Провадження № 11-кп/4820/113/18
Справа № 683/1570/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 серпня 2018 року,
в с т а н о в и л а:

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 серпня 2018 року задоволено клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , засуджену вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 квітня 2018 року за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді виправних робіт строком на 2 (два) роки з відрахуванням із суми її заробітку в дохід держави грошових коштів у розмірі 20 (двадцяти) відсотків з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки, звільнено від відбування основного та додаткового покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» .
Прокурор, в поданій апеляційній скарзі, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, посилаючись на те, що вказана ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, в зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Так, судом першої інстанції не з`ясовано питання чи позбавлялась ОСОБА_7 батьківських прав відносно її сина ОСОБА_9 , оскільки ця обставина не підтверджується даними, дослідженими під час розгляду клопотання. Окрім того, явно несправедливим є рішення суду в частині звільнення ОСОБА_7 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки, як в ході досудового розслідування, так і під час судового розгляду, засуджена вину в інкримінованому їй злочині, не визнала, спотворювала в суді І інстанції та апеляційній інстанції обставини події, намагалась перекласти свою вину на потерпілу, що свідчить про відсутність розкаяння та небажання стати на шлях виправлення, а тому рішення суду, в цій частині, також підлягає скасуванню.
В процесі апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу, лише, в частині не з`ясування судом обставини чи не позбавлялась ОСОБА_7 батьківських прав.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженої ОСОБА_7 та її захисника-адвоката ОСОБА_8 , про законність і обґрунтованість ухвали суду, думку прокурора, який частково підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 квітня 2018 року ОСОБА_7 засуджена за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді виправних робіт строком на 2 (два) роки з відрахуванням із суми її заробітку, в дохід держави, грошових коштів у розмірі 20 (двадцяти) відсотків з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Застосовуючи щодо ОСОБА_7 п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільняючи її від призначеного покарання , суд першої інстанції посилався на те, що вона вчинила необережний злочин до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КПК України та має дитину-інваліда, щодо якої не позбавлена батьківських прав.

З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Згідно з приписами п.«в» статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" встановлено, що від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, звільняються, зокрема, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами: - визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України; - визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України; - кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.
Відповідно до положень ст. 5 зазначеного Закону, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, осіб, засуджених за злочини, вчинені з необережності, за які законом передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк не більше дванадцяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-4 цього Закону.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України, за вчинення злочину з необережності, який не є особливо тяжким, відповідно до вимог ст. 12 КПК України.
Згідно з витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №10 від 24.04.2018 року ОСОБА_7 є матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується також, і свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданого Старокостянтинівським РАЦС.
Даних проте, що вона позбавлена батьківських прав, матеріали справи не містять, і апелянт їх не підвердив.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 06.04.2010 року по липень 2019 року визнано інвалідом 3 групи, що підтверджується посвідченням Серія НОМЕР_2 , виданим 06.04.2010 року Старокостянтинівським міським управлінням праці та соціального захисту населення, а також довідками до акту огляду МСЕК АВ №0569666 від 22.07.2015 року, АВ №0840631 від 20.07.2016 року, АВ №1001286 від 24.07.2017 року, АВ №1117298 від 16.07.2018 року.
Колегія суддів приходить до висновку, що суд обґрунтовано застосував відносно ОСОБА_7 . Закон України «Про амністію у 2016 році» з підстав, вчинення нею необережного злочину, який не відноситься до особливо тяжких та наявності у неї дитини-інваліда, щодо якої вона не позбавлена батьківських прав.
Доводи прокурора про необхідність підтвердження того факту, що ОСОБА_7 не позбавлена батьківських прав, не заслуговують на увагу, оскільки, згідно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження слідує, що вона є матір`ю ОСОБА_9 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 серпня 2018 року щодо засудженої ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4