Справа № 504/4022/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.11.2018 року смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

старшого слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Доброслав Одеської області клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 .
В судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та старший слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання, просили суд його задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.

Захисник адвокат ОСОБА_6 просила обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що заявлені в клопотанні ризики необгрунтовані, ОСОБА_5 має місце реєстрації, є сиротою, а його характеристика не зовсім погана.

Підозрюваний ОСОБА_5 в свою чергу вину у вчинені інкримінованого правопорушення визнав, погодився з думкою свого захисника щодо обрання йому більш м`якого запобіжного заходу.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до клопотання 03.11.2018р., приблизно о 22:30 год., у ОСОБА_5 та ОСОБА_9 під час перебування на ділянці місцевості, розташованій поряд із пасажирським залізничним зупинним пунктом «Степова» ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в межах об`єднання садоводів «Степове», що на території Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області, виник злочинний умисел на заволодіння мобільним телефоном неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та мобільним телефоном неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На виконання свого злочинного умислу, 03.11.2018р., приблизно о 23 год., ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою, умисно, із корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, з метою нападу та заволодіння чужим майном, підійшли до неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які перебували поряд з пасажирським залізничним зупинним пунктом «Степова» ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в межах об`єднання садоводів «Степове», що на території Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області.

Надалі, ОСОБА_9 повалив на землю неповнолітнього ОСОБА_11 та, застосовуючи небезпечне для життя та здоров`я насилля, почав завдавати удари руками та ногами по голові і тулубу потерпілого, а також, використовуючи електрошокер «Police ZZ-1104», завдав електричні розряди в область правої ноги неповнолітнього ОСОБА_11 .

Після чого, ОСОБА_9 передав ОСОБА_5 електрошокер «Police ZZ-1104», який також завдав електричні розряди в область правої ноги неповнолітнього ОСОБА_11 .

Надалі, ОСОБА_5 , поваливши на землю неповнолітнього ОСОБА_10 , завдав останньому декілька ударів руками та ногами по голові і тулубу.

В подальшому, після застосовування небезпечного для життя та здоров`я насилля, ОСОБА_9 відкрито заволодів мобільним телефоном «Meizu M3s 16GB Grey», вартістю 1500 гривень, у якому була встановлена сім-картка з номером НОМЕР_1 , яка не представляє матеріальної цінності до потерпілого, який належить ОСОБА_11 ; та ОСОБА_5 відкрито заволодів мобільним телефоном «Samsung Galaxy J6» 32GB Black імей: НОМЕР_2 , вартістю 5499 гривень 90 копійок, у якому була встановлена сім-картка з номером НОМЕР_3 , яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого, який належить ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_5 з місця події зникли, та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_9 спричинили майнову шкоду потерпілому ОСОБА_11 у розмірі 1500 гривень та потерпілому ОСОБА_10 у розмірі 5499 гривень 90 копійок.

Правовою кваліфікацією вчиненого кримінального правопорушення є ч.2 ст.187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Слідчим відділенням Лиманського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001678 від 04.11.2018р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

05.11.2018р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені вказаного кримінального правопорушення.

В обґрунтування обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчинені вказаного кримінального правопорушення прокурор в судовому засіданні зазначив, що це є:

- протокол прийняття заяви від ОСОБА_12 від 04.11.2018р.;

- протокол прийняття заяви від ОСОБА_13 від 04.11.2018р.;

- копія товарного чеку від 15.09.2018р. на мобільний телефон «Samsung Galaxy J6»;

- протокол огляду місця події від 04.11.2018р., згідно якого оглянуто ділянку місцевості, розташовану поряд із пасажирським залізничним зупинним пунктом «Степова» ПАТ «Одеська залізниця», що знаходиться в межах об`єднання садоводів «Степове» на території Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04.11.2018р.;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 04.11.2018р.;

- протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 від 04.11.2018р.;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому від 05.11.2018р., відповідно якого ОСОБА_10 серед представлених фотознімків впізнав ОСОБА_5 як одного із нападників;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому від 05.11.2018р., відповідно якого ОСОБА_10 серед представлених фотознімків впізнав ОСОБА_9 як одного із нападників;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 04.11.2018р.;

- протоколом огляду від 05.11.2018р. відповідно якого, за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsung Galaxy J6» 32GB Black імей: НОМЕР_2 , мобільний телефон у прозорому силіконовому чохлі, мобільний телефон «Meizu M3s 16GB Grey» та електрошокер «Police ZZ-1104» чорного кольору у вигляді ліхтаря;

- довідкою з КУ «Одеська обласна дитяча лікарня», згідно якої ОСОБА_10 діагностовано: закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забійні ссадина волосяної частини голови, забій грудної клітини, забій м`яких тканин лівого передпліччя;

- протоколом огляду від 05.11.2018р., відповідно якого оглянуто коробку від мобільного телефону «Samsung Galaxy J6» 32GB Black імей: НОМЕР_2 ;

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;

- ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.

Доцільність тримання під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, правила поваги свободи особи, приймаючи рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий суддя, бере до уваги докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки, він неодружений, відсутня родина, постійне місце роботи та навчання, легальні джерела заробітку, підозрюваний зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто, поза межами територіальної юрисдикції органу досудового розслідування, який здійснює слідство у вищевказаному кримінальному провадженні, на території Лиманського району Одеської області постійного місця проживання не має, негативно характеризується.

Враховуючи неповнолітній вік потерпілих, приймаючи до уваги те, що з матеріалів досудового розслідування, досліджених в судовому засіданні, вбачається, що підозрюваний ОСОБА_16 застосовував насилля до неповнолітнього потерпілого при вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що існує ризик того, що останній перебуваючи на волі, шляхом вмовляння, переконання чи погроз, може вплинути на потерпілих з метою зміни показань під час подальшого судового розгляду.

Тому з метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення завдань, визначених у ст.2 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки, з метою виключення спроб підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою недопущення вчинення іншого кримінального правопорушення, уникнення спроб незаконного впливу на неповнолітніх потерпілих, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність у обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження (п.9 ч.2 ст.131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Однак, підозрюваним ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_6 , в супереч положень ст.132 КПК України, не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені ризики та обставини, визначені п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, є неактуальними та недоведеними. Додаткових характеризуючих даних на підозрюваного під час розгляду клопотання надано не було, тому слідчий суддя вважає неможливим обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід.

Крім того, слідчий суддя не погоджується з твердженням захисника-адвоката ОСОБА_6 про те, що характеристика є не такою поганою, оскільки досліджена в судовому засіданні характеристика ОСОБА_5 з Веселинівської ЗОШ є явно негативною, зокрема зазначено, що ОСОБА_16 належить до учнів із низьким рівнем знань, має неврівноважений характер, вразливо реагує на зауваження, за характером скритний, байдужий, не завжди з повагою відносився до старших та вчителів.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу

Обираючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 вчинений із застосуванням насильства/погрозою його застосування слідчий суддя вважає, що встановлювати розмір застави є недоцільним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеська установа виконання покарань (№21) Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України» строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 06 листопада 2018 року.

Закінчення строку тримання під вартою визначити 05 січня 2019 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Термін дії ухвали до 05 січня 2019 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1