АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3820/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
31 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року, -
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та продовженострок тримання під вартою до 03 вересня 2018 року включно, в межах строку досудового розслідування, щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка, Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 147, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України.
Згідно ухвали, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження щодо ОСОБА_8 строку тримання під вартою.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги, захисник зазначає про те, що в ухвалі суду не зазначено місце її постановлення, відсутнє найменування (номер) кримінального провадження, відсутнє місце народження і місце проживання підозрюваного. Додає, що секретар судового засідання не встановив особу підозрюваного, не з`ясував чи було вручено судові виклики та повідомлення тим, хто не прибув, не повідомила причини їх неприбуття, не повідомила про здійснення повного фіксування судового розгляду, а судовий розпорядник не роздав особам, які беруть участь у судовому засіданні пам`ятку про їх права та обов`язки. Стверджує, що головуючий не оголосив прізвище запасного судді, потерпілого, цивільного позивача, відповідача представників та законних представників, перекладача, не встановив особу підозрюваного, не роз`яснив підозрюваному суть підозри, не запитав підозрюваного визнає він підозру чи ні, не виставив на обговорення питання про належність доказів та їх допустимість, а також відмовив у задоволенні клопотання про допит свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Також адвокат вказує про відсутність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень. Додає, що у повідомленні про підозру від 16.05.2018 року відсутнє прізвище та посада слідчого, підозра не підписана слідчим, прокурором. Крім того, захисник зазначає, що у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено дату та час повідомлення про підозру та не додано її до клопотання.
Далі в апеляційній скарзі апелянт вказує на відсутність переліку свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду, як і відсутні підтвердження того, що підозрюваному надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Також адвокат звертає увагу суду на відсутність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КК України та додає, що прокурором не доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
16.05.2018 ОСОБА_8 затриманий на підставі ч. 1 ч. 2 ст. 208 КПК України та того ж дня його повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 147, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України.
17.05.2018 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14.07.2018, без визначення застави.
06.07.2018 слідчим суддею у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу відмовлено.
Прокурор відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою, яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року задоволенота продовжено строк тримання під вартою до 03 вересня 2018 року включно, в межах строку досудового розслідування.
Під час розгляду клопотання, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, а саме передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 147, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).
Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Твердження апелянта про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, не заслуговують на увагу, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Такі дані містяться зокрема у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_20 від 12.07.2017, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_20 від 13.07.2017, протоколі допиту потерпілої ОСОБА_21 від 12.07.2017, протоколі потерпілої ОСОБА_21 від 16.11.2017, протоколі пред`явлення особи ОСОБА_8 для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_20 від 13.07.2017, протоколі пред`явлення особи ОСОБА_8 для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_21 від 13.07.2017, висновку експерта №7370-ая/17 щодо проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_20 , висновку експерта від 16.02.2017 № 125/іт, розсекречених протоколах за результатами проведення НСРД, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_22 від 13.06.2017, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_22 від 29.06.2017, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_22 від 15.02.2018, протоколі пред`явлення особи ОСОБА_8 для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_22 від 29.06.2017, протоколі допиту свідка ОСОБА_23 від 15.06.2017, протоколі допиту свідка ОСОБА_23 від 06.02.2018, протоколі допиту свідка ОСОБА_23 від 03.03.2018, протоколі пред`явлення особи ОСОБА_8 для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_23 від 03.07.2017, протоколі допиту свідка ОСОБА_24 від 01.08.2017, протоколі допиту свідка ОСОБА_24 від 01.03.2018, протоколі пред`явлення особи ОСОБА_8 для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_24 від 27.10.2017, протоколі допиту потерпілої ОСОБА_25 від 16.02.2018, листом-інформуванням Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в м. Києві від 29.11.2017, листі Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 05.03.2018, листі Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 16.05.2018.
Крім того, всупереч положенням ч. 5 ст. 132 КПК України, апелянтом не надано доказів на підтвердження зазначених обставин, з огляду на засади змагальності сторін, проте стороною обвинувачення обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення.
Крім того, факт заперечення наявності обґрунтованої підозри не є визначеною законом підставою для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України та є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ст.ст. 22, 26 КПК України).
Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність.
Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні. Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання прокурора, оскільки сторона обвинувачення в повному обсязі довела суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Твердження апелянта про те, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді не зазначено місце її постановлення, відсутнє найменування та номер кримінального провадження, слід визнати непереконливими, оскільки дані обставини спростовуються змістом оскаржуваного судового рішення.
Посилання захисника на те, що в ухвалі слідчого судді не зазначено місце народження і місце проживання підозрюваного, заслуговують на увагу, проте, у відповідності до вимог закону, не тягнуть за собою скасування оскаржуваного судового рішення, з урахуванням доданих ініціатором клопотання доказів. Крім того, у відповідності до журналу судового засідання від 10.07.2018, особу підозрюваного встановлено судом у судовому засіданні суду першої інстанції, а тому доводи в цій частині не заслуговують на увагу.
Твердження адвоката про те, що секретар судового засідання не з`ясував чи було вручено судові виклики та повідомлення тим, хто не прибув, не повідомила причини їх неприбуття, слід визнати непереконливими, оскільки при розгляді даного клопотання у судовому засіданні приймали участь як сторона обвинувачення, так і сторона захисту, а відсутність осіб, явка яких є обов`язковою та яка б мала бути підставою для перенесення розгляду справи, не мала місце у даному конкретному випадку.
Посилання автора апеляційної скарги на відсутність доказів підтвердження того, що підозрюваному надані копії клопотання та матеріали на його обгрунтування, як на підставу для скасування оскаржуваного судового рішення, слід визнати непереконливими, оскільки 09 липня 2018 року підозрюваний ОСОБА_8 в присутності понятих відмовився від отримання копії клопотання та матеріалів на його обгрунтування. Крім того, 10 липня 2018 року, у відповідності до журналу судового засідання та звукозапису судового засідання, підозрюваному надано клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, у зв`язку із чим у судовому засіданні оголошена перерва на три години для ознайомлення підозрюваного та його захисника.
Твердження адвоката про те, що головуючим не оголошено прізвище запасного судді, потерпілого, цивільного позивача, відповідача представників та законних представників, перекладача, не заслуговують на увагу, оскільки, такі дії судді належать до повноважень місцевого суду при розгляді справи по суті, а не на стадії вирішення питання про необхідність застосування до підозрюваної особи заходів забезпечення кримінального провадження.
Посилання захисника на те, що головуючим відмовлено у задоволенні клопотання про допит свідків, не тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді, оскільки допит свідків є правом слідчого судді, а не його обов`язком і здійснюється за наявності для того підстав, що у цьому випадку не мало місця.
Доводи апеляційної скарги про те, що до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено дату та час повідомлення про підозру, у відповідності до вимог чинного КПК України, не тягне за собою відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу та скасування ухвали слідчого судді. Крім того, прокурором у судовому засіданні повідомлено суд про те, що дата та час повідомлення про підозру. Правова кваліфікація кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 невідкладно внесені прокурором до ЄРДР.
Твердження захисника про те, що у клопотанні відсутній перелік свідків, яких сторона обвинувачення вважає за необхідне допитати під час судового розгляду, не може бути визнано достатніми для висновку про необхідність скасування оскаржуваного судового рішення, з урахуванням того, що у клопотанні про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 прокурором зазначено про те, що сукупності матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, достатньо для прийняття рішення та потреба у допиті будь-яких осіб під час розгляду клопотання відсутня, з чим погодився слідчий суддя.
Посилання адвоката на те, що секретарем судового засідання не повідомлено про здійснення повного фіксування судового розгляду, не є підставою для задоволення апеляційної скаргу, з урахуванням того, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. Крім того, відповідно до журналу судового засідання, технічна фіксація даного судового засідання здійснюється на комплексі «Камертон», інвентарний номер 123, розмір вільного місця 5834 Мб.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, у зв`язку із чим посилання захисника на те, що прокурором не доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, на переконання колегії суддів, є непереконливими.
Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального кодексу України.
За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року, якою задоволеноклопотання прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та продовжено щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 03 вересня 2018 року включно, в межах строку досудового розслідування, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4