дострокового звільнення, факт відбуття засудженим 2/3 строку покарання, не є для цього достатньою правовою підставою.

На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Личаківській виправній колонії №30 Управління ДПтС України у Львівській області про умовно-дострокове звільнення відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її проголошення прокурор, представник адміністрації мають право подати апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд міста Львова, засуджений з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1