Справа №128/3439/17
Провадження №1-кп/127/618/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2013 р. за № 0002048 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України не вбачає. Просить призначити судовий розгляд кримінального провадження, в який викликати сторони кримінального провадження та свідків. Вважає, що підстав для повернення обвинувального акта немає, оскільки вказані в клопотанні представником потерпілого матеріали не несуть інформації про процесуальні дії, в них не йдеться про вчинення процесуальних дій, а тому невнесення їх до реєстру матеріалів досудового розслідування не вплинуло на законність обвинувачення. Просить в клопотанні представника потерпілого про повернення обвинувального акта відмовити.

Представник потерпілого ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України. Зазначив, що реєстр матеріалів досудового розслідування не містить інформації про ряд процесуальних дій та про процесуальні рішення, які прийняті під час досудового розслідування та їх реквізити. Зокрема, в реєстрі матеріалів досудового розслідування не міститься інформація про ухвали слідчого судді Вінницького районного суду Вінницької області від 07.03.2014 р., 03.10.2014 р., клопотання потерпілого, постанови прокурора від 07.03.2014 р., 21.12.2014р. та листи прокурора Вінницького району за результатами розгляду клопотань потерпілого. Вважає, що в даних матеріалах міститься інформація про певні процесуальні дії та вказівки на проведення певних процесуальних дій. Вважає, що відсутність інформації щодо вказаних матеріалів про процесуальні дії та про прийняті рішення в реєстрі досудового розслідування є однозначною та достатньою підставою для повернення обвинувального акта прокурору для приведення його у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, оскільки судовий розгляд кримінального провадження без наявності всіх документів у матеріалах кримінального провадження унеможливлює повний та всебічний судовий розгляд. З огляду на неможливість збільшення судом пред`явленого обвинувачення, буде неможливим надання правової оцінки діям інших осіб, які брали участь у вчиненні злочину, а також виконання процесуальних дій, які можуть підтвердити причетність інших осіб до вчинення злочину. Крім того вважає, що відсутність даних матеріалів вплинула на кваліфікацію дій обвинуваченого та формулювання обвинувачення, оскільки даний злочин вчинено з мотивів релігійної ворожнечі, однак дана обставина не відображена в обвинувальному акті, а також не вказана як обставина, яка обтяжує покарання.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження. Зазначив, що вказане представником потерпілого в клопотанні про повернення обвинувального акта не є підставою для повернення обвинувального акта . Крім того, вказані представником потерпілого в клопотанні матеріали досудового розслідування не були відкритті стороні захисту.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав правову позицію свого захисника.

У підготовче судове засідання потерпілий ОСОБА_7 не прибув, однак прибув представник потерпілого ОСОБА_5 , який просив підготовче судове засідання здійснювати без потерпілого, оскільки він є його представником, а також враховуючи віддалене місце проживання потерпілого.

Згідно ч. 2 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України підготовче судове засідання відбувається, зокрема, за участю потерпілого. Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового засідання без потерпілого та за участю його представника, вважає за можливе проведення підготовчого засідання без потерпілого та за участю його представника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Статтею 109 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Згідно положень частин 1-3 статті 110 Кримінального процесуального кодексу України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Судове рішення приймається у формі ухвали, постанови або вироку, які мають відповідати вимогам, передбаченим статтями 369, 371-374 цього Кодексу. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до частини 4 статті 110 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Процедура складення обвинувального акта регламентована статтею 291 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, частинами 1-2 статті 291 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

До обвинувального акта, зокрема, додається, 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу). (частина 4 статті 291 Кримінального процесуального кодексу України).

Частиною 1 статті 91 Кримінального процесуального кодексу України регламентовано, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням а також розмір процесуальних витрат, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Згідно з пунктом 13 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання тощо.

Аналіз змісту обвинувального акта свідчить про те, що при його складанні не в повній мірі було дотримано вимог статті 291 Кримінального процесуального кодексу України.

Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 26.11.2013 року о 19 год. 00 хв., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , розуміючи протиправність своїх дій, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, грубо порушив громадський порядок, що виразилось в безпричинному умисному нанесенні ударів руками, ногами та невстановленим слідством дерев`яним предметом по різним ділянкам тіла ОСОБА_7 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток носа зі зміщенням, рани на спинці носа, закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, рани лівої брови, рани верхньої губи справа, рани лівої вушної раковини, рани потиличної ділянки голови, контузії легкого ступеня лівого ока, забоїв обох колінних суглобів, які згідно висновку експерта № 2488/102 від 24.01.2014 року виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Згідно вимог частини 1 статті 55 Кримінального процесуального кодексу України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Так, з обвинувального акта вбачається, що потерпілим у кримінальному провадженні є ОСОБА_7 . До обвинувального акта додано цивільний позов потерпілого.

Верховний Суд України у постанові №5-328кс16 від 24.11.2016 року виклав правову позицію стосовно питання повернення обвинувального акта з підстав відсутності формулювання обвинувачення, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Суд, зокрема зазначив, що відповідно до частини другої статті 42 КПК, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу, а обвинувальний акт, згідно із пунктом 3 частини другої статті 283 КПК, є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Далі обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку (стаття 293 КПК). Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (частина перша статті 337 КПК). Крім того, Верховний Суд України звернув увагу на те, що суду належить встановити, чи має таке недотримання вимог кримінального процесуального закону наслідок у вигляді істотного впливу на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частин 1, 2, 12 статті 290 Кримінального процесуального кодексу України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування не містить інформації щодо ухвал слідчого судді Вінницького районного суду Вінницької області від 07.03.2014 р., 03.10.2014 р. та від 03.10.2014 р., в яких містяться вказівки на проведення певних процесуальних дій за результатами розгляду клопотань та скарг потерпілого, а також не містить інформації щодо постанов прокурора прокуратури Вінницького району від 07.03.2014 р. та 21.12.2014 р., клопотання потерпілого від 10.02.2014 р., разом з тим, копії даних ухвал, постанов та клопотання знаходяться в матеріалах кримінального провадження. (а.с. 108-112, 117-119, 153, 171 т. 1).

Тобто, при складанні та затвердженні обвинувального акта не було вжито всіх заходів, необхідних для дотримання вимог 109, 110, 290, 291 Кримінального процесуального кодексу України.

Суд критично оцінює твердження прокурора про те, що вказані в клопотанні представником потерпілого матеріали не несуть інформації про процесуальні дії та в них не йдеться про вчинення процесуальних дій, оскільки із даних ухвал та постанов чітко вбачається, що дані процесуальні рішення відповідають вимогам ст. 110 КПК України та містять вказівки на проведення певних процесуальних дій за результатами розгляду клопотань та скарг потерпілого, а також є процесуальними рішеннями за результатами розгляду клопотань та скарг потерпілого.

Крім того, як вбачається із пояснень захисника обвинуваченого ОСОБА_6 вказані представником потерпілого в клопотанні матеріали досудового розслідування не були відкритті стороні захисту.

На думку суду, таке недотримання вимог кримінального процесуального закону має наслідок у вигляді істотного впливу на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд.

Вказане позбавляє сторону захисту належним чином здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення під час судового розгляду, а також позбавляє потерпілого на належну реалізацію ним своїх процесуальних прав, що безперечно, порушує права як обвинуваченого так і потерпілого, які гарантуються кожній особі, зокрема статтями 20-24, 42, 56 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта слід задовольнити, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України слід повернути прокурору.
Керуючись статтями 291, 314 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2013 р. за № 0002048 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ