н/п 1-кс/640/6655/18
"05" липня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю скаржника - ОСОБА_3 ,
На обґрунтування скарги скаржник зазначив, що копію оскаржуваної постанови отримав поштою 21.06.2018 , з якою не згодний. Так, вказав, що в ході розслідування кримінального провадження слідчий жодного разу не викликала його на допит в якості заявника або свідка; особу заявника не ідентифіковано; дата 09.07.2015, яка вказана в постанові про закриття кримінального провадження протирічить даті, вказаній у відповіді Прокуратури Харківської області від 22.02.2016, а саме: 11.07.2015; в постанові відсутнє документальне підтвердження про отримання 08.07.2015 ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02.07.2015; в постанові не вказана дата внесення даних до ЄРДР за його заявою від 23.06.2015; ніяких показів в межах вищевказаного кримінального провадження він не надавав; в постанові не вказано на підставі чого встановлено, що ОСОБА_6 є дочкою ОСОБА_5 ; в постанові не вказана дата допиту ОСОБА_6 ; пояснення ОСОБА_6 відносно ОСОБА_5 не підтверджені документально; в постанові не вказано номера квартир сусідів, які звертались до ОСОБА_6 та в ГПНД № 3 для надання ОСОБА_5 медичної допомоги; в постанові не вказано, в які саме дні ОСОБА_6 напередодні 04.06.2015 відвідувала ОСОБА_5 .
На його думку, твердження ОСОБА_6 щодо того, що ОСОБА_5 надала згоду на обстеження - є завідомо неправдивими показами, оскільки згідно відповіді від 03.07.2015 заступника генерального директора ХОКПБ № 3 ОСОБА_7 , ОСОБА_5 04.06.2015 була в примусовому порядку доставлена до ХОКПБ № 3 на підставі направлення лікаря ХГПНД № 3, де ОСОБА_5 була оглянута комісією лікарів та надала добровільну згоду на подальше лікування. Проте заява про добровільну згоду ОСОБА_5 складена різними почерками та має виправлення в даті її складання.
Також вказав, що в постанові в тексті: «на протязі останніх 10 років ОСОБА_5 на лікуванні в ХОКПБ № 3 не знаходилась» пропущено «на момент даної госпіталізації»; в постанові не вказана дата спроби допитати ОСОБА_5 ; в постанові не вказана дата допиту сусідів ОСОБА_5 , не вказані номери квартир цих сусідів, дата допиту лікаря ХГПНД № 3 ОСОБА_8 ; в постанові не вказано на підставі чого лікар ОСОБА_8 встановила, що ОСОБА_6 та інші особи є родичами ОСОБА_5 ; в постанові не вказано в чому проявлялась паронаїдальная симптоматика ОСОБА_5 ; в постанові не вказані документи, якими підтверджуються заяви ОСОБА_6 та сусідів щодо психічного стану ОСОБА_5 ; не вказана дата допиту лікаря ХОКПБ № 3 ОСОБА_9 ; покази лікаря ХОКПБ № 3 ОСОБА_9 про огляд ОСОБА_5 на наступний день протирічать первинним даним у відповіді заступника генерального директора ХОКПБ № 3 ОСОБА_7 ; в постанові не вказані свідки, підстави, процесуальне значення добровільної госпіталізації, а також в постанові не вказано, що судинна деменція не відноситься до категорії психічних захворювань та розладів.
У судовому засіданні ОСОБА_3 доводи, викладені у скарзі підтримав, просив скаргу задовольнити.
Процесуальний керівник у кримінальному провадженні прокурор Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_10 про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, на підставі чого слідчий суддя розглядає скаргу за їх відсутності.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.
Закриваючи кримінальне провадження, в мотивувальній частині вказаної постанови слідчий, зокрема, зазначив, що в діях лікарів медичних закладів і ОСОБА_6 відсутні ознаки злочину, передбачені ч. 1 ст. 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі ОСОБА_5 (а.с.1).
Слідчий суддя не погоджується з вказаною постановою слідчого від 09.07.2015 про закриття кримінального провадження, та вважає її передчасною.
Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У ч. 3 ст. 214 КПК України зазначено, що здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
В статті 223 КПК України викладені вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Так, як зазначено вище, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.07.2015 зобов`язано начальника Київського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області організувати внесення слідчим у встановленому порядку до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 23.06.2015 (а.с. 7).
Відповідно до ч.ч.1,5 ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором.

Проте, матеріали кримінального провадження, що надані органом досудового розслідування до суду, не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за № 0003285 були об`єднані з кримінальним провадженням за № 0003089.

Враховуючи викладене вище, постанова слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0003285 від 09 липня 2015 року, підлягає скасуванню, а скарга ОСОБА_3 - задоволенню.

Матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для продовження досудового розслідування, повного та об`єктивного встановлення обставин кримінального правопорушення та надання слідчим їм обґрунтованої юридичної оцінки, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 303-307,309,372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 09 липня 2015 року про закриття кримінального провадження №0003285 від 09 липня 2015 року, скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0003285 від 09 липня 2015 року повернути до СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1