ЄУН № 336/4207/17
пр. № 1-кп/336/84/2018
УХВАЛА
Іменем України
10 травня 2018 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі обвинуваченого ОСОБА_3 , при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України.

Державне обвинувачення по цій справі підтримується прокурорами прокуратури Запорізької області.

Відповідно до постанови заступника прокурора Запорізької області від 28.04.2017 року визначено в порядку ст. 37 КПК України групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у цьому кримінальному провадженні, у складі шести прокурорів прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Відповідно до ст. 7 КПК України до загальних засад кримінального провадження відноситься, зокрема, розумність строків.

Як вказує ст. 28 КПК України критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.97 № 475, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Серед рішень, винесених Європейським судом з прав людини проти України за період чинності Конвенції для нашої держави, кілька десятків стосуються порушення права особи на розгляд її справи судом упродовж розумного строку.

Критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади.

Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає в разі нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при переданні або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів для дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторного направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Зокрема, у своєму рішенні від 22.11.2005 року по справі за заявою "Антоненков та інші проти України" (Заява N 14183/02) ЄСПЛ вказував, що період часу, який має бути взятий до уваги для визначення тривалості кримінального провадження, починається з дня, коли особу "обвинувачено" в автономному або матеріальному розумінні цього терміна. Він закінчується у день, коли обвинувачення остаточно визначено або провадження припинено.

При цьому ЄСПЛ нагадав, що розумність тривалості провадження має бути оцінена в світлі конкретних обставин справи з врахуванням критеріїв, напрацьованих Європейським судом, зокрема складності справи та поведінки заявника і відповідних державних органів. Крім того, також має прийматись до уваги характер процесу та значення, яке він мав для заявника

Кримінальне провадження, що розглядається судом, стосується обвинувачення ОСОБА_3 у скоєнні одного епізоду злочину 28.04.2017 року, тож за ознаками, визначеними ЄСПЛ, не може бути віднесено до категорії надто складних.

При цьому, судом заздалегідь з урахуванням думки учасників процесу були визначені дати судових засідань, про що усі учасники провадження були повідомлені в установленому порядку.

Натомість в судове засідання 10.05.2018 року прокурор не з`явився, прокурором ОСОБА_4 направлено клопотання про відкладення розгляду справи через її зайнятість у судовому засіданні в іншому кримінальному провадженні.

Водночас прокурором будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання саме її не направлено.

Суд звертає увагу на те, що прокурорами, які здійснюють повноваження прокурорів у цьому кримінальному провадженні, призначено шість осіб, тож неможливість забезпечення явки повноважного прокурора у судове засідання, дати яких були узгоджені та заздалегідь повідомлені учасникам провадження, вбачається дуже сумнівною.

Суд наголошує на тому, що неявка прокурорів прокуратури Запорізької області в судові засідання у кримінальних провадженнях набула систематичного характеру, про що суд постійно повідомляє Генеральну прокуратуру України, водночас будь-якого позитивного наслідку це не має.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне вкотре повідомити Генерального прокурора України про вищевикладені обставини з метою проведення перевірки щодо неналежного виконання прокуратурою Запорізької області обов`язку забезпечувати підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні та причин неявки прокурора, що виконує повноваження прокурора у кримінальному провадженні, у судові засідання.

На підставі викладеного суд,
УХВАЛИВ:
Довести до відома Генерального прокурора України відомості щодо неявки прокурора в судові засідання у кримінальному провадженні за звинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України.

У відповідності до ст. 535 КПК України зобов`язати посадову особу Генеральної прокуратури України, відповідальну за виконання ухвали суду, повідомити суд, який постановив судове рішення, про його виконання письмово в строк до 28 травня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1