В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/671/18

18 липня 2018 року смт.Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законного представника обвинувач. ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження № 0000144 стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого;

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України;

неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, студента коледжу, не судимого,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України;

в с т а н о в и в:

Обвинувачені ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб, вчинили таємне викрадення чужого майна, тобто злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України.
Злочин вчинили при таких обставинах:
27 травня 2018 року ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_8 у період часу між 12 та 14 год. зустрілись в селищі Солотвино Богородчанського району Івано-Франківської області де обговорили можливість скоєння крадіжки чужих речей з автомобілів, які знаходились на території ТзОВ «Верховина», що в с.Раковець Богородчанського району Івано-Франківської області.
З метою реалізації свого задуму, близько 15 год. на власних велосипедах обвинувачені приїхали в с.Раковець на вул.Стуса і зайшли на територію ТзОВ «Верховина» та попрямували до приміщення гаражу, де були припарковані автомобілі ВАЗ 21013 р.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 та ВАЗ 2108 р.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 . Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи так діяти, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, через незачинені двері автомобіля проникли по черзі у салон кожного з них і викрали автомобільний магнітофон марки Kenwood з салону автомобіля ВАЗ 21013, вартістю 500 грн. та автомобільний магнітофон марки Pioneer, вартістю 550 грн, з автомбіля ВАЗ 2108. Викрадене поскладали у належний ОСОБА_8 рюкзак і з місця події з викраденим втекли, а в подальшому розпорядились ним на власний розсуд.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вину у скоєнні інкримінованих дій визнали повністю. У своїх показаннях підтвердили, що 27.05.2018 року зустрілись у селищі Солотвин і під час розмови у них виникла ідея вчинити крадіжку з автомобілів, які знаходяться на території ремонтної майстерні ТзОВ «Верховина» і у святковий день залишені без нагляду. На власних велосипедах поїхали в с.Раковець і шляхом вільного доступу через незачинені двері проникли в салон автомобіля ВАЗ 2108 та ВАЗ НОМЕР_3 та викрали звідти автомобільні магнітофони. З викраденим з місця події втекли, а наступної неділі ОСОБА_8 продав їх за 1050 грн. на автомобільному ринку Івано-Франківська. Виручені гроші потратили разом на розваги. У скоєному розкаялись.
Не оспорюючи фактичні обставини справи, їх кваліфікацію, обоє підсудних, їх захисники та законний представник неповнолітнього обвинуваченого вказали про недоцільність дослідження доказів по справі, які ними не оспорюються. Вказану позицію підтримали прокурор та потерпілий. Тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, переконавшись у тому, що обвинувачені правильно розуміють суть і зміст цих обставин, а їх позиція є добровільною, роз`яснивши наслідки, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися.

Дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд кваліфікує у межах пред`явленого обвинувачення за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обох винних, їх характеристику з місця проживання, ставлення до вчиненого ними діяння, обставини, за яких злочин було вчинено.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обом обвинуваченим суд визнає щире каяття та відшкодування заподіяної шкоди. Крім того, до пом`якшуючої обставини суд відносить той факт, що ОСОБА_8 вчинив злочин, будучи неповнолітнім, а також те, що виховувався без батька.

За таких обставин, з урахуванням особи винних, суд погодився з пропозицією прокурора щодо можливості призначення покарання не передбаченого санкцією ст 185 ч.2 КК України із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України. Оскільки покарання передбачені у санкції за встановлених обставин будуть неадекватними та надмірними для досягнення завдань кримінального провадження.

Разом з тим, суд вважає, що покарання у виді штрафу, запропоноване прокурором, не буде необхідним для виправлення обвинувачених та попередження вчиненню злочинів ними у майбутньому. Судом встановлено, що обвинувачені не мають достатніх і стабільних самостійних заробітків, відшкодування заподіяної злочином шкоди було здійснено за рахунок коштів їх родичів, а тому штраф не буде дієвим покарання для самих обвинувачених. За встановлених судом обставин, найбільш доцільним видом покарання суд вважає громадські роботи.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді громадських робіт на строк 140 годин.

ОСОБА_8 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді громадських робіт на строк 100 годин.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя