Єдиний унікальний номер 448/383/18
Провадження № 1-кп/448/85/18
В И Р О К
Іменем України

02.11.2018 року Мостиський районний суд Львівської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська кримінальне провадження №0000072 від 6 березня 2018 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, розлученого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
06 березня 2018 року близько 18:00 години, у підвальному приміщенні багатоквартирного будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , під час конфлікту із колишньою дружиною ОСОБА_5 на ґрунті особистих неприязних стосунків, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, схопив ОСОБА_5 рукою за шию та душив, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця на шиї, який кваліфікується як легке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину не визнав, та пояснив суду, що 06 березня 2018 року близько 18:00 години він приїхав разом із сином ОСОБА_6 до будинку колишньої дружини ОСОБА_5 . Колишня дружина попросила його допомогти винести з підвалу велосипед сина. В підвалі у нього з колишньою дружиною виникла суперечках під час якої їхній син вийшов з підвалу. Забравши велосипед з підвалу разом з сином поїхали до нього додому. Жодних тілесних ушкоджень він не наносив ОСОБА_5 . Через три тижні йому стало відомо, що ОСОБА_5 звернулась в поліцію із заявою про притягнення його до кримінальної відповідальності за нанесення тілесних ушкоджень.

Незважаючи на невизнання своєї вини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: показаннями свідків, висновком експерта, протоколом проведеного слідчого експерименту та іншими документами, дослідженими під час судового розгляду справи, які суд вважає належними та допустимими доказами.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 06.03.2018 року приблизно о 18:00 год. вона разом із сином - ОСОБА_6 спустилась в підвал свого будинку щоб взяти велосипед сина. Враховуючи те, що у неї проблеми із спиною допомогти вивезти велосипед попросила свого колишнього чоловіка ОСОБА_3 . Колишній чоловік не заперечив, однак під час розмови у них почалась суперечка, а в подальшому сварка під час якої її колишній чоловік ОСОБА_3 зловив її правою рукою за шию і душив,чим спричинив їй синець, в той час син вибіг з підвалу. Відпустивши її шию, чоловік взяв велосипед та вийшов з підвалу сівши з сином в машину і поїхали. В дома про те, що сталось в підвалі, розказала своїй матері ОСОБА_7 та в телефонному режимі ОСОБА_8 , який порадив звернутись із заявою в поліцію, що в подальшому вона і зробила. Також зазначила, що з колишнім чоловіком ОСОБА_3 не спілкується вже більше року. Стосовно покарання обвинуваченому то просить призначити йому покарання у вигляді громадських робіт.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що потерпіла являється йому рідною сестрою, а обвинувачений колишнім шваґром. 06.03.2018 року його сестра ОСОБА_5 зателефонувала йому та повідомила, що колишній її чоловік ОСОБА_3 побив її в підвалі будинку. Запитала що їй робити, на що він порадив звертатись із заявою в органи поліції. 07.03.2018 року він зустрівся із сестрою і побачив на її шиї синець.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що потерпіла її донька, а обвинувачений колишній зять. 06.03.2018 року близько 18:00 год. донька прийшла з роботи і пішла в підвал їхнього будинку разом з онуком ОСОБА_6 та колишнім зятем ОСОБА_3 . Виглянувши у вікно вона побачила як з підвалу вибіг її онук, присівши біля будинку і почав плакати. В подальшому вийшов її колишній зять з велосипедом, а за ним і її донька. Коли донька прийшла додому, то розповіла їй, що ОСОБА_3 в підвалі взяв рукою за шию та почав душити. Дочка подзвонила до її сина ОСОБА_8 якому розповіла про інцидент, а в подальшому зателефонувала до поліції. На наступний день вона побачила, що в доньки на шиї наявний синець. Крім того, зазначила, між її донькою та колишнім зятем неодноразово були сварки та конфлікти.
Із заяви ОСОБА_5 вбачається, що 06.03.2018 року вона звернулась до Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, який в підвальному приміщенні житлового будинку, вчинив з нею конфлікт та однією рукою схопив її за шию.
Відповідно до висновку експерта №18/2018 від 07.03.2018 року у громадянки ОСОБА_5 1985 року народження при судово-медичному огляді виявлено один синець на шиї, який міг утворитися 06 березня 2018 року від контакту з тупим предметом, кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Судово-медичних даних про утворення вказаних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту немає. На тілі ОСОБА_5 виявлено не менше одного місця прикладання тупого предмета.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 23.03.2018 року, вбачається, що дана слідча дія розпочалась в кабінеті №4 СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП Львівської області, де потерпілій ОСОБА_5 було запропоновано вказати де, ким і як саме їй було спричинено тілесні ушкодження 06.03.2018 року. На дану пропозицію ОСОБА_5 погодилась і показала, як саме ОСОБА_3 схопив її рукою за шию та душив, що мало місце 06.03.2018 року біля 18:00 год. в підвалі житлового багатоквартирного будинку, де вона проживає.
Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Оцінюючи показання свідків, суд надає їм віри, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та знаходяться в об`єктивному зв`язку із матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими об`єктивними доказами.
Таким чином, оцінивши в сукупності всі фактичні обставини справи, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.
Невизнання вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину суд розцінює як таке, що спрямоване на уникнення від відповідальності. Надані у судовому засіданні покази обвинуваченого щодо обставин інкримінованого злочину суд оцінює критично як такі, що спрямовані на уникнення від кримінальної відповідальності та повністю спростовані дослідженими у судовому засіданні доказами.
При призначенні покарання суд враховує положення ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а саме: те, що скоєне кримінальне правопорушення є легке.
Досліджуючи дані які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 суд бере до уваги, те що по місцю проживання скарг на його поведінку до органу місцевого самоврядування не надходило, на обліках в наркологічному та психіатричному диспансерах Мостиської районної поліклініки не знаходиться, на утриманні має неповнолітню дитину.

Обставинами, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
З досудової доповіді центру пробації слідує, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Запобіжний захід не обирався.

Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 Кримінально процесуального кодексу України,
у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850,00 грн./50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян/ в дохід держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1