Провадження № 1-кс/520/3408/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в місті Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002957 від 04.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 03.08.2018 року приблизно о 21 годині 00 хвилин у Київському районі м. Одеси, по вул. Тополева, біля будинку №2, по вул. 2-га Лінія, сталося зіткнення між автомобілем марки «Фольксваген Гольф» р/н НОМЕР_1 (реєстрація Польщі), під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався в напрямку вул. 3-а Лінія та повертав ліворуч, та мотоцикла «Ява-350» р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який здійснював рух у попутному напрямку. Внаслідок ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна, обґрунтовуючи клопотання необхідністю збереження речових доказів.

В судовому засіданні слідчий клопотання про арешт майна підтримав у повному обсязі.

Власники майна в судове засідання не з`явилися, згідно рапорту були повідомлені про дату та час судового засідання.

Вивчивши клопотання та матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність обґрунтованої підозри щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучений транспортний засіб міг зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження тимчасово вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про залучення речових доказів від 04.08.2018 року, згідно якої транспортні засоби «Фольксваген Гольф» р/н НОМЕР_1 (реєстрація Польщі) номер шасі НОМЕР_3 , мотоцикл «Ява-350» р/н НОМЕР_2 номер рами НОМЕР_4 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002957 від 04.08.2018 року.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського ВП в місті Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002957 від 04.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на транспортні засоби «Фольксваген Гольф» р/н НОМЕР_1 (реєстрація Польщі) номер шасі НОМЕР_3 , мотоцикл «Ява-350» р/н НОМЕР_2 номер рами НОМЕР_4 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Київського ВП в місті Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1