Справа № 589/3578/17
Провадження № 1-кп/589/158/18
УХВАЛА

30 травня 2018 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка Сумської області клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шосткинського міськрайонного суду знаходиться кримінальна справа відносно ОСОБА_4 .

Прокурор у судовому засіданні просить продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення .

ОСОБА_4 заперечує проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просить застосувати відносно нього домашній арешт.

Захисник підтримує ОСОБА_4 та вважає необхідним застосувати відносно останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту так як останній тривалий час перебуває під вартою, а ризики які були зазначені слідчим на початку судового розгляду втратили свою актуальність.

Допитаний в судовому засіданні свідок пояснив, що він проживає в АДРЕСА_1 у квартирі , що належить йому на праві власності. Разом з ним в зазначеній квартирі проживав і ОСОБА_4 , який допомагав йому по господарству і вони разом працювали не офіційно. В даний час він не заперечує щоб ОСОБА_4 обрали запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його мешкання. Також не заперечує, проти того що працівники поліції будуть постійно контролювати ОСОБА_6 за місцем його перебування і таким чином створювати йому певні незручності. Крім цього пояснив, що вони можуть разом з ОСОБА_6 працювати та отримувати кошти на життя.

Суд ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши пояснення учасників судового

розгляду приходить до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (ст.5) втілює основоположне право людини на захист від свавільного втручання держави у її право на свободу. Тому, у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

З цього правила випливають два природних наслідки: тягар доведення обставин, що свідчать на користь утримання під вартою, завжди несе сторона обвинувачення, а будь-які обставини, щодо доведеності яких або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою або звільнення, залишається сумнів, мають тлумачитися на користь звільнення особи.

Роль судді при оцінці вказаних обставин полягає в перевірці істинних намірів та цілей, що стоять за позбавленням особи свободи, відповідності цих цілей та намірів вимогам закону, та, у випадку встановлення відсутності законних підстав для тримання особи під вартою, - прийняття рішення про звільнення особи з-під варти.

Така перевірка відбувається за правилами національного законодавства, які містяться в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Так, двомісячний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, спливає

Так за принципом змагальності як сторона обвинувачення, так і сторона захисту мають довести перед судом наявність або відсутність обставин, достатніх для продовження, зміни або скасування запобіжного заходу щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні.

Крім цього з огляду на практику ВС та норми чинного КПК України, ані тяжкість обвинувачення, ані невизнання обвинуваченим вини, ані відсутність роботи або сімї не є достатніми підставами вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Так, Суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку.

Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja v. Estonia (Сулаоя проти Естонії), § 64). Ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (Neumeister v. Austria (Ноймайстер проти Австрії), § 10). У той час як серйозність покарання є релевантною (певним чином відповідною) обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти, тяжкість обвинувачення не може сама по собі служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення особи.

Водночас в інших рішеннях Судом сформульовані висновки, які за певних умов допускають тривале тримання під вартою, яке не буде вважатись порушенням права людини на свободу в розумінні ст. 5 Конвенції.

Зокрема, за практикою Суду, серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії), § 40).

Крім того, Суд вказує на те, що наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (Selcuk v. Turkey (Сельчук проти Туреччини), § 34; Matznetter v. Austria (Мацнеттер проти Австрії), § 9).

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою, судом прийнято до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливий злочини за який йому було призначено покарання у виді штрафу.

Крім цього судом встановлено, що ризики передбачених ст. 177 КПК України, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі і не маючи постійного місця мешкання може переховуватись від суду тим самим перешкодити встановленню істини у справі який був зазначений при обранні та продовженні стоку тримання під вартою втратив свою актуальність, так як на даний час встановлено, що останній має де постійно мешкати, та може працювати і отримувати засоби для існування.

Нових ризиків прокурором не виявлено та не зазначено.

За таких обставин суд вважає, що клопотання прокурора про продовження стоку тримання під вартою задоволенню не підлягає.

Разом з цим, зважаючи на те, що обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливий злочини, і знову вчинив тяжкий злочин, що доводить ризик передбачений ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може вчинити нові злочини , а тому за його поведінкою потребується певний конроль, в зв`язку суд приходить до висновку, що до останнього таки слід застосувати запобіжний захід.

На переконання суду адекватним та ефективним механізмом у цій справі буде запобіжний захід у виді домашнього арешту, з покладенням на обвинуваченого певних обов`язків, що має в повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку та надасть можливість ОСОБА_4 працювати та самостійно матеріально утримувати себе.

Застосування більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176,- 178, 194- 197КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити прокурору в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 .

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 діб тобто по 28.07.2018 року включно.

Заборонти ОСОБА_4 залишати житло розташоване АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, суду з 19:00 години до 5:00 години наступного дня.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) утримуватися від спілкування у будь-якій формі з потерпілою та свідками у зазначеному кримінальному провадженні.

Звільнити ОСОБА_4 з під варти в залі суду.

Ухвалу направити для виконання до Шосткинського ВП ГУНП в Сумській за місцем проживання обвинуваченого .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1