ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/10/18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: застосування запобіжного заходу Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі - ОСОБА_5

З участю прокурора - ОСОБА_6

Захисника - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження № 0003522 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28.09.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Імішлі, громадянина республіки Азербайджан, азербайджанця, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 26.02.2018 за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 вересня 2018 року задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановлено строк дії ухвали до 23.11.2018 року включно.

Визначено розмір застави в розмірі 142 160 грн.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме: придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, посилається на те, що рішення прийняте з порушенням норм кримінального, кримінального процесуального права. Слідчим не доведено обставин, що свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий суддя не звернув уваги на те, що прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність обрання такого запобіжного заходу, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики. Також, судом першої інстанції не взято до уваги того факту, що підозрюваний проживає разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_10 та новонародженою дитиною, працює у свого дядька в ресторані, займається постачанням продуктів і буде на першу вимогу слідчого або суду з`являтись. Просить скасувати ухвалу і постановити нову, обравши ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, думку захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні вимоги, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, 27.09.2018 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 , підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом огляду місця події від 26.09.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 ; висновком судової балістичної експертизи №306-БЗ від 27.09.2018 року.

Як вбачається із матеріалів провадження та вищезазначених доказів, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, не одружений, на утриманні не має неповнолітніх дітей, не працевлаштований, постійного заробітку не має, що свідчить про наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення в інший спосіб, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання зазначеним вище ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, з урахуванням положень ч.5 ст.182 КПК України, визначив саме такий розмір застави, який зможе запобігти зазначеним ризикам та слугувати стримуючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Посилання захисника на те, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність обрання такого запобіжного заходу, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики, не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами. Доводи адвоката про те, що судом першої інстанції не взято до уваги того факту, що підозрюваний проживає разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_10 та новонародженою дитиною, працює у свого дядька в ресторані, займається постачанням продуктів і буде на першу вимогу слідчого або суду з`являтись, не можуть слугувати стримуючим фактором та не спростовують заявлених ризиків.

Інші посилання сторони захисту були враховані слідчим суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність постановленої ухвали.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких адвокат просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 вересня 2018 року, якою відносно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2