Справа № 522/299/18
Провадженні № 1-кп/522/19/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007958 від 20.12.2017р., відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл, Одеської області, рома, громадянина України, який не має освіти, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18.05.2010р., Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст.ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 22.01.2014р. по закінченню терміну відбування покарання.

- 27.06.2016р., Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.186, ч.2 ст186, 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 22.09.2017р. по закінченню терміну відбування покарання,

- обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2017 року о 22 годині 35 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на розі вулиць Пантелеймонівської та Мечнікова у м.Одесі помітив раніше йому незнайому ОСОБА_6 , яка в цей час поверталась додому.

В цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, а саме жіночою сумочкою, яку помітив у руках ОСОБА_6 , розуміючи, що в ній можуть перебувати цінні речі, визначивши її предметом свого злочинного посягання.

При цьому, ОСОБА_5 розуміючи, що увага ОСОБА_6 сконцентрована на розмові по телефону, як спосіб реалізації свого злочинного умислу, вирішив відкрито заволодіти майном потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, розуміючи які саме йому необхідно виконати, для безперешкодного заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 діючи відкрито, підбіг ззаду потерпілої ОСОБА_6 та зненацька для неї, схопив рукою за сумку останньої, яка знаходилась на лівому плечі потерпілої, та шляхом ривка намагався зірвати її, але ОСОБА_6 встигла схопити сумку та втримала її. Після чого, ОСОБА_5 здійснивши ще декілька ривків, потягнув вказану сумку на себе сильніше, від чого потерпіла втратила рівновагу та впала на землю, відпустивши сумку, що надало можливість ОСОБА_5 заволодіти предметом свого злочинного посягання.

Таким чином ОСОБА_5 виконав всі дії, які вважав за необхідне та заволодів майном ОСОБА_6 , а саме: сумкою темно-синього кольору, фірми «Tommy Hilfiger», вартістю 650 гривень, в якій знаходилися: гаманець сірого кольору, вартістю 600 гривень, з грошовими коштами в сумі 290 гривень та 1 купюру номіналом 1 долар США, що згідно даних НБУ становить 27 гривень, косметичка з косметикою вартістю 1100 гривень, навушники фірми «Aplle», вартістю 350 гривень, зарядний пристрій на мобільний телефон «Samsung», вартістю 100 гривень.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 3 117 гривень.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, викрадені речі їй повернуті у повному обсязі.

Оскільки ОСОБА_5 , визнав свою винуватість у скоєні кримінального правопорушення, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують покарання.

Суд зокрема враховує: щиросердне визнання і каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяної шкоди, а також стан здоров`я обвинуваченого, а саме наявність хвороби ВІЛ-інфекції ІV ступеню, і з урахуванням всіх обставин справи при обранні ОСОБА_5 міри покарання вважає за можливе застосувати до до нього дію ст. 69 КК України, призначивши йому більш м`яке покарання, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 залишити утримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з 20.12.2017 року, тобто з моменту його затримання.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання, строк його попереднього ув`язнення, а саме строк його тримання під вартою на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду справи в період з 20.12.2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази по справі, вважати повернутими за належністю потерпілій ОСОБА_6

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1

07.06.2018