УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: представника власника майна-адвоката ОСОБА_3 ,слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах представництва «Акціонерного товариства «Федеральная грузовая компания» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року у провадженні №757/34404/17-к,

ВСТАНОВИВ :

03 травня 2018 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах представництва «Акціонерного товариства «Федеральная грузовая компания», звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року, у кримінальному провадженні №0000861 від 21 березня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.258-5 КК України, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року було задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення в кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів, органами що провадять оперативно розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, яке належить представництву «Акціонерного товариства «Федеральная грузовая компания», яке було вилучене під час обшуку 15 червня 2017 року за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 72-А, перелік якого вказано в клопотанні.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що арешт на майно було накладено необґрунтовано, оскільки органом досудового розслідування не доведено, що вилучені в ході обшуку речі, предмети, документи можуть бути знаряддям та доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.258-5 КК України. Окрім того, кримінальне провадження №0000861 від 21 березня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.258-5 КК України, не здійснюється щодо посадових чи службових осіб представництва «Акціонерного товариства «Федеральная грузовая компания», підозра в кримінальному провадженні №0000861 від 21 березня 2017 року не оголошена, жодним процесуальним статусом у вказаному кримінальному провадженні представництво «Акціонерного товариства «Федеральная грузовая компания» не наділене, а тому арешт на майно представництва «Акціонерного товариства «Федеральная грузовая компания» було накладено безпідставно та необґрунтовано, а тому потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження відпала.

В судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі, з підстав у ньому наведених.

Слідчий ОСОБА_4 заперечував з приводу задоволення клопотання і скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва 16 червня 2017 року, зазначивши, що на час розгляду клопотання про скасування арешту майна досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000861 від 21 березня 2017 року триває. Вилучені предмети, речі та документи, які належать представництву «Акціонерного товариства «Федеральная грузовая компания», які було вилучено під час обшуку 15 червня 2017 року за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 72-А, мають доказове значення в кримінальному провадженні №0000861 від 21 березня 2017 року. Слідчі дії у вказаному кримінальному провадженні тривають, призначені експертизи, а тому необхідність у накладенні арешту на даний час не відпала.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , вивчивши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000861 від 21 березня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.258-5 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року було задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення в кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів, органами що провадять оперативно розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, яке належить представництву «Акціонерного товариства «Федеральная грузовая компания», яке було вилучене під час обшуку 15 червня 2017 року за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 72-А.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року вбачається, що арешт на майно, яке було вилучене під час обшуку 15 червня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , було накладено з метою запобігання приховування та знищення майна, оскільки вони могли бути набуті внаслідок здійснення злочинної діяльності та є доказом у кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення конфіскації майна, яка передбачена санкцією ч.1 ст.258-5 КК України. Слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000861 від 21 березня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.258-5 КК України наразі триває. Разом з тим, в судовому засіданні слідчим ОСОБА_4 було обґрунтовано необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки мета накладення арешту у кримінальному провадженні, на даний час не досягнута, оскільки продовжують існувати ризики приховування та знищення майна. Крім того, як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальністьта які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах представництва «Акціонерного товариства «Федеральная грузовая компания», в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

На підставі викладеного, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах представництва «Акціонерного товариства «Федеральная грузовая компания» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року у провадженні №757/34404/17-к - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1