Справа № 572/2813/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2018 року Сарненський районний суд Рівненської області
в складі : головуючого cудді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
представника ВК-46 - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
засудженого - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Саатли Республіки Азербайджан, жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Гагаринського районного суду м.Севастополя від 18 березня 2013 року за ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.2, ч.3 ст.307, ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Початок строку покарання 18.03.2013 року, кінець строку покарання 13.02.2021 року.

ВСТАНОВИВ :
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про умовно дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання.
В судовому засіданні засуджений та захисник подане клопотання підтримали, пояснили, що засуджений на даний час повністю виправився, про що свідчить відсутність стягнень під час перебування у Катеринівській ВК. Крім цього, в обґрунтування поданого клопотання захисник зазначив, що засуджений має хронічні захворювання, внаслідок яких потребує лікування, просить врахувати наявність у ОСОБА_6 на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Представник адміністрації ДУ «Катеринівська ВК-46» заперечує проти поданого клопотання.
Із матеріалів оглянутої особової справи засудженого ОСОБА_6 встановлено, що останній був засуджений вироком Гагаринського районного суду м.Севастополя від 18 березня 2013 року за вчинення, в тому числі, особливо тяжкого злочину.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом особі за умисний особливо тяжкий злочин.
На момент звернення засудженого із вказаним клопотанням до суду останнім дійсно відбуто 3/4 строку призначеного покарання (невідбута частина покарання становить 2 роки 3 місяці 25 днів).
Однак, обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення засудженого є, відповідно до ч.2 ст.81 КК України, сумлінна поведінка та ставлення до праці. Таким чином, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Висновок про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у відповідній установі.
Так, відповідно до наявних в матеріалах особової справи засудженого довідок про наявність стягнень та заохочень останній протягом 2014 року мав 6 стягнень , а у 2017 році заохочення за виконання покладених обов`язків.
За час відбування покарання в УВП №58 та УВП №90 характеризувався посередньо, як особа, яка є неконфліктною, однак, не приймає участі у програмах диференційованого виховного впливу, дотримується правил внутрішного розпорядку лише під контролем, не визнає вину у вчиненому злочині.
Захисник просив звернути увагу на ті обставини, що засуджений у Катеринівській ВК-46 стягнень не мав, характеризується виключно позитивно, що свідчить про його виправлення та перевиховання, а наявність великої кількості стягнень була обумовлена упередженим ставленням до нього персоналу установи, в якій він відбував покарання.
Суд не може погодитись із такою позицією засудженого та захисника.
Відповідно до дослідженої судом характеристики, виданої за підписом в.о. начальника Катеринівської ВК -46 15 серпня 2018 року засуджений ОСОБА_6 не допускав порушень вимог режиму утримання, однак, є непрацевласштованим в зв`язку з неможливістю працевлаштування засуджених сектору максимального рівня безпеки, участь у суспільно-корисній праці щодо покращення комунально-побутових умов та роботах по благоустрою приймає без власної ініціативи, лише в порядку черговості, перебуває на профілактичному обліку, участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає.
За висновком комісії Катеринівської ВК-46 від 15 серпня 2018 року засуджений ОСОБА_6 не заслуговує на застосування ст.81 КК України, як такий, що не довів свого виправлення.
Таким чином, судом не здобуто доказів того, що поведінка засудженого є бездоганною та свідчить про те, що він став на шлях виправлення.
Під час судового провадження судом встановлено, що засуджений дійсно має на утриманні двох неповнолітніх дітей : ОСОБА_8 , 2011 року народження та ОСОБА_9 , 2010 року народження. Крім цього, судом з`ясовано, що ОСОБА_6 о має хронічні захворювання.
Однак, вказані обставини, відповідно до ст..81 КК України не можуть бути підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.
З огляду на сукупність досліджених доказів, суд вважає, що поведінка засудженого не є такою, що свідчить про виправлення та перевиховання останнього, в зв`язку з чим засуджений не довів свого виправлення, а тому заява не підлягає до задоволення.
На підставі ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.
Cуддя підпис
Копія вірно
Суддя Сарненського районного суду
Рівненської області ОСОБА_10