Справа №127/9281/18
Провадження №1-в/127/307/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника лікарні ВОПНЛ ім. О.І.Ющенка ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

особи, відносно якої розглядається подання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці подання Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. О.І.Ющенка про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги, як захід медичного характеру без її згоди ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. О.І.Ющенка звернулась до суду із поданням про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги, як захід медичного характеру без її згоди ОСОБА_6 .

Подання мотивовано тим, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_1 хворіє з 2004 року. В 2004 році народила дитину, надто опікувалась нею, намагалась робити все сама, недосипала, поступово знизився апетит, настрій, вважала, що їй пороблено, що всі їй заздрять, відчувала страх, тривогу, до дитини нікого не підпускала. Згодом стала аутичною, не розмовляла, не їла, не спала. Вперше знаходилась на стацлікуванні в 10 відділенні ВОПНЛ з 06.09.2004 року по 28.10.2004 року з діагнозом: Важкий депресивний епізод з психотичними симптомами. В січні 2006 року стан знову змінився: перестала спати, стала дратівливою, відчувала страх, тривогу, у всіх діях рідних та близьких бачила загрозу для дитини: "не знаю, щось має стати", не справлялась із домашньою роботою. З цього приводу тричі лікувалась у ВОПНЛ: з 20.01.2006 року по 22.02.2006 рік, з 31.12.2006 року по 13.02.2007 рік, з 04.06.2007 року по 02.07.2007 рік. Після виписки періодично отримувала підтримуюче лікування. Психічний стан погіршився після перенесеної операції в 2007 році з приводу ОСОБА_7 молочної залози: з`явилась тривога, немотивований страх, відчувала "напливи думок", замкнулась в собі, скаржилась на "внутрішню спустошеність", перестала справлятись з звичайною роботою, стала дратівливою, пригніченою. Знаходилась на стаціонарному лікуванні в 10 відділенні ВОПНЛ з 20.12.2007 року по 07.04.2008 рік з діагнозом: Рекурентний депресивний розлад, важкий поточний епізод з психотичними симптомами. Після виписки підтримуюче лікування, потім перестала. 19.10.2011 році у психічному стані нанесла кухонним ножем 8 колотих ран своєму малолітньому сину, від чого дитина померла. По справі пройшла амбулаторну судово-психолого- психіатричну експертизу у ВОПНЛ. Висновок експертної комісії: потребує тривалого спостереження в умовах психіатричного стаціонару для об`єктивного визначення її психічного стану та встановлення остаточного діагнозу. На стаціонарну судово-психіатричну експертизу поступила в Хмельницьку облпсихлікарню. Висновок: була визнана страждаючою параноїдною шизофренією. Потребує примусового лікування в психіатричній лікарні з суворим режимом. Наступні роки знаходилась в Дніпропетровській психлікарні з суворим режимом.

Протягом останніх півроку пацієнтка регулярно приходила на прийом до лікаря-психіатра. Приймала призначене лікування. Пацієнтка страждає на захворювання, при якому спостерігаються істотні розлади особистості, характерне перекручування мислення, часте почуття впливу сторонніх сил, маячення, розлади сприйняття, афективні реакції, неадекватні реальні ситуації при цілості ясної свідомості й інтелектуальних спроможностей. Висновок комісії лікарів-психіатрів (акт № 29) від 16.04.2018 року. За психічним станом ОСОБА_6 рекомендовано продовжити застосування амбулаторної примусової психіатричної допомоги як захід медичного характеру.

У судовому засіданні представник лікарні ОСОБА_4 підтримала подання, наполягала на його задоволенні з мотивів, викладених в поданні.

Особа, відносно якої розглядається подання ОСОБА_6 не заперечувала щодо задоволення подання.

Захисник ОСОБА_5 підтримала подіння.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення подання не заперечував.

Заслухавши пояснення лікаря-психіатра, думку прокурора, захисника, особи відносно якої розглядається подання, дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_1 хворіє з 2004 року. В 2004 році народила дитину, надто опікувалась нею, намагалась робити все сама, недосипала, поступово знизився апетит, настрій, вважала, що їй пороблено, що всі їй заздрять, відчувала страх, тривогу, до дитини нікого не підпускала. Згодом стала аутичною, не розмовляла, не їла, не спала. Вперше знаходилась на стацлікуванні в 10 відділенні ВОПНЛ з 06.09.2004 року по 28.10.2004 року з діагнозом: Важкий депресивний епізод з психотичними симптомами. В січні 2006 року стан знову змінився: перестала спати, стала дратівливою, відчувала страх, тривогу, у всіх діях рідних та близьких бачила загрозу для дитини: "не знаю, щось має стати", не справлялась із домашньою роботою. З цього приводу тричі лікувалась у ВОПНЛ: з 20.01.2006 року по 22.02.2006 рік, з 31.12.2006 року по 13.02.2007 рік, з 04.06.2007 року по 02.07.2007 рік. Після виписки періодично отримувала підтримуюче лікування. Психічний стан погіршився після перенесеної операції в 2007 році з приводу ОСОБА_7 молочної залози: з`явилась тривога, немотивований страх, відчувала "напливи думок", замкнулась в собі, скаржилась на "внутрішню спустошеність", перестала справлятись з звичайною роботою, стала дратівливою, пригніченою. Знаходилась на стаціонарному лікуванні в 10 відділенні ВОПНЛ з 20.12.2007 року по 07.04.2008 рік з діагнозом: Рекурентний депресивний розлад, важкий поточний епізод з психотичними симптомами. Після виписки підтримуюче лікування, потім перестала. 19.10.2011 році у психічному стані нанесла кухонним ножем 8 колотих ран своєму малолітньому сину, від чого дитина померла. По справі пройшла амбулаторну судово-психолого- психіатричну експертизу у ВОПНЛ. Висновок експертної комісії: потребує тривалого спостереження в умовах психіатричного стаціонару для об`єктивного визначення її психічного стану та встановлення остаточного діагнозу. На стаціонарну судово-психіатричну експертизу поступила в Хмельницьку облпсихлікарню. Висновок: була визнана страждаючою параноїдною шизофренією. Потребує примусового лікування в психіатричній лікарні з суворим режимом. Протягом останніх півроку пацієнтка регулярно приходила на прийом до лікаря-психіатра. Приймала призначене лікування. Пацієнтка страждає на захворювання, при якому спостерігаються істотні розлади особистості, характерне перекручування мислення, часте почуття впливу сторонніх сил, маячення, розлади сприйняття, афективні реакції, неадекватні реальні ситуації при цілості ясної свідомості й інтелектуальних спроможностей. Висновок комісії лікарів-психіатрів (акт № 29) від 16.04.2018 року. За психічним станом ОСОБА_6 рекомендовано продовжити застосування амбулаторної примусової психіатричної допомоги як захід медичного характеру.

Статтею 19 Закону України Про психіатричну допомогу передбачено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу, який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів психіатрів.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу , ст. 95 КК України, ст.ст. 512, 514 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Подання ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка задовольнити.

Продовжити строком на 6 місяців застосування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , амбулаторної психіатричної допомоги примусового порядку, як захід медичного характеру.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: