Справа № 711/5313/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2018 року

м.Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0002498 від 06.04.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни, Полтавської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючий, неодружений, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, учасником бойових дій, інвалідом та депутатом не являється, раніше судимий:

- 10.04.2015 Октябрським районним судом м. Полтава за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України до 08 років позбавлення волі та відбуває покарання в Державній установі «Черкаська виправна колонія (№62)»,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
З 16.12.2015 ОСОБА_4 , 1992 р.н., відбуваючи покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Черкаська виправна колонія (№ 62)» (далі ЧВК № 62), що за адресою м. Черкаси, вул. Сурікова, 30, систематично порушував вимоги режиму відбуття покарання, за що мав 66 стягнень, які на даний час не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, за які дванадцять разів оселявся до дисциплінарного ізолятора установи та до приміщення камерного типу, в тому числі 28.09.2017 постановою начальника Черкаської ВК № 62, був переведений до приміщення камерного типу строком на два місяці за порушення розпорядку дня та не виконання законних вимог персоналу установи. Так, 05.04.2018 близько 05.30 год. згідно графіку чергувань затвердженим начальником Черкаської ВК № 62 ОСОБА_6 , черговим по камері № 10 ДІЗО ЧВК № 62 був призначений засуджений ОСОБА_4 , 1992 року народження, так у вказаному місці, день та час начальником відділення соціально психологічної служби відділу соціально виховної та психологічної роботи ЧВК № 62 капітаном внутрішньої служби ОСОБА_7 в присутності оперуповноваженого оперативного відділу Черкаської ВК № 62 капітана внутрішньої служби ОСОБА_8 та заступника чергового помічника начальника установи ЧВК № 62 ст. прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_9 від чергового по камері № 10 ДІЗО Черкаської ВК № 62 засудженого ОСОБА_4 вимагалось виконання обов`язків чергового по камері, а саме: доповісти про чисельність засуджених, які утримуються в камері, здійснити прибирання камерного санвузла, а після закінчення прогулянки здійснити прибирання дворика для прогулянок. Засуджений ОСОБА_4 був забезпечений необхідним інвентарем, за результатами медичного огляду який, 04.04.2018 провів фельдшер ОСОБА_10 , засуджений ОСОБА_4 здоровий, роботу по прибиранню приміщень виконувати міг, в медичну частину зі скаргами на здоров`я не звертався, проте засуджений ОСОБА_4 , без поважних на те причин, в категоричній формі відмовився від виконання прибирання, після чого йому було роз`яснено наслідки невиконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, а також ознайомлено з положеннями ст. 391 КК України та ст. ст. 132,134 КВК України. Але, вищевказаний засуджений, будучи особою, яка за порушення вимог режиму відбуття покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу, після роз`яснювальної бесіди відреагував негативно і на повторну вимогу начальника відділення приступити до прибирання приміщень у категоричній формі відмовився, чим вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи.

За вказані суспільно небезпечні винні діяння ОСОБА_4 визнається судом винуватим, його діяння суд кваліфікує за ст. 391 КК України як злісна непокора законним вимогам адміністрації виправної установи, як особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, та яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, обставини (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), які зазначені в обвинуваченні, не оспорював, вказав, що вони відповідають опису подій, які сформульовані в обвинувальному акті, однак скористався своїм правом та відмовився давати показання.

Із копії вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 10.04.2015 встановлено, що ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27 і ч.4 ст. 187 КК України та засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком 08 років.

Судом досліджено характеристику на ім`я ОСОБА_4 та довідку про його стягнення, з яких встановлено, що за час відбування покарання в ЧВК № 62 засуджений ОСОБА_4 мав 66 стягнень, які не зняті та не погашені Із них 12 разів оселявся до ДІЗО та 3 рази переводився до ПКТ.

Повне визнання вини обвинуваченим, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочину, в якому обвинувачується, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин стали підставою для постановлення судом ухвали про можливість здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Мотиви призначення покарання.
Обставини, передбачені ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання та встановлені судом, - щире каяття.

Обставини, передбачені ст. 67 КК України, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що вчинений ним злочин є середньої тяжкості згідно з положеннями ст. 12 КК України, особу винного, який засуджений за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, негативно характеризується за місцем відбування покарання, і вважає необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 71 КК України та врахуванням того, що строк невідбутого покарання за попереднім вироком складає 3 роки 4 міс 4 дні.

Рішення щодо речових доказів та про відшкодування процесуальних витрат.
Вирішуючи питання про речові докази, суд керується положеннями ч. 9 ст. 100 КПК України, а тому речові докази - диск для лазерних систем зчитування необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження.
Запобіжний захід підсудному не обирався, тому строк відбування покарання необхідно обчислювати з дати винесення вироку.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком один рік.

У відповідності до ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання призначеного покарання і невідбутого покарання у виді позбавлення волі строком три роки чотири місяці 4 дні за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 10.04.2015, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком три роки сім місяців.

Строк покарання обчислювати з 31 липня 2018 року.

Речовий доказ: диск із відеозаписом - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1