Єдиний унікальний номер 229/1462/18
Номер провадження 11-кп/775/806/2018

УХВАЛА

Іменем України

29 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області матеріали кримінального провадження № 0001642 стосовно ОСОБА_6 за його апеляційною скаргою на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 01 червня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 01 червня 2018 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дружківка, Донецької області, громадянин України, освіта середня, не працює, не одружений, в силу ст.89 КК України не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до вироку Дружківського міського суду Донецької області від 01 червня 2018 року, 29.12.2016 року приблизно о 20 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_6 знаходився на рибалці коли йому зателефонувала співмешканка ОСОБА_7 , та повідомила, що ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходиться біля будинку за їхнім місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , поводить себе агресивно. Після чого обвинувачений ОСОБА_6 пішов до дому. Біля будинку АДРЕСА_4 обвинувачений ОСОБА_6 зустрів потерпілого ОСОБА_8 . На ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків у обвинуваченого ОСОБА_6 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс не менш ніж 5 ударів дерев`яною палкою по голові та обличчю ОСОБА_8 , від чого останній впав на землю та втратив свідомість.

В результаті умисних, протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 була заподіяна тупа відкрита травма голови: множинні (чотири) забиті рани волосяної частини голови, відкритий вдавлений перелом склепіння черепу з переходом на основу черепу, забій головного мозку, закритий перелом кісток носу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння.

На вказаний вирок суду обвинуваченим ОСОБА_6 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить змінити вирок в частині призначеного покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням. Вважає, що призначене йому покарання є занадто суровим, оскільки він вину визнав, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення ніким не оспорюється, в тому числі обвинуваченим, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, розкаявся у скоєному.

Потерпілий ОСОБА_8 підтвердив фактичні обставини справи стосовно заподіяння йому з боку обвинуваченого тяжких тілесних ушкоджень. При цьому пояснив, що обвинувачений до нього в лікарню жодного разу не приходив, жодної матеріальної допомоги не надавав. На суворому покаранні не наполягав, але наполягав на відшкодуванні Пленником йому витрат на лікування у розмірі 10 000 грн.

На підставі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи винного і обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

На думку колегії суддів міра покарання ОСОБА_6 призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, конкретних обставин справи, даних про його особу, який провину визнав, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2006 року з діагнозом «синдром залежності від трамадола», посередньо характеризується за місцем мешкання.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено в межах санкції.

Оскільки за вимогами ст. 65 КК України покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів, колегія суддів вважає, що призначене покарання в мінімальному розмірі санкції у виді 5 років позбавлення волі є саме таким.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обґрунтовано прийняті до уваги всі зазначені обставини, в тому числі пом`якшуючі. Всі обставини, зазначені в апеляційній скарзі, повно та обґрунтовано викладені у вироку судом першої інстанції та враховані при обранні міри покарання.

З урахуванням вище наведеного суд обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 1 ст.121 КК України - 5 років позбавлення волі. За своїм видом та розміром, на думку колегії суддів саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових злочинів, та відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України.

Така позиція відповідає і практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», яка при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про можливість призначення йому покарання з випробуванням, не є слушними з урахуванням тяжкості скоєння злочину, наслідків, даних про його особу, який не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога, до теперішнього часу ніякої допомоги на лікування потерпілому не надав та не намагався цього зробити, а тому апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обґрунтовано прийняті до уваги всі доводи, викладені ним в апеляційній скарзі, повно та обґрунтовано викладені у вироку судом першої інстанції та враховані при обранні міри покарання. Апеляційний суд також зазначає, що визнання провини та активне сприяння розкриттю злочину, самі по собі, не є безумовним обов`язком суду для пом`якшення покарання.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону при ухваленні вироку, які були б підставою для його скасування чи зміни, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Дружківського міського суду Донецької області від 01 червня 2018 року стосовно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді