У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року Лохвицький районний суд Полтавської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця Полтавської області клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000109 від 07.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України,-

в с т а н о в и в:

16 жовтня 2018 року до Лохвицького районного суду Полтавської області надійшло клопотання начальника Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000109 від 07.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Мотивом клопотання є те, що під час проведення досудового розслідування встановлено, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 178,6599 га, розташовані за межами населених пунктів на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, самовільно зайняті та самовільно використовуються ТОВ «Дружба Яхниківська» шляхом посіву сільськогосподарських культур, що є порушенням вимог статті 125 Земельного кодексу України та статті 37 Закону України «Про охорону земель», в частині розорення пасовищ площею 98,8798 га.

Відповідно до «Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву родючого шару грунту) без спеціального дозволу», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року №963, розраховано шкоду, заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок в розмірі 286 460 грн. 44 коп.

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельною ділянкою від 07.06.2018 року встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності, право на яку виставлено на аукціон, площею 12,001 га кадастровий номер :00:002:0275 знаходиться за межами населених пунктів на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. Дана земельна ділянка самовільно зайнята та самовільно використовується ТОВ «Дружба Яхниківська», шляхом посіву пшениці.

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельною ділянкою від 07.06.2018 року встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності, право на яку виставлено на аукціон, площею 67,7800 га рілля кадастровий номер :00:002:0275 знаходиться за межами населених пунктів на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. Дана земельна ділянка самовільно зайнята та самовільно використовується ТОВ «Дружба Яхниківська», шляхом посіву кукурудзи та люцерни.

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельною ділянкою від 07.06.2018 року встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності, право на яку виставлено на аукціон, площею 28,9500 га пасовища знаходиться за межами населених пунктів на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. Дана земельна ділянка розорана та засіяна сільськогосподарською культурою - ярою пшеницею або ячменем та яка використовується ТОВ «Дружба Яхниківська».

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельною ділянкою від 07.06.2018 року встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності, право на яку виставлено на аукціон, площею 21,5698 га пасовища кадастровий номер :00:002:0276 знаходиться за межами населених пунктів на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. Дана земельна ділянка самовільно зайнята та самовільно використовується ТОВ «Дружба Яхниківська», шляхом посіву кукурудзи та люцерни.

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельною ділянкою від 07.06.2018 року встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності, право на яку виставлено на аукціон, площею 18,920 га пасовища знаходиться за межами населених пунктів на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. Дана земельна ділянка самовільно зайнята та самовільно використовується ТОВ «Дружба Яхниківська», шляхом посіву кукурудзи.

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельною ділянкою від 07.06.2018 року встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності, право на яку виставлено на аукціон, площею 11,4400 га пасовища знаходиться за межами населених пунктів на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. Дана земельна ділянка самовільно зайнята та самовільно використовується ТОВ «Дружба Яхниківська», шляхом посіву сільськогосподарської культури соняшника.

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельною ділянкою від 07.06.2018 року встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності, право на яку виставлено на аукціон, площею 18,00 га пасовища знаходиться за межами населених пунктів на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. Дана земельна ділянка самовільно зайнята та самовільно використовується ТОВ «Дружба Яхниківська», шляхом посіву сільськогосподарської культури соняшника.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26.06.2018 року ТОВ «Дружба Яхниківська» в особі директора ОСОБА_5 самовільно зайнято земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 178,6599 га.

Протоколами оглядів від 21.09.2018 року встановлено, що земельна ділянки площею 67,7800 га рілля кадастровий номер :00:002:0275) засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою, земельна ділянки площею 11,4400 га засіяна сільськогосподарською культурою соняшником, земельна ділянки площею 18,9200 га засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою, земельна ділянки площею 21,5698 га засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою.

Постановою від 10.08.2018 року по даному кримінальному провадженні речовими доказами визнано сім земельних ділянок сільгосподарського призначення державної власності загальною площею 178,6599 га, які знаходяться на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, за межами населених пунктів, з кадастровим номером :00:002:0275 площею 12,00001 га, з ознаками врожаю пшениці; :00:002:0276 площею 21,5698 га, засіяна кукурудзою; без кадастрових номерів: площею 67,7800 га - засіяна рослинами кукурудзи; 18,00 га - пасовища, засіяна рослинами соняшнику; 18,9200 га - пасовища, засіяна рослинами кукурудзи; 28,9500 га пасовища, має ознаки збору врожаю ячменю; 11,44 га - пасовища, засіяна культурою соняшником.

В обґрунтування вимог прокурор зазначив, що зазначене в клопотанні майно є доказами кримінального правопорушення, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, з метою збереження цих доказів та недопущення пошкодження, псування, знищення посівів соняшника, їх збирання та подальшого використання, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які знаходяться на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, за межами населених пунктів, за кадастровим номером :00:002:0276 площею 21,5698 га, засіяна кукурудзою; без кадастрових номерів: площею 67,7800 га - засіяна рослинами кукурудзи; 18,9200 га - пасовища, засіяна рослинами кукурудзи; 11,44 га - пасовища, засіяна культурою соняшником. Пояснив, що на даний час тривають роботи по збору врожаю, тому зернові культури можуть бути знищені як речовий доказ. Зазначив, що прокуратурою були подані апеляційні скарги на ухвали слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області по кримінальному провадженні № 0000109 від 07.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України про арешт майна, але на даний час результату розгляду апеляційних скарг немає. Зазначив, що дійсно у даному кримінальному провадженні не визнано потерпілу сторону, але вищезазначені земельні ділянки знаходяться у державній власності відповідно до актів перевірки вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 07.06.2018 року, де зазначені земельні ділянки у клопотанні є сільськогосподарського призначення державної власності, право на які виставлені на аукціон.

Захисник директора ТОВ «Дружба Яхниківська» ОСОБА_5 . ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки агрокультури соняшник та кукурудза не є предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, крім того згідно нарахованих збитків інспектором у сфері додержання вимог земельного законодавства, ОСОБА_5 добровільно відшкодовано шкоду внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок на загальну суму 286460, 44 грн. Простить суд відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, думку захисника, ОСОБА_5 , перевіривши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Як вбачається з ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Так, з клопотання вбачається, що Управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного управління держгеокадастру у Полтавській області, згідно з планом роботи управління на 2 квартал 2018 року було перевірено дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель сільськогосподарського призначення державної власності, право на які виставлено на аукціон, що знаходиться на території Яхниківської сільської ради, Лохвицького району, Полтавської області. В ході проведених перевірок встановлено, що зазначені земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 178,6599 га, самовільно зайняті та самовільно використовуються ТОВ «Дружба Яхниківська», шляхом посіву сільськогосподарських культур, про що 07.08.2018 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000109 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України самовільне зайняття земельної ділянки.

Однак, диспозицією ч.1 ст.197-1 КК України є самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику. Згідно примітки даної статті шкода, передбачена частиною першою цієї статті, визнається значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Проте у клопотанні відображено розмір шкоди, але у судовому засіданні захисником було надано платіжне доручення на суму 286460, 44 грн. щодо добровільного відшкодування шкоди внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок та не заперечувалося стороною обвинувачення.

Крім того, в клопотанні не зазначено осіб, яким пред`явлено підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Предметом злочину, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, є земельна ділянка, об`єктом відносин власності на землю. Також, санкція ч.1 ст.197-1 КК України не містить додаткового покарання у вигляді конфіскації врожаю.

Відомості про наявність цивільного позову у кримінальному провадженні відсутні, прокурором не порушувалося питання щодо накладення арешту на земельні ділянки та врожай з метою забезпечення цивільного позову.

Також, у клопотанні не наведено переконливих доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі незастосування арешту на зазначені земельні ділянки та врожай.

Крім того, подане клопотання в частині накладення арешту на врожай слідчий суддя вважає передчасним, оскільки ухвали слідчого судді Пирятинського районного суду про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту у цьому кримінальному провадженні не скасовані у передбаченому законом порядку, і не заперечувалося у судовому засіданні сторонами кримінального провадження, тому слідчий суддя вважає, що дане клопотання є передчасним, а тому не може бути задоволене.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 6 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Між тим, прокурором в клопотанні про накладення арешту на майно, ні в наданій суду постанові про визнання вищевказаних земельних ділянок речовими доказами, не зазначено правових підстав для прийняття такого рішення (щодо відповідності земельних ділянок критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Тобто, вилучене майно не відноситься до переліку, передбаченого вказаною вище нормою Закону, а тому не підлягає арешту. До того ж власники майна не є підозрюваними у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Приймаючи до уваги, що в клопотанні про арешт врожаю, який знаходиться на території земель Яхниківської сільської ради, завданої кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1ст.197-1 КК України, не конкретизовано майно, а саме: який саме сорт, його врожайність, обсяг врожаю, що належить арештувати, та кому належить, незважаючи на те, що згідно доданих матеріалів форма власності на землю вказана-державна,тому відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні зазначеного клопотання.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя вважає, що прокурором, не була доведена суду необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, про який йдеться в клопотанні, що є правові підстави для такого арешту, а також можливі наслідки здійснення арешту, а саме обмеження права власності, є розумними і співмірними із завданням кримінального провадження.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання начальника Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000109 від 07.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду протяги п`яти діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1