Справа № 361/7078/15-к
Провадження № 1-кп/361/565/18
У Х В А Л А
ПІДГОТОВЧОГО СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ
=====================================================================

06 липня 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого, судді - ОСОБА_1 ,

суддів: - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілих: - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари обвинувальний акт з додатками внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0002184 від 15 червня 2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молодіжне Казахстан, громадянина України, із вищою освітою, не маючого інвалідності, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в :
25 червня 2018 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшли з Апеляційного суду Київської області матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002184 від

15 червня 2015 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2018 року змінено, та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби без використання електронних засобів контролю з покладенням певних обов`язків.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14 червня 2018 року вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2018 року скасовано з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалою суду від 26 червня 2018 року вказані матеріали кримінального провадження були призначені судом до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Під час підготовчого судового засідання, прокурор вважає за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду, матеріали підсудні суду, підстав для закриття немає.
Обвинувачений та його захисник підтримали позицію прокурора.

Представник потерпілих ОСОБА_8 заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду та заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті не зазначено об`єктивну сторону злочину і мотив його вчинення, не зазначено про тяжкі наслідки завдані злочином, а також інші суттєві обставини відповідно до вимог ст. 277 КПК України, не чітко зазначено кількість нанесених загиблому ОСОБА_11 колото-різаних тілесних ушкоджень.

Потерпілі заперечували проти думки прокурора щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду та підтримали клопотання свого представника яке просили задовольнити.

Прокурор, обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання представника потерпілих.

Будь-яких інших клопотань від учасників підготовчого судового засідання не поступило.

Заслухавши в підготовчому судовому засіданні учасників судового розгляду, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, зокрема як повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України повідомлення про підозру повинно містити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки відповідно до п. 5 ч. 2 даної статті, в обвинувальному акті повинні міститися виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. При цьому, фактичні обставини кримінального провадження, правова кваліфікація кримінального правопорушення та сформульоване обвинувачення, відповідно до закону, є самостійними та обов`язковими складовими частинами обвинувального акту, які не можуть підміняти одна одну.
Аналіз змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування указує на те, що при складанні обвинувального акту прокурором не було дотримано цих вимог закону, крім цього направлений прокурором обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого конкретного обвинувачення обвинуваченому, не викладено мотив вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто не розкрита суб`єктивна сторона кримінального правопорушення (злочину).

У своїй ухвалі Апеляційний суд Київської області від 14 червня 2018 року про скасування вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.03. 2018 року звернув увагу, що в обвинувальному акті відсутня обставина щодо кількості виявлених колото-різаних поранень у ОСОБА_11 .

У той же час, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, з даного обвинувального акту також вбачається, що він не містить належним чином сформованого обвинувачення, висунутого ОСОБА_10 у передбаченому законом порядку, а саме, в розумінні ч. 4 ст. 110 КПК України.
Формулюванням обвинувачення є правова оцінка, юридичний висновок, зроблений на підставі фактичних обставин справи, викладених в обвинувальному акті, змістом якого є правові ознаки злочину, викладені мовою диспозиції статті (його частини) КК України, за якою кваліфікуються дії особи. Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Судом встановлено, що в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення з висновком про те, що ОСОБА_10 своїми умисними діями, які виразилися у вбивстві, тобто заподіянні смерті іншій людині, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.
Однак, викладення фактичних обставин провадження з підсумком про те, що ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 115 КК України , як це зроблено в обвинувальному акті щодо нього, не може замінити формулювання обвинувачення.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Крім цього, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_10 своїми діями, які виразилися у вбивстві, тобто умисному заподіянні смерті іншій людині, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, тобто органом досудового розслідування за погодженням прокурора заздалегідь визнано ОСОБА_10 винним в інкримінованому йому злочині передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що є порушенням однієї із засад кримінального судочинства презумпції невинуватості. Оскільки відповідно до ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом та встановлено обвинувальним вироком суду.
Також в порушення вимог п.6 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не чітко викладені обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_10 .
Крім того, згідно п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити дату і місце його складання та затвердження. Однак в даному обвинувальному акті не вказано місце його складання і затвердження.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акту додається, зокрема, реєстр матеріалів досудового розслідування.
В порушення вимог ст. 109 КПК України, у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні повідомлення про початок досудового розслідування, не вказано кому саме було надано доступ до матеріалів досудового розслідування.
Таким чином, на думку суду, допущені порушення чинного законодавства, грубо порушили права учасників судового провадження, унеможливлюють суд в послідуючому постановити законний, обґрунтований і вмотивований вирок відповідно вимогам ст. 314 КПК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а`п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване

п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п.47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).

З врахуванням викладеного, на думку суду, допущені порушення чинного законодавства, грубо порушили права учасників судового провадження, суттєво утруднює з`ясування судом обставин і робить неможливим здійснення обвинуваченим

ОСОБА_10 належного захисту, чим грубо порушуються гарантовані законом процесуальні права на захист, передбачені п.1 ч. 3 ст. 42 КПК України.

Ухвалення судового рішення за таких обставин, у будь-якому разі може бути визнане незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Щодо думки про можливість зміни обвинувачення в судовому засіданні то суд вважає таку думку безпідставною, оскільки такі порушення законодавства виявлені на цьому етапі, тому вони повинні бути усунутими безпосередньо при їх виявленні, а не проводити тривалі судові процеси в яких змінювати обвинувачення, тим самим порушуючи принцип загальних засад кримінального провадження, зокрема ст. 7 п.21 КПК України розумності строків.

Таким чином, на думку суду, допущені порушення чинного законодавства, грубо порушили права учасників судового провадження, унеможливлюють суд в послідуючому постановити законний, обґрунтований і вмотивований вирок відповідно до вимог ст. 314 КПК України.

Неналежне виконання уповноваженими особами вимог ст. ст. 109, 291 КПК України унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання за клопотанням прокурора суд ухвалою від 06.07.2018 року продовжив строк дії застосованого щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби без використання електронних засобів контролю до 06.09.2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 290, 291, 314, 315, 372 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
Клопотання представника потерпілих ОСОБА_8 задовольнити.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002184 від 15 червня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.115 КК України повернути прокурору для виконання вимог ст.291 КПК України.

Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки протягом 30 діб з дня проголошення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3