Справа № 214/6719/18
1-кс/214/1705/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду винесене в кримінальному провадженні № 0002125 слідчим слідчого відділу Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , і погоджене прокурором ОСОБА_4 , клопотання про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування клопотання наведено наступне. 06.10.2018 до чергової частини Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 виявлений автомобіль марки «TOYOTA», моделі «PRADO», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому відсутня дублююча табличка номера шасі.

Зважаючи на вищевказане, зазначений транспортний засіб було вилучено до Саксаганського ВП КВП.

Так, з метою досягнення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні, а також з метою проведення повного, об`єктивного та не упередженого досудового розслідування, встановлення винних осіб та притягнення їх до кримінальної відповідальності, виявлення, вилучення, збереження предметів злочинної діяльності, а також речових доказів, які самі по собі, або в сукупності з іншими речовими доказам будуть відігравати велике значення під час проведення подальшого досудового розслідування, а також враховуючи необхідність направлення запиту до бюро Інтерполу, чи не перебуває автомобіль марки «TOYOTA», моделі «PRADO», державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, 2005 р.в, номер рами (шасі) НОМЕР_2 у міжнародному розшуку, направити запити до митниці чи законно перебуває вищевказаний автомобіль на території України. Крім цього необхідно призначити комплексне дослідження з метою встановлення наявності змін у вузлах та агрегатах вищевказаного транспортного засобу, у зв`язку із чим в органах слідства та прокуратури виникла потреба у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, такого як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 170 КПУ України, завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Беручи до уваги ч. 3 ст. 170 КПК України, то підставою накладення арешту на майно є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним, у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту на транспортний засіб «TOYOTA», моделі «PRADO», державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, 2005 р.в, номер рами (шасі) НОМЕР_2 , забезпечити схоронність вказаних речей, не допущення їх знищення, розтрати, приховування, відчуження, перетворення, пересування, зникнення, не можливо, у зв`язку із чим, не застосування вказаного заходу, може призвести до вищевказаних ризиків.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав повністю. При цьому пояснив, що йому особисто матеріали справи були передані від іншого слідчого 8 жовтня 2018 року. Чому попередній слідчий не звернувся своєчасно з даним клопотанням, йому невідомо.

Відповідно до ст. 170 ч.1 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ст. 170 ч.2 п.1 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 170 ч.3 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 171 ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Судом встановлено, що згідно протоколу огляду, транспортний засіб марки «TOYOTA», моделі «PRADO», державний номерний знак НОМЕР_1 , був вилучений 4 жовтня 2018 року, однак слідчий звернувся до суду з даним клопотанням лише 9 жовтня 2018 року, тобто з пропуском строку, передбаченого вимогами ст. 171 ч.5 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 113 ч.1 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Таким чином, оскільки слідчим дане клопотання подано з порушенням процесуальних строків, встановлених вимогами ст. 171 ч.5 КПК України, у відповідності до вимог ст. 113 ч.1 КПК України слідчий суддя не має права приймати процесуальне рішення щодо арешту вилученого майна - транспортного засобу марки «TOYOTA», моделі «PRADO», державний номерний знак НОМЕР_1 , а тому у задоволенні клопотання належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 170-175, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про накладення арешту на вилучений 04.10.2018 року, транспортний засібавтомобіль марки «TOYOTA», моделі «PRADO», державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, 2005 р.в, номер рами (шасі) НОМЕР_2 , разом з усіма вузлами, агрегатами та комплектуючими на вказаний транспортний засіб, із подальшою забороною користування, розпорядження та відчуження вищевказаними автомобілем відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1