11.07.2018 Єдиний унікальний № 371/868/18
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кс/371/ 524 /18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року м. Миронівка

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні № 0000330, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 липня 2018 року, та додані до клопотання матеріали,

В С Т А Н О В И В :

До Миронівського районного суду Київської області 10 липня 2018 року із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України, звернувся слідчий СВ Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 .

Своє клопотання слідчий мотивувала тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, наявністю ризику того, що підозрюваний може продовжити вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення відносно ОСОБА_7 , та незаконно впливати на потерпілу, а також неможливістю застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.

Вказане клопотання погоджене прокурором Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , яка відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань є процесуальним керівником по кримінальному провадженню № 0000330.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 наполягав на застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у зв`язку із тим, що підозрюваний має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, є особою похилого віку, має важку хворобу зору, а прокурором не доведено, що до підозрюваного не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, як це передбачено п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до його матеріали, заслухавши пояснення учасників судового засідання, з`ясувавши обґрунтованість поданого до суду клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого, зважаючи на наступне.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В провадженні слідчого СВ Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження № 0000330, внесене 09 липня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України.

Кримінальне провадження здійснюється по факту надходження до ЧЧ Миронівського ВП 09 липня 2018 року заяви ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , в період з серпня 2017 року за місцем свого проживання здійснював розбещення малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_4 підозрюється у тому, що усіма своїми умисними, протиправними діями вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 156 КК України.

10 липня 2018 року о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_4 повідомелно про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України.

Підозра ОСОБА_4 ґрунтується на зібраних під час досудового слідства доказах, а саме:

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09 липня 2018 року;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 09 липня 2018 року;

-протоколом слідчого експерименту від 09 липня 2018 року;

-протоколом огляду оптичного носія та перегляду відеозапису від 10 липня 2018 року;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09 липня 2018 року;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 09 липня 2018 року;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 09 липня 2018 року.

В судовому засіданні підозрюваний свою вину у вчиненні інкримійованого йому злочину визнав, обставини вчинення злочину зазначених слідчим у клопотанні підтвердив.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». І такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Оцінивши зазначені докази, заслухавши пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України, по кримінальному провадженню № 0000330.

Санкція ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України, за якою ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Кримінального кодексу України злочин, передбачений ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України, є тяжким злочином.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В матеріалах клопотання відсутні докази, про наявність у підозрюваного незнятої чи непогашеної судимості.

Отже, клопотання про взяття під варту подано щодо раніше не судимої особи, яку обґрунтовано підозрюють у вчиненні злочину, за вчинення якого санкцією ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

За місцем свого проживання ОСОБА_4 характеризується як особа, яка зарекомендувала себе з позитивної сторони (а.с. 36).

Згідно довідок нарколога та психіатра на диспансерному обліку не перебував, за медичною допомогою не звертався (а.с. 33).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Прокурором доведено існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки його діти проживають в Російській Федерації, а отже без застосування до нього запобіжного заходу, існує ймовірність того, що він залишить територію України з метою уникнення їй за це кошти, та здійснював психічний вплив, шляхом умовляння.

Прокурором також доведено існування ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки як вбачається із матеріалів клопотання він тричі вчиняв розпусні дії щодо потерпілої, а отже існує велика ймовірність, що без застосування запобіжного заходу, він може продовжувати вчиняти аналогічні злочини для задоволення своїх сексуальних потреб.

Запобіжний захід у виді взяття під варту слідчий обґрунтував тими обставинами, що коли підозрюваний буде ізольований від суспільства, не зможуть запобігти, зокрема продовжувати вчиняти даний злочин відносно малолітньої ОСОБА_7 , яка приходила до місця його проживання з метою допомогти по господарству.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваний, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

В клопотанні слідчого не зазначено, чому неможливо застосувати до підозрюваного такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт, який відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України є менш суровим ніж тримання під вартою.

Як вбачається із матеріалів клопотання, підозрюваний зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 35), є пенсіонером, особою похилого віку, за місцем проживання характеризується позитивно, тобто має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, та покладенням обов`язків прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відвідувати місця, де дозволено продаж та проз пиття алкогольних напоїв (бари, ресторани, а також інші місця де відбувається скупчення людей, що супроводжується вживанням алкогольних напої); утриматися від спілкування із потерпілою ОСОБА_7 , надасть можливість виключити ризики передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний не зможе переховуватись від органу досудового слідства чи суду, впливати на потерпілу чи продовжувати вчинення злочинів.

При застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, матимуть можливість з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ст. 181 КПК України).

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження, враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Зважаючи на те, що прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні, злочину передбаченого ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України, наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, але не доведено, що до нього можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, як це передбачено п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, з огляду на те, що підозрюваний має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, є особою похилого віку, має важку хворобу зору, слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, до нього слід застосувати такий запобіжний захід, як домашній арешт, із покладенням на нього обов`язків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту забезпечить належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, та зменшить ризики передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, з огляду на необхідність надання підозрюваному можливості забезпечити функціонування свого організму, збереження мінімального набору продуктів харчування, а також непродовольчих товарів (ліків) вважаю за необхідне надати ОСОБА_4 можливість залишати територію домоволодіння у якому він проживає із 10 години дня по 12 годину дня.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. ст. ст. 110, 131, 176-178, 181, 183-184, 193, 194, 309, 369, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

1.Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

2.Обрати ОСОБА_4 , підозрюваному у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України, по кримінальному провадженню № 0000330, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

3.Заборонити ОСОБА_4 залишати будинок АДРЕСА_2 , окрім як з 10 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин щоденно.

4.Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі процесуальні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

-не відвідувати місця, де дозволено продаж та розпиття алкогольних напоїв (бари, ресторани, а також інші місця де відбувається скупчення людей, що супроводжується вживанням алкогольних напоїв);

-утриматися від спілкування із потерпілою ОСОБА_7 ;

-носити електронний засіб контролю.

5.Зобов`язати уповноважених осіб Національної поліції України доставити підозрюваного до місця проживання звільнивши його з під варти.

6.Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

7.Роз`яснити підозрюваному, що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

8.Зобов`язати Миронівський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Київській області негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_4 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю (браслету).

9.Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту застосувати строком до 08 вересня 2018 року.

10.Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу національної поліції за місцем проживанням підозрюваного - Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

11.Ухвала підлягає негайному виконанню органом поліції.

12.Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Слідчий суддя ОСОБА_1