АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1478/18 Справа № 216/4086/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши 31 липня 2018 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження № 0001492 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від08 травня 2018 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка Республіки Казахстан, освіта середня, не одружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, проживає: АДРЕСА_1 , раніше судима:
- 23.05.2017 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнена з наданням іспитового строку 1 рік,

обвинувачену у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Цим вироком ОСОБА_8 визнано виною за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа та призначено покарання:
за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді 2 років обмеження волі;

за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.
На підставі ст.70 КК України, призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим покаранням у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 71, п. б) ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_8 покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2017 року та визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Вирішено питання з приводу судових витрат та речових доказів.
Цим вироком ОСОБА_8 визнано винною та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

21.08.2017 року близько 05:00 год. ОСОБА_8 проходячи по вул. Гданцівській у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знайшла кульок в якому знаходився паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який 31.08.2002 року виданий Врадіївським РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого ОСОБА_8 зазначений документ перенесла до місця свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому, 21.08.2017 у період часу з 05:00 по 13:50 год. ОСОБА_8 , знаходячись вдома за вищевказаною адресою, до паспорту вказаного громадянина за допомогою клею вклеїла фото із власним зображенням, на якому відсутні фрагменти відповідної частини відтиску рельєфної печатки, спробувавши придати йому вигляд справжнього.
21.08.2017 приблизно о 13.50 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в ломбарді «КАПІТАЛ», розташованому по пр. Поштовий, 43/8 у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, надала ОСОБА_10 , яка виконувала обов`язки експерта оцінювача, вказаний паспорт громадянина України, до якого попередньо вклеїла фотокартку з власним зображенням.
Однак паспорт громадянина України, наданий ОСОБА_8 за вищевказаних обставин ОСОБА_10 , в останньої викликав сумніви у його справжності, у зв`язку з чим остання викликала співробітників поліції, які 21.08.2017 у період часу з 14.15 год. до 14.45 год. здійснили огляд наданого паспорту.
В апеляції:
- захисник просить вирок змінити в частині призначеного покарання, шляхом призначення покарання менш суворого, застосувавши до обвинуваченої звільнення від відбування покарання із випробуванням, а саме:

за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді 2 років обмеження волі;

за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим покаранням визначити покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, п. б) ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_8 покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2017 року та визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Звільнити обвинувачену від відбуття покарання з випробуванням терміном на 1 рік, відповідно до норм ст. 75, 76 КК України.

В обґрунтування вказав, що вирок є незаконним, необґрунтованим, невмотивованим та несправедливим і таким, що підлягає зміні, оскільки судом не здійснено належну правову оцінку ступеня тяжкості та кримінально-правового характеру вчинених нею злочинів так як не враховано, що вчинені злочини не є насильницькими. Судом не в повній мірі враховано пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність тяжких наслідків, визнання вини повністю. Щодо обтяжуючих обставин, захисник вказує, що вони взагалі відсутні, а рецидив злочинів судом не повинен визначатися як обятжуюча обставина, оскільки скоєний попередній злочин не є тотожнім.
Крім того вказав, що міра покарання, яка не буде пов`язвана із реальним відбуванням позбавлення волі буде повністю співідноситись з принципом верховенства права.
ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_7 надали клопотання до апеляційного суду про слухання справи за їх відсутності.

Заслухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги захисника на невідповідність призначеного покарання через його суворість з посиланням на те, що судом при визначенні покарання не враховано тяжкість скоєних злочинів, те що вони не є насильницькими, не в повній мірі враховано пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність тяжких наслідків та визнання вини обвинуваченою, колегія суддів, вважає безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно вироку, суд першої інстанції за ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України призначив ОСОБА_8 покарання в межах визначених законом санкцій.
Визначений судом першої інстанції вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При обранні такої міри і розміру покарання суд, як вбачається з вироку, врахував, характер та тяжкість вчиненого обвинуваченою злочину, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, спосіб вчинення злочину і його мотиви, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку лікаря - психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з квітня 2015 року, з приводу виживання алкоголю зі шкідливими наслідками, неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, є раніше судимою особою, яка вчинила злочини в період перебування на випробувальному терміні, згідно досудової доповіді органу пробації, ризик вчинення повторного правопорушення високий, виправлення особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. Крім цього судом враховано, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного. Пом`якшуючими обставинами в силу вимог ст. 66 КК України суд визнав сприяння слідству і щире каяття обвинуваченої, на що звертає увагу і захисник в апеляційній скарзі. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України, визначено рецидив злочину.

Отже посилання захисника в апеляції на те, що суд не врахував або не в повній мірі врахував щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів є безпідставним, оскільки як вказано вище зазначені обставини при визначенні розміру і виду покарання судом першої інстанції були визнані саме пом`якшуючими. Щодо вказаних адвокатом обставин таких як відсутність тяжких наслідків, визнання вини судом враховано у сукупності з іншими обставинами.
Що стосується доводів захисника з приводу відсутності рецидиву злочинів, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 34 КК України, рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.
Як вже зазначалося вище, 23.05.2017 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_8 засуджено до 1 року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнено з наданням іспитового строку 1 рік.
Тобто, обвинуваченою раніше вже було вчинено умисний злочин, передбачений ст. 309 КК України, за який вона має судимість. Скоєний злочин по даному кримінальному провадженню, ст. 358 КК України, також є умисним, оскільки суб`єктивна сторона вказаного злочину характеризується виною у формі прямого умислу.
Так, вказані злочини не є тотожними або однорідними, з чим погоджується колегія суддів, однак вимоги зазначені в ст. 67 КК України регламентують право суду при призначенні покарання визнати рецидив обтяжуючою обставиною. В даному випадку суд першої інстанції використав таке право, і апеляційний суд не вбачає порушень в даному випадку норм чинного законодавства.
Таким чином, з огляду на викладене при вказаних обставинах, підстав для застосування до обвинуваченої положень ст.ст. 69, 75 КК України, колегія суддів не вбачає.
На переконання колегії суддів, з врахуванням особи обвинуваченої, скоєння нею злочину в період іспитового строку інших обставин в їх сукупності, покарання призначене ОСОБА_8 при зазначеному є справедливим, необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для звільнення ОСОБА_8 від покарання на підставі ст. 75 КК України, з мотивів, які наведені в апеляційній скарзі захисника, оскільки судом призначене покарання є правомірним, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року, щодо ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3