Справа № 687/1513/17
№1-кп/687/19/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2018 року смт. Чемерівці

Чемеровецький районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чемерівці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302 від 01.11.2017 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кутківці Чемеровецького району Хмельницької області та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючої, раніше не судимої, не одруженої, на утриманні дітей не має,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2017 року близько 13 години, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні загальної кухні, яка знаходиться в дворі багатоквартирного будинку, що по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання їх наслідків, умисно нанесла один удар кулаком лівої руки в обличчя ОСОБА_4 , від якого потерпіла, не втримавши рівноваги тіла, впала на поверхню підлоги. Після цього, ОСОБА_6 умисно нанесла потерпілій декілька ударів кулаками рук по голові та ногами по тулубу.

За вказаних обставин ОСОБА_6 умисно спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді гострої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, контузії лівого ока 1-2 ступеня, крововиливу під кон`юнктиву лівого ока з розвитком травматичного кон`юктивіту лівого ока, крововилив під повіко лівого ока які, згідно висновку судово-медичної експертизи №827 від 02.11.2017 року, по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Тобто ОСОБА_6 вчинила дії, які виразились в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, чим вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Допитана по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 , свою вину не визнала та показала, що дійсно 16.10.2017 року між нею та її сусідкою ОСОБА_4 на спільній кухні, що розташована на подвір`ї будинку де вони проживають, виник конфлікт з приводу того, що ОСОБА_4 викидала її речі з кухні. В ході даного конфлікту ОСОБА_6 відштовхнула від себе ОСОБА_4 в наслідок чого остання послизнулась та впала. Умисних тілесних ушкоджень вона останній не наносила. Цивільний позов не визнає.

Незважаючи на такі показання обвинуваченої її вина в інкримінованому кримінальному правопорушенні доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
- Показаннями потерпілої, яка підтвердила, що 16 жовтня 2017 року близько 13 години, ОСОБА_6 , в приміщенні загальної кухні, що по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно їй нанесла один удар кулаком лівої руки в обличчя, від якого вона, не втримавши рівноваги тіла, впала на поверхню підлоги. Після цього, ОСОБА_6 умисно нанесла декілька ударів кулаками рук по голові та ногами по тулубу. В подальшому ОСОБА_4 зателефонувала сільському голові ОСОБА_7 , а також викликала поліцію, однак відразу від проходження обстеження відмовилась. В подальшому відчувши погіршення стану здоров`я звернулась до Чемеровецької ЦРЛ де перебувала на стаціонарному лікуванні з 17 по 27 жовтня 2017 року, внаслідок вказаних дій ОСОБА_6 їй спричинена моральна та матеріальна шкода.

Такі покази потерпілої суд сприймає, як доказ досліджений безпосередньо судом в порядку визначеному ст. 353 КПК України, та підтверджують обставину, що 16.10.2017 року ОСОБА_6 спричинила тілесні ушкодження потерпілій

- Показаннями свідка ОСОБА_7 , який повідомив суду, що 16.10.2017 року до нього близько 14 години зателефонувала ОСОБА_4 та просила по допомогу. Прибувши на подвір`я де проживає ОСОБА_4 він виявив її в приміщенні спільної кухні, остання повідомила, що між нею та ОСОБА_6 виник конфлікт та просила вжити заходів до останньої. На її прохання він викликав працівників поліції. Обставини отримання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень йому не відомі.

- Допитані судом за клопотанням сторони захисту свідки, працівники поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 повідомили суду, що 16.10.2017 року виїздили на виклик в смт. Закупне з приводу конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на момент їх приїзду в приміщенні кухні перебувала ОСОБА_4 яка підтвердила факт конфлікту з ОСОБА_6 в ході якого остання її штовхнула. Від проходження СМЕ ОСОБА_4 відмовилась. Поспілкуватись з ОСОБА_6 можливості не мали, оскільки остання покинула приміщення кухні.

Такі покази свідків суд сприймає, як доказ досліджений безпосередньо судом в порядку визначеному ст. 352 КПК України та підтверджують обставину, що 16.10.2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 мав місце конфлікт.

Також вина ОСОБА_6 доводиться:

- Відомостями з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 01.11.2017 року в якій ОСОБА_4 просить прийняти міри до ОСОБА_6 , яка16.10.2017 року близько 13:00 год. по АДРЕСА_2 спричинилаїй тілесні ушкодження.

- Відомостями висновку судово-медичної експертизи № 827 відповідно до якої тілесні ушкодження у ОСОБА_4 у вигляді гострої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, контузії лівого ока 1-2 ступеня, крововиливу під кон`юнктиву лівого ока з розвитком травматичного кон`юнктивіту лівого ока, крововилив під повіко лівого ока які, могли утворитися внаслідок дії тупого твердого предмета по механізму «удар» і по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Даючи оцінку такому висновку експерта, суд визнає його науково обґрунтованими і достатньо аргументованим, який відповідає вимогам ст. 101 КПК України, ґрунтується на відомостях сприйнятих безпосередньо експертом, та таких які стали відомі під час дослідження матеріалів, доводить час, тяжкість та механізм отримання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, та узгоджується з показами потерпілої.

-Допитаний за клопотанням сторони обвинувачення експерт ОСОБА_11 підтвердив викладені у висновку обставини, вказав, що виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження спричиненні внаслідок дії тупого твердого предмету по механізму «удар», внаслідок одноразового прикладання сили. Виключив можливість спричинення таких тілесних ушкоджень внаслідок падіння та удару задньою частиною голови об візок, а також можливість утворення травматичного кон`юнктивіту в наслідок дії вітру.

Вказані відомості отримані в порядку визначеному ст. 356 КПК України, тому суд приймає їх як доказ, яким доводиться спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень внаслідок удару в обличчя.

-Відомостями протоколу слідчого експерименту від 03.11.2017 року проведеному за участі потерпілої ОСОБА_4 в ході якого остання відобразила механізм отримання тілесних ушкоджень.

Такі фактичні дані суд приймає як доказ. Слідчий експеримент проведений з дотриманням вимог ст. 240 КПК України, здобуті в ході його проведення відомості узгоджуються з показами потерпілої даними в судовому засіданні та відомостями судово-медичної експертизи.

Доводи обвинуваченої та її захисника, про те, що в судовому засіданні не доведена обставина, що тілесні ушкодження ОСОБА_4 спричинила саме ОСОБА_6 суд не бере до уваги з огляду, що вони не узгоджуються з дослідженими судом доказами. Тому суд вважає що такі покази обвинуваченою дані з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Аналізуючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази: покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтвердили, що 16.10.2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 мав місце конфлікт; покази потерпілої ОСОБА_4 , яка вказала, що тілесні ушкодження їй спричинила саме ОСОБА_6 з іншими особами у неї конфліктів не було; відомості висновку судово-медичної експертизи, згідно якого ОСОБА_4 через не тривалий проміжок часу поступила в стаціонар Чемеровецької ЦРЛ з отриманим тілесними ушкодженнями; відомостями протоколу усної заяви, та слідчого експерименту, суд приходить до висновку, що доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого правопорушення знаходиться поза межами розумного сумніву, а тому доводи сторони захисту про відсутність прямих доказів нанесення ОСОБА_6 . ОСОБА_4 удару та спричинення тілесних ушкоджень не заслуговують на увагу.

Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доведена та її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжуються відповідальність ОСОБА_6 судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжуються відповідальність ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки, як встановлено в ході судового розгляду ОСОБА_6 тривалий час проживає по сусідству з ОСОБА_4 тому останній було достеменно відомо про вік останньої.
При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого. Суд враховує, обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_6 відсутні, має місце обставина, яка обтяжує відповідальність, також суд врахує особу обвинуваченої, яка на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, відсутність тяжких наслідків злочину. При призначенні покарання суд враховує вимоги ч. ч. 2, 3 ст. 50 КК України, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд не погоджується з позицією прокурора про призначення ОСОБА_6 покарання у вигляді штрафу, оскільки остання ніде не працює та не має стабільного джерела доходу, що може зробити неможливим виконання вироку. За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_6 слід призначити покарання, в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт у їх мінімальному розмірі. На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 на її користь матеріальної шкоди в сумі 1185,75 грн. та моральної шкоди в розмірі 2000 грн. підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:
Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно із ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.
Так кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 заподіяно матеріальну шкоду, яка складається з витрат пов`язаних з лікуванням, суду надано докази - фіскальні чеки на придбання ліків та витрати пов`язані з проїздом до лікувального закладу на суму 1172.44 грн.. Тому в цій частині позов підлягає до задоволення на вказану суму.

Крім того, у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченої потерпілому заподіяно і моральну шкоду, спричинену понесеним фізичним болем, приниженням честі та гідності, порушенням сну, усталеного способу життя. На думку суду, з урахуванням ступеню вини обвинуваченої, наслідків, що настали, понесених потерпілою моральних страждань, суті позовних вимог, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, розмір цього відшкодування слід визначити в сумі 1000 грн.. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром є адекватною спричиненій шкоді і компенсує понесені моральні втрати.
В силу ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. 129 КПК України, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, з обвинуваченої на користь потерпілої підлягають стягненню 1172 (одна тисяча сто сімдесят дві) грн. 44 коп. матеріальної та 1000 (одна тисяча) грн. моральної шкоди.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.
Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у вигляді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , 1172 (одна тисяча сто сімдесят дві) грн. 44 коп. матеріальної та 1000 (одна тисяча) грн. моральної шкоди.А всього 2172 (дві тисячі сто сімдесят дві) грн. 44 коп.. В решті позову відмовити.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Чемеровецький районний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Чемеровецького
районного суду ОСОБА_1