У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської обл., Татарбунарського району, с. Приморське, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:
-17.06.2016 Татарбунарським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на термін 3 роки 2 місяці (04.10.2017 звільнений з Прилуцької виховної колонії Чернігівської області відповідно до ст. 4 ЗУ «Про Амністію»),
підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за № 0003883 від 23.06.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділенням Приморського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за № 0003883 від 23.06.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 21 квітня 2018 року приблизно о 15 годині 45 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 прибули до пляжу «Ланжерон» в місті Одесі з метою підшукання осіб у яких можливо незаконно заволодіти цінним майном.

Знаходячись на тротуарній доріжці «Траси Здоров`я», неподалік ресторану «Хуторок», а саме на відстані близько 100 метрів від ресторану в бік Аркадії, де ОСОБА_4 та ОСОБА_7 помітили раніше незнайомих їм неповнолітніх ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в руках яких були мобільні телефони, при цьому вирішили заволодіти майном потерпілих, обумовивши, що доступ до речей потерпілих можливо отримати лише шляхом застосування насильства до потерпілих, а саме шляхом нанесення їм ударів та погроз застосування більш болісного насильства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з метою особистої наживи та переслідуючи ціль особистого збагачення, ОСОБА_4 підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та раптово схопив його за горло рукою, здавлюючи органи шиї і завдаючи фізичного болю потерпілому, після чого ОСОБА_7 , діючи в свою чергу також раптово схопив за горло рукою потерпілого ОСОБА_9 , здавлюючи органи шиї і завдаючи фізичного болю потерпілому, тобто застосували до потерпілих насильство, яке не є небезпечним для їх життя та здоров`я.

Продовжуючи свої спільні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_7 попередили потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 що застосують до них більш болісне насильство у разі, якщо вони не передадуть наявне при них майно. На підтвердження реальності виконання своїх погроз, з метою остаточного подолання опору потерпілих, ОСОБА_4 навмисно наніс один удар кулаком в обличчя потерпілому ОСОБА_8 , завдавши йому побоїв, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Подолавши внаслідок вказаних спільних навмисних дій опір потерпілих, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 отримали доступ до їх майна, яким відкрито заволоділи, а саме:

- майном потерпілого ОСОБА_8 : мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 5 Plus» в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 6 500 гривень; наручним годинником марки «Casio G-shock» чорного кольору з залізною вставкою, вартістю 400 гривень; кросівками фірми «Adidas» чорного кольору, вартістю 800 гривен; портфелем чорного кольору, вартістю 450 гривень.

- майном потерпілого ОСОБА_9 : мобільним телефоном марки «Meizu M5C» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_2 , вартістю 2 500 гривень; наручним годинником марки «Casio G-shock» чорного кольору з залізною вставкою, вартістю 2 600 гривень; грошові кошти у сумі 40 гривень.

Відкрито спільно заволодівши вказаним майном потерпілих, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з місця заволодіння майном зникли, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 5 140 гривень та потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 8 150 гривень.

Заволодівши майном потерпілих на загальну суму 13 290 грн., ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розпорядились викраденим на власний розсуд згідно спільних домовленостей..

28.06.2018 року ОСОБА_4 співробітниками поліції було затримано в порядку ст.208 КПК України та цієї ж дати було складено та погоджено з прокурором письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які містяться у матеріалах клопотання, а саме: показами потерпілих, протоколами впізнання, речовим доказом вилученим під час затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Як вказано в клопотанні слідчого, під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

-вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення;

-тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчинення вказаного кримінального правопорушення.

За таких обставин, у слідчого наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_4 не запобігатиме наведеним ризикам.

Враховуючи викладене, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються вищевикладені обставини, беручи до уваги, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, повноту та достатність зібраних доказів, слідчий вважає доцільним застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому просив обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та враховуючи що злочин вчинено із застосуванням насильства до потерпілих, просив заставу, як альтернативний запобіжний захід, не застосувати.

Адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання слідчого та просили слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання слідчого, оскільки ризики, наведені в клопотанні, прокурором не доведені, підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, співпрацює із слідством, у потрепілих відсутні до нього претензії, а тому просили обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вивчивши надані матеріали кримінального провадження, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, вислухавши думку прокурора та адвоката, приходжу до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, оскільки наведені в клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не доведені, а також не доведено що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть досягти мети кримінального провадження.

Підозра в інкримінованому ОСОБА_4 злочині, підтверджується наданими до клопотання доказами у їх сукупності, а саме: показами потерпілого, протоколами впізнання, показами потерпілого, протоколом допиту підозрюваного, речовими доказами.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

На підставі ч.4 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

В частині 3 ст. 5 Конвенції / правова позиція ЄСПЛ, викладена в п. 60 рішення від 06.11.2008р. у справі " Єлоєв проти України"/ після спливу певного проміжку часу / досудового розслідування, судового розгляду/ навіть обґрунтована підозра у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року, проголошує одну з основоположних цінностей демократичного суспільства і по суті беззастережно забороняє позбавлення свободи, крім випадків, передбачених і встановлених законом відповідно до певної процедури.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, Приморським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0003883 від 23.06.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

В клопотанні слідчого не вказано, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчий суддя вважає що прокурором в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_4 буде переховуватися від органу досудового слідства, ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та місце проживання, за яким проживає, тобто має міцні соціальні зв`язки, враховуючи що потерпілі претензій матеріального та морального характеру до підозрюваного не мають, підозрюваний співпрацює з органом досудового слідства, досягнути мети кримінального провадження та запобігти ризикам переховування ОСОБА_4 від органу досудового слідства та суду можливо, обравши йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Виходячи з вищевикладеного, а також зважаючи на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, з метою запобігання вказаних ризиків, а також з метою забезпечення належної поведінки та виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, враховуючи що потерпілі претензій матеріального та морального характеру до підозрюваного не мають, підозрюваний співпрацює з органом досудового слідства, з огляду на особу та міцні соціальні зв`язки підозрюваного, а саме, зважаючи на те, що він має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, оскільки саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 досягнути мети кримінального провадження та запобігти ризикам переховування його від органу досудового слідства та суду.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 21:00 години до 06:00 години за адресою постійного місця проживання: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, у розумні строки;

2) не залишати місце постійного проживання з 21:00 години до 06:00 години розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 27.06.2018 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 26.08.2018 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1

29.06.2018