Справа № 197/1/17
1-кп/214/265/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю судового засідання секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 06.05.2016 року, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 11.12.2003 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.03.2004 вирок змінено, на підставі ст.75, 104 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 03.05.2006 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 01 рік 06 місяців, на підставі ст.71 КК України, частково приєднано покарання за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 11.12.2003 року та остаточно призначено до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 04.04.2011 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці, звільнений 05.02.2013 умовно-достроково на 11 місяців 4 дні;
- 07.02.2017 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень;
- 07.12.2017 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.309 ч.2, ст.185 ч.3, ст.70 ч.4, ст.71 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць та визначено на підставі ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень до самостійного виконання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

за участю:
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
11.04.2016 приблизно о 09-00 годин, ОСОБА_3 , знаходячись на вул. Гоголя в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи засновані на знайомстві довірливі відносини з ОСОБА_6 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у останнього його мобільний телефон марки «ZTE» моделі «V818» чорного кольору, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №112 від 21.12.2016 становить 1200,00 гривень, з картою пам`яті «Micro SD» моделі «Team» об`ємом 2 Gb, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №112 від 21.12.2016 становить 52,50 гривень, та з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_1 , вартість якої згідно з проведеною товарознавчою експертизою №112 від 21.12.2016 не визначалася у зв`язку з відсутністю методичної літератури по оцінці стартового пакету, що належить ОСОБА_6 , при цьому повідомивши останнього, про те, що після здійснення дзвінка поверне йому мобільний телефон, хоча робити цього не збирався. Після того, як ОСОБА_6 , будучи впевненим у добропорядності намірів ОСОБА_3 , добровільно передав йому вищезазначений телефон, останній із належним ОСОБА_6 майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 1252,50 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, визнав в повному обсязі та пояснив, що дійсно 11.04.2016 вранці зустрів свого знайомого ОСОБА_6 біля його будинку та пішов з ним разом до магазину. В цей час він попросив у ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон, щоб зателефонувати, на що останній, повіривши йому, віддав свій телефон. Після чого, він з телефоном пішов, сів в автомобіль та поїхав. Вказаний телефон потім продав, кошти витратив на свої потреби. Сім-карту та флеш-карту він ОСОБА_6 потім повернув. З сумою збитку, вказаною в обвинувальному акті, згоден. У вчиненому кається, просить суворо не карати.
Враховуючи думки учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, показання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому КПК України, а тому є допустимими, а також належними, оскільки підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачений вчинивзаволодіння майном ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою останнього (шахрайство), вчинене повторно.
Після з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених під час судового розгляду кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які мають логічний та послідовний характер, узгоджуються між собою, суд поза розумним сумнівом приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йомукримінальному правопорушенніза ч.2 ст.190 КК України.
Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Призначаючи покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема відомості, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому визнається щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, відповідно до ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочину.
Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (т.1 а.с.32).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який, відповідно до положень ст.12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується нейтрально (т.1 а.с.34), раніше неодноразово судимий (т.1 а.с.24-25, 26-27), на обліку в КЗ «Широківська ЦРЛ» ДОР у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (т.1 а.с.32).
Таким чином, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності, а особливо попередню поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме, неодноразове притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, що дає підстави для очікувань про відсутність у останнього наміру зупинятись у своїх злочинних діях, отже небезпека в такому випадку для суспільства та держави є явною, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінованої йому статті.
В свою чергу, при визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вважає необхідним застосувати ч.4 ст.70 КК України та до призначеного покарання частково приєднати покарання, призначене вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.12.2017 року, призначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , та запобігання вчиненню нових злочинів ним та іншими особами.
Підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України судом не встановлено.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно обчислювати з моменту його затримання, а саме, з 07 грудня 2017 року.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк покарання, відбутого за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.12.2017 року.
Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.12.2017 року, остаточно призначивши ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі з самостійним виконанням покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, відповідно до вимог ч.3 ст. 72 КК України.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання, а саме з 07 грудня 2017 року.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк покарання, відбутого за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.12.2017 року.
Речові докази вилучені 06.05.2016 у ОСОБА_3 картка пам`яті «Micro SD» моделі «Team» об`ємом 2 Gb та сім-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 , які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Широківського ВП Криворізького ВП ГУНП Дніпропетровської області повернути власнику ОСОБА_6 , дозволивши розпоряджатися на власний розсуд (т.1 а.с.6, 7).
Апеляційні скарги можуть бути подані протягом 30 днів з дня проголошення вироку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1