Справа № 367/8057/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/489/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 13.08.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2018 року. м. Київ.
Колегія суддів судової палати
з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
особа, щодо майна якої вирішується питання: ОСОБА_7
представника особи, щодо майна якої вирішується питання: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 12 липня 2018 року про накладення арешту на майно; -

в с т а н о в и л а :

Слідчий Ірпінського ВП ГУ НП в Київської області звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з клопотанням у якому просив накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: 7/20 частини земельної ділянки, площею 4,9967 га, з кадастровим номером :01:174:0440, місце розташування: Київська область, Ірпінська міська рада, яка належить на праві спільної часткової приватної власності ОСОБА_7 згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.01.2018, заборонивши останньому та будь-яким іншим особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в жовтні 2016 у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння ґрунтовим покривом земельної ділянки сільськогосподарського призначення в адміністративних межах Ірпінської міської ради Київської області (кадастровий номер :01:174:0490).
Реалізовуючи свій злочинний намір в період жовтня 2016 квітня 2017 років ОСОБА_7 , підшукав невстановлених досудовим слідством осіб, яких фактично найняв для виконання певного обсягу робіт, не повідомляючи їх про свої дійсні наміри та правовий режим земельної ділянки за допомогою спеціальних технічних засобів навантажувача, екскаватора та спеціального вантажного самоскиду, в порушення ст. 168 Земельного кодексу України, без спеціального дозволу, не маючи на зняття, збереження, перенесення та використання ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок, достовірно знаючи про можливість безперешкодного зняття та вивезення ґрунтовного покриву земельної ділянки зняв верхній шар ґрунту із земельної ділянки сільськогосподарського призначення в адміністративних межах Ірпінської міської ради Київської області (кадастровий номер :01:174:0490), після чого здійснив його реалізацію, шляхом продажу третім особам, внаслідок чого завдав збитків місцевому бюджету на суму двісті дев`яносто дві тисячі триста дев`яносто чотири гривні шістдесят дві копійки (29239, 62 грн.).
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що в жовтні 2016 у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення торфу із земельної ділянки сільськогосподарського призначення в адміністративних межах Ірпінської міської ради Київської області (кадастровий номер :01:174:0490).
Реалізовуючи свій злочинний намір, в період жовтня 2016 квітня 2017 років ОСОБА_7 , за допомогою спеціальних технічних засобів навантажувача, екскаватора та спеціального вантажного самоскиду, в порушення ст. 23 Кодексу України про надра, без відповідного дозволу органу місцевого самоврядування, добув корисні копалини загальнодержавного значення торфу із земельної ділянки сільськогосподарського призначення в адміністративних межах Ірпінської міської ради Київської області (кадастровий номер :01:174:0490), після чого здійснив його реалізацію, шляхом продажу третім особам, внаслідок чого завдав збитків місцевому бюджету на суму три мільйони вісімсот сімдесят тисяч триста вісімдесят дві гривні, шістдесят одна копійка (3870382, 61 грн.).
Згідно інформації, наданої Ірпінською міською радою Київської області, рішення щодо надання дозволу ФОП ОСОБА_7 на видобування торфу спеціальною технікою з території земельної ділянки, що знаходиться в с. Стоянка, Києво-Святошинський район, Київська область, (кадастровий номер :01:174:0490), не приймались.
У зв`язку з чим, органом досудового розслідування 25.05.2018 повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 239-1, ч. 2 ст. 240 КК України.
Крім того, на основі матеріалів адміністративної справи Головного управління Держгеокадастру у Київській області, призначена судова інженерно екологічна експертиза, для підтвердження або спростування факту заподіяння шкоди довкіллю та встановлення збитків, завданих кримінальним правопорушенням.
Згідно інформаційної довідки від 11.07.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - 7/20 частини земельної ділянки, площею 4,9967 га, з кадастровим номером :01:174:0440, місце розташування: Київська область, Ірпінська міська рада, належить на праві спільної часткової приватної власності ОСОБА_7 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 12.07.2018 року клопотання слідчого задоволено, накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: 7/20 земельної ділянки, площею 4,9967 га, з кадастровим номером :01:174:0440, місце розташування: Київська область, Ірпінська міська рада, яка належить на праві спільної часткової приватної власності ОСОБА_7 згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.01.2018, заборонивши ОСОБА_7 та будь-яким іншим особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що оглянувши матеріали клопотання, врахувавши правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що вказаний у даному клопотанні предмет має значення для розкриття кримінального правопорушення та був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_7 апеляційну скаргу в якій апелянт просить ухвалу слідчого судді про накладення арешту на земельну ділянку скасувати і постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково, накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: 7/20 частини земельної ділянки, площею 4,9967 га, з кадастровим номером :01:174:0440, місце розташування: Київська область, Ірпінська міська рада, яка належить на праві спільної часткової приватної власності ОСОБА_7 згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.01.2018, заборонивши ОСОБА_7 відчужувати та розпоряджатися вказаним майном.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що клопотання слідчим про накладення арешту подавалося в рамках кримінального провадження № 0003560 від 22.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 239-1, ч.2 ст. 240 КК України, а як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя зазначив, що клопотання слідчим подане в рамках кримінального провадження м№ 0002885 від 23.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246, ч.1 ст. 364 КК України.

Крім цього апелянт зазначає, що Ірпінським міським судом Київської області уже слухалося аналогічне клопотання про арешт земельної ділянки, яке було задоволено частково, а саме накладено арешт шляхом тимчасової заборони на відчуження та розпорядження без заборони користуватися майном. З вказаним рішення суду першої інстанції апеляційним суд погодився з посиланням на те,що застосування заборони користуватися майном може призвести до зупинення або надмірного обмеження його правомірної підприємницької діяльності, але оскільки невірно було вказано кадастровий номер земельної ділянки, ухвала слідчого судді була скасована. Проте, на вказані обставини слідчий суддя не звернув уваги і прийняв протилежне від попереднього рішення.

Крім цього, на думку апелянта посилання слідчого судді на те, що накладення арешту необхідне для забезпечення в майбутньому цивільного позову потерпілої сторони є необґрунтованим, оскільки заборона користуватися належним йому майном жодним чином не пов`язана з подальшим забезпеченням цивільного позову якщо такий буде подано.

Також, в обґрунтування своїх вимог, апелянт просить врахувати, що кримінальне провадження було порушено ще 22.10.2016 року, однак з того часу окрім періодичних наїздів працівників поліції та прокуратури на належну йому земельну ділянку, а також проведення експертизи по матеріалах адміністративної справи жодних дій зі сторони обвинувачення зроблено не було.

На думку апелянта, дане клопотання слідчого про накладення арешту на його земельну ділянку має на меті лише перешкоджання йому здійснювати законну підприємницьку діяльність, а не захист інтересів суспільства.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, думку особи щодо майна якої вирішується питання про арешт та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

З апеляційної скарги вбачається, що ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на 7/20 земельної ділянки, площею 4,9967 га, з кадастровим номером :01:174:0440, місце розташування: Київська область, Ірпінська міська рада, яка належить на праві спільної часткової приватної власності ОСОБА_7 згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.01.2018, шляхом заборони ОСОБА_7 відчужувати і розпоряджатися вказаним майном апелянтом не оскаржується, що підтверджено ОСОБА_7 та його представником в суді апеляційної інстанції.

Ч.2 ст. 131 КПК України передбачає, що одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірно вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані не в повному обсязі.

У судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_7 пояснив, що він органами досудового розслідування підозрюється у незаконному заволодінні ґрунтовим покривом земельної ділянки з кадастровим номером :01:174:0490 та незаконному видобуванню із даної земельної ділянки корисних копалин загальнодержавного значення торфу. Земельній ділянці з кадастровим номером :01:174:0440 є його власністю, там він торф не видобуває, а використовує її для стоянки техніки та переробки торфу.
Прокурор в суді апеляційної інстанції пояснив, що злочинними діями ОСОБА_7 державі завдана шкода в великому розмірі, а тому в межах кримінального провадження буде заявлено цивільний позов до підозрюваного. Клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_7 подано ними з метою забезпечення цивільного позову, який буде заявлятися в подальшому.
Відповідно до вимог п.4 ч.2, ч.6 ст. 170, п.4 ч.2 ст.173 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). У даному випадку арешт накладається на майно підозрюваного. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 25.05.2018 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 239-1, ч.2 ст. 240 КК України.

Згідно висновків судової інженерно-екологічної експертизи, шкода внаслідок зняття ґрунтового покриву становить 292394,62 грн., а в наслідок видобутку та реалізації торфу, в розмірі 3870382,61 грн.

Згідно інформаційної довідки від 11.07.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - 7/20 частини земельної ділянки, площею 4,9967 га, з кадастровим номером :01:174:0440, місце розташування: Київська область, Ірпінська міська рада, належить на праві спільної часткової приватної власності ОСОБА_7 .
За змістом ч.4 ст. 173 КПК України слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Оскільки, як вбачається з матеріалів клопотання, кримінальні правопорушення, в яких підозрюється ОСОБА_7 вчиненні останнім на земельній ділянці з кадастровим номером :01:174:0490, а 7/20 частини земельної ділянки з кадастровим номером :01:174:0440, на яку слідчий просив накласти арешт належить ОСОБА_7 на праві спільної часткової приватної власності та не може бути використана як доказ у кримінальному провадженні, не є предметом вчинення кримінальних правопорушень, не є речовим доказом у кримінальному провадження, а також враховуючи, що застосування такого способу арешту як заборона користуватися майном може призвести до зупинення підприємницької діяльності ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:174:0440 шляхом заборони ОСОБА_7 та будь-яким іншим особам користуватися вказаним майном, слідчим суддею накладений неправомірно.

В зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що викладенні в апеляційній скарзі вимоги підлягають задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 12 липня 2018 року про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_7 підлягає зміні шляхом виключення з вказаної ухвали посилання на заборону ОСОБА_7 та іншим особам користуватися земельною ділянкою

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 404, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 12 липня 2018 року про накладення арешту на майно змінити.

Виключити з ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 12 липня 2018 року посилання на заборону ОСОБА_7 та іншим особам користуватися земельною ділянкою, а саме - 7/20 частини земельної ділянки, площею 4,9967 га, з кадастровим номером :01:174:0440, місце розташування: Київська область, Ірпінська міська рада, яка належить на праві спільної часткової приватної власності ОСОБА_7 згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.01.2018 року.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_9