Справа № 314/3785/18
Провадження № 1-кс/314/1364/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.08.2018 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 390 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
27.08.2018 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В клопотанні зазначено, що засуджений до обмеження волі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув 10.08.2017 до ДУ «Дружелюбівський виправний центр (№1)» для відбуття покарання за вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 19.06.2017. Цього ж дня ОСОБА_4 був ознайомлений під розписку з «Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», порядком і умовами відбування покарання у вигляді обмеження волі, а також попереджений про дисциплінарну та кримінальну відповідальність за скоєння правопорушень (ст.ст.68, 69 КВК України, ч.1, 2 ст.390 КК України).

14.05.2018 о 16:00 годині засуджений ОСОБА_4 , на підставі наказу начальника ДУ «Дружелюбівський виправний центр (№1)» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 №49/АГ/18 від 14.05.2018, виїхав на короткочасний виїзд за межі виправного центру до м. Енергодар, Запорізької області для попереднього вирішення питань трудового і побутового влаштування після його звільнення.

При цьому, в цей же день ОСОБА_4 був ознайомлений під розписку з «Правилами поведінки під час короткочасного виїзду», а також попереджений про кримінальну відповідальність за неповернення до місця відбування покарання після закінчення строку виїзду (ст.390 КК України). Засуджений ОСОБА_4 повинен був повернутися на територію установи о 13 годині 00 хвилин 18.05.2018, але у вказаний час до території ДУ «Дружелюбівський виправний центр (№1)» не з`явився, про причини своєї неявки та фактичне місцезнаходження нікого з працівників адміністрації не повідомив.

В ході вжитих розшукових заходів, 25.05.2018 о 09 годині 50 хвилин службовими особами ДУ «Дружелюбівський виправний центр (№1)», засудженого ОСОБА_4 було виявлено та затримано за адресою: вул. Українська м. Енергодар, Запорізька область, після чого повернуто до місця відбування покарання.

Підозрюваний ОСОБА_4 будучи особою засудженою до обмеження волі та відбуваючи вказане покарання, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і знову скоїв кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, за яке, санкцією ч.2 ст.390 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 2-х років.

Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання, яке може бути приєднано до не відбутої частини покарання за попереднім вироком суду, підозрюваний ОСОБА_4 , з урахуванням встановлених обставин, переховувався від службових осіб виправного центру, до правоохоронних органів не звернувся, про місце свого знаходження не повідомив.

На підставі вищевикладеного, органом досудового слідства відповідно до положення п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Зокрема, вищевказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_4 утримується в установі обмеження волі разом із свідками вчиненого ним правопорушення, при цьому його ізолювати від них відповідно до вимог чинного кримінально-виконавчого законодавства не можливо, а сам засуджений може самовільно залишити межі виправного центру, оскільки режим утримання осіб засуджених до обмеження волі не передбачає їх повну ізоляцію від можливих пересувань по території виправного центру, а фактично ОСОБА_4 вже скоїв втечу з місця обмеження волі і переховувався від службових осіб правоохоронних органів.

Необхідно взяти до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 , має схильність до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки раніше неодноразово був засуджений за вчинення злочинів і відбував покарання в місцях позбавлення волі, що свідчить про асоціальну поведінку останнього, за період відбування покарання, на засудженого ОСОБА_4 було накладено 4 стягнення та лише 1 заохочення, що свідчить про його зухвале ставлення до виконання вимог відбування режиму покарання, принципову відмову від їх дотримання, а також у свою чергу про можливе створення конфліктних і провокаційних ситуацій, і в цілому підриву авторитету службових осіб виправного колонії перед іншими засудженими та режиму в установі виконання покарань.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання просив його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з посиланням на відсутність ризиків.

Одночасно підозрюваний повідомив, що з 25.02.2018 утримується у штрафному ізоляторі ДУ «Дружелюбівський виправний центр (№1)» без судового рішення. З 25.03.2018 по 14.05.2018 та з 04.06.2018 по теперішній час утримується в одиночній камері.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вислухавши думку прокурора, підозрюваного слідчий суддя приходить до наступного:

Слідчим доведено, що існує обґрунтована підозра у тому, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст.390 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених у п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , покладається необхідність запобігання спробам незаконно впливати на свідків, тим самим перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя встановивши усі обставини за даним клопотанням приходить до висновку, що прокурором не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на підставі ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, дані про особу, приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч.6 ст.206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Одночасно відносно повідомлення підозрюваного щодо його незаконного утримання, слідчий суддя приходить до висновку в порядку ст.206 КПК України про доручення органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 131-132, 177-178, 179, 194 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 390 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строком на 2 (два) місяці.

Покласти на підозрюваного, ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- утримуватись від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладеного на нього обов`язку, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

В порядку ч.6 ст.206 КПК України копію заяви підозрюваного направити до керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області для перевірки фактів незаконного утримання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

27.08.2018