Справа№751/6180/15-к
Провадження №1-кп/751/35/18
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2018 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представник потерпілої юридичної особи та цивільного позивача ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новозаводського районного суду м. Чернігова кримінальне провадження № 0000020 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, освіта вища, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого Новозаводським районним судом м. Чернігова 13.06.2014 року за ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.3 ст.191, ч.2 ст.190, ч.3 ст. 190, ч.4 ст.358 ч.1 ст.209 КК України до 7 років позбавлення волі з позбавленням права протягом трьох років обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, з конфіскацією коштів, одержаних злочинним шляхом та конфіскацією майна;

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.4 ст. 191, ч.5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 , працюючи відповідно до наказу від 04.07.2013 №146-ВК на посаді першого заступника Генерального директора ПАТ БК «Домобудівник» за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, 59-а, 18 липня 2013 року, відповідно до п.12.4.4 Статуту та вищевказаного наказу, виконуючи обов`язки Генерального директора ПАТ БК «Домобудівник» у разі тимчасової неможливості виконання Генеральним директором своїх повноважень або у разі його відсутності, або чергової відпустки, будучи службовою особою, виконуючи організаційно розпорядчі та адміністративно-господарські функції, будучи відповідно до Статуту наділений повноваженнями вчиняти від імені Товариства правочини та укладати (підписувати) від імені Товариства будь-які договори (угоди) з урахуванням обмежень щодо змісту та суми договорів, які встановлені цим Статутом та внутрішніми документами підприємства, допустив службову недбалість внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинила тяжкі наслідки, за наступних обставин:

18.07.2013 року, в денний час, ОСОБА_8 , виконуючи обов`язки генерального директора ПАТ БК «Домобудівник», достовірно знаючи, що ОСОБА_10 не здійснив розрахунку з ПАТ БК «Домобудівник» за придбання квартири, знаходячись у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , всупереч інтересам служби, діючи безвідповідально та несумлінно, підписав договір купівлі-продажу від 18.07.2013 б/н, відповідно до якого ПАТ БК «Домобудівник» в особі виконуючого обов`язки Генерального директора ОСОБА_8 продало, а ОСОБА_10 купив квартиру АДРЕСА_3 , загальною вартістю 660000 грн. Вказаним договором передбачено, що продаж квартири за домовленістю сторін вчинена за 660 000 (шістсот шістдесят тисяч) гривень, які отримані Продавцем від Покупця до підписання цього договору, сторони підтвердили факт повного розрахунку за продану квартиру, на час підписання цього договору сторони не мають одна до одної жодних претензій щодо проведення розрахунків, чим задав ПАТ БК «Домобудівник» збитків у розмірі 660 000 грн., що в 250 і більше разів перевищували неоподаткований мінімум доходів громадян, що є тяжкими наслідками.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе в інкримінованих йому злочинах ч.3 ст. 191, ч.4 ст. 191, ч.5 ст. 191 КК України, не визнав. Пояснив, що перебував на посаді першого заступника Генерального директора ПАТ БК Домобудівник. Точної дати призначення не пам`ятає. Оскільки підприємство ПАТ БК Домобудівник знаходилось у скрутному фінансовому становищі, він був запрошений генеральним директором підприємства ОСОБА_12 для надання допомоги у запуску підприємства. На підприємстві малось дві печатки, одна завжди була у ОСОБА_12 а інша у бухгалтерії. Стосовно надання згоди наглядовою радою на реалізацію квартир, вказав, що згідно Статуту підприємства така згода потрібна у випадку реалізації нерухомого майна, що відноситься до основних засобів підприємства або якщо ринкова вартість майна що реалізується перевищує 10 відсотків вартості активів. Не знає чи надавалась згода наглядової ради на реалізацію квартири за адресою АДРЕСА_4 . Враховуючи, що все майно підприємства знаходилось під арештом, стояло питання про зняття арешту в ДВС на один день з цієї квартири, з метою виведення її з підприємства та подальшого продажу. Довбиш оформляла документи на продаж квартири, а він повинен був підписати договір купівлі-продажу. У визначений час по дзвінку з`явився до нотаріуса, де був ОСОБА_10 його дружина та син ОСОБА_13 . Знаючи, що розрахунку по цьому договору не здійснено і не буде здійснено, він підписав договір купівлі-продажу квартири. Коштів від ОСОБА_10 не отримував. В тому, що саме ОСОБА_10 був покупцем квартири мало певний сенс, оскільки його син ОСОБА_14 був працівником ПАТ БК Домобудівник, а сам ОСОБА_10 був членом громадської організації інвалідів та козацтва, яка володіла контрольним пакетом акцій ПАТ ОСОБА_15 . ОСОБА_16 була квартира пізніше, після того, яка вона була переоформлена на ОСОБА_17 . Ніяких актів прийому-передачі квартири ОСОБА_17 та документів про перерахунок чи сплату ОСОБА_17 коштів за квартиру немає.

По обвинуваченню щодо реалізації квартири за адресою АДРЕСА_5 ОСОБА_18 дав наступні покази. Вказана квартира на момент вирішення питання щодо її продажу мала статус гуртожитку, що обумовлювало укладення попереднього договору та виведення її із статусу гуртожитку. Вказав, що ні попереднього договору, ні додаткової угоди, ні квитанції про прийняття коштів він не підписував, про що свідчить висновок почеркознавчої експертизи. Крім того, на момент підписання додаткової угоди знаходився в лікарні з переломами і не міг її підписати. З показів свідків вбачається, що гроші від ОСОБА_19 отримував ОСОБА_20 , а перераховувала їх ОСОБА_21 . Вважає неналежним доказом квитанцію до прибуткового касового ордеру про отримання коштів від ОСОБА_19 неналежним доказом, оскільки вона має недопустимі виправлення (дописку) щодо суми.

По обвинуваченню щодо реалізації квартири за адресою АДРЕСА_6 дав наступні покази. Його було поставлено до відома, що ОСОБА_22 бажає продати квартиру, за яку він повністю не розрахувався із ПАТ ОСОБА_15 . В обумовлений час 31.07.2013 близько 17 години приїхав до нотаріуса, де ОСОБА_22 мав намір укладати договір купівалі-продажу з покупцями, отримав від ОСОБА_22 66600 грн., підписав та видав йому квитанцію до прибуткового касового ордеру на вказану суму та довідку про відсутність заборгованості. Вказані кошти в розмірі 66600 о 18 год. вніс на розрахунковий рахунок підприємства у ПриватБанку, який було відкрито у цей день, за рахунок чого було сплачено податок. Це був останній день сплати податку, а отже за рахунок цих коштів необхідно було терміново сплатити податок, таким чином не проводячи ці кошти через касу підприємства, гроші були внесені на розрахунковий рахунок підприємства та сплачено своєчасно податок.

Представник потерпілого юридичної особи та цивільного позивача ОСОБА_7 цивільний позов підтримав, в судовому засіданні пояснив, що йому невідомо про фактичні обставини справи, оскільки він уповноважений на представництво інтересів підприємства ліквідатором і на час інкримінованих злочинів не працював.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що знайшли відомості про продаж квартири в оголошеннях сайту ОLX. Квартиру їм показував ОСОБА_24 , який представився як представник « ОСОБА_15 ». Квартира була в задовільному стані. З ОСОБА_25 домовились з приводу ціни 29 тис. доларів, 28 тис. доларів. з яких вони повинні були сплатити відразу, і ще тисячу доларів пізніше. Квартира стояла на балансі « ОСОБА_15 », їх повідомили, що вона має статус гуртожитку і потрібно її в подальшому з цього статусу вивести, а тому було укладений попередній договір купівлі-продажу. 31.07.2013 вони подивились квартиру, в цей же день домовились за продаж. 31.07.2013 ввечері приїхали в офіс « ОСОБА_15 », де був ОСОБА_14 з ОСОБА_26 та ще дві жінки. Вона була з ОСОБА_18 бабусею, яка вносила гроші та від імені якої і було укладено договір. Перед укладенням попереднього договору ОСОБА_27 їм повідомив, що сам договір готується юристом і до кінця дії попереднього договору, основний договір буде готовий. При укладенні договору ОСОБА_8 не було. Прочитавши попередній договір просили внести деякі корективи, які вносила ОСОБА_21 , а ОСОБА_20 забирав договір на підпис. Він виходив 15 хвилин, а коли повернувся віддав документи ОСОБА_21 . Розрахунок було проведено у доларах США, гроші забрав ОСОБА_20 та видав квитанцію. Коли вони вийшли, помітили, що в квитанції відсутнє слово «тисяча». У квитанцію до прибуткового касового ордеру при них вносились зміни, а саме ОСОБА_21 . Додаткову угоду до попереднього договору підписували восени, на підпис брав ОСОБА_28 , а ввечері договір повернув з підписом ОСОБА_27 , після чого вони ще доплатили тисячу доларів.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що у ПАТ БК «Домобудівник» працював ОСОБА_20 , який повідомив про продаж квартири по АДРЕСА_7 . В них були гроші, від продажу батьківської квартири, дачі, а також від спадщини, яку отримала його дружина. Показувала квартиру жінка представник « ОСОБА_15 ». Він, порадившись з дружиною, вирішили купити дану квартиру. Готував пакет документів представник ПАТ БК «Домобудівник», він же здійснював вибір нотаріуса. Нотаріальна контора знаходилась по пр-кту ОСОБА_29 . При оформленні договору у нотаріуса, були присутні він, його син та дружина, яка надала згоду на купівлю квартири та директор «Домобудівника» ОСОБА_8 . Договір купівлі-продажу підписували він, дружина та ОСОБА_27 . Квартиру купили для особистого користування за 600 000 грн., з них 15-20 тис. доларів, які дружина отримала від майна отриманого у спадок від матері, 10 тис. доларів від продажу його дачі, буди ще кошти від продажу батьківської квартири, яку він продав приблизно за 15 тис. доларів. Готівку він передавав ОСОБА_27 у чорному пакеті в передпокої приміщення нотаріальної контори, але не в присутності нотаріуса. Він перерахував готівку в присутності ОСОБА_27 та дружини. Ковтун гроші не перераховував. Нотаріус питала у них, чи вони розрахувались, на що вони підтвердили, що розрахунок проведено повністю. Ні квитанції, ні розписки про отримання грошей йому не видавались. Через два-три місяці він квартиру продав, оскільки ремонт квартири коштував стільки ж як сама квартира. Продав квартиру приблизно за стільки за скільки і купив. Він був членом громадської організації інвалідів праці та козацтва. В той період, коли вони купували квартиру, його син ОСОБА_13 не працював на ПАТ БК «Домобудівник».

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснила, що вона разом з донькою знайшли оголошення про продаж квартири по АДРЕСА_5 . Показував дану квартиру ОСОБА_14 , з яким вони і домовились про купівлю квартири і оговорили ціну. Після огляду квартири, 31.07.2013 ввечері вони поїхали додому за грішми. Передача грошей відбулась в приміщенні агенції при ПАТ БК «Домобудівник». Було укладено попередній договір купівлі-продажу. Договір укладався на ім`я її матері ОСОБА_18 . При укладенні договору була її мати та донька, її самої не було. Про ОСОБА_27 вона тільки чула, ніби він підписував договір. Розраховувались відбувався ввечері 31.07.2013 в доларах, однак вони потім переводились у гривні. Їм було надано квитанцію про оплату. Оскільки в квитанції було пропущено слово «тисяч», вони повертались для того, щоб дописати. В квитанцію були внесені виправлення. Вона підходила до ОСОБА_31 , з якою велась розмова про переведення квартири в житловий фонд. Декілька разів вони підходили до неї з приводу оформлення документів, вона кожного разу казала, що їх документи міською радою не затверджені. Після того, як вони дізнались, що ніяких документів щодо їх квартири ПАТ БК «Домобудівник до міської ради не передавались, вони пішли до ОСОБА_32 . Під час розмови ОСОБА_33 повідомив їм, що гроші за квартиру, яку вони купували на рахунок ПАТ БК «Домобудівник» не надійшли. Роговий сказав, що спір потрібно вирішити тільки в судовому порядку. При укладенні попереднього договору купівлі-продажу вони сплатили 28 000 доларів. Пізніше донька, вже після розмови з ОСОБА_34 , ще доплачувала 900 грн., про що мається квитанція. Квартиру вони купували через агентство при ПАТ БК «Домобудівник». На даний час квартира належить її доньці відповідно до рішення суду.

Свідок ОСОБА_35 судовому засіданні пояснив, що він працював у ПАТ БК «Домобудівник». Він вирішив продати квартиру за адресою АДРЕСА_8 , за яку необхідно було ще сплатити ПАТ БК «Домобудівник» кошти в розмірі 60600 грн. Він звернувся до ОСОБА_31 за допомогою у оформленні документів та передачі до каси коштів. Довбиш сказала, що буде організована зустріч з одним із керівників підприємства. О 17 год. до нотаріуса приїхав ОСОБА_27 , якому він у приміщенні нотаріуса ОСОБА_36 передавав гроші. При цьому були присутні нотаріус, ОСОБА_27 , він та хлопець на ім`я ОСОБА_13 . Вони чекали також на касира ОСОБА_37 , однак вона не приїхала. Замість неї був ОСОБА_27 , який був уповноваженим працівником, документи були належним чином оформлені. Ковтун виписав в його присутності квитанцію до прибуткового касового ордеру, поставив печатку, корінець даного документу відірвав та надав йому, інша частина документу залишилась у ОСОБА_27 . На час оформлення угоди, у нього була на руках готівка, а тому йому було краще, щоб розрахунок було здійснено готівкою. Потім він випадково зустрів ОСОБА_32 , який сказав, що кошти, які він сплатив до підприємства не надійшли.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він являється генеральним директором ПАТ БК «Домобудівник». В 2013 році першим заступником генерального директора був ОСОБА_8 . Під час його перебування у відпустці у липні 2013 року ОСОБА_8 були проведені декілька операцій з продажу квартир, кошти від яких у бухгалтерію підприємства не надійшли. Власниками ПАТ БК «Домобудівник» були акціонери. Основні з них: Сободар -5 %, ОСОБА_38 - більше 40%, у нього та його дітей менше 50%. У червні 2013 його акції були відчужену на користь громадської організації інвалідів, засновником якої був ОСОБА_39 . Відчуження акцій відбувалось на таких умовах: видача кредиту, призначення ОСОБА_20 відповідальним за безпеку на підприємстві, призначення ОСОБА_27 першим заступником, а в подальшому, після отримання кредиту - генеральним директором. Гербова печатка зберігалась в бухгалтерії. Відчуження житла відбувалось зі згоди наглядової ради підприємства.

Про продаж квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_8 . Гаркавому за 80 000 доларів він дізнався, коли вів переговори з банком про надання кредиту. Дана квартира була у заставі у банку «Аваль». Не знає, яким чином зняли арешт. Коштувала вона не менше 1 млн. грн. Згоди наглядової ради на продаж даної квартири він не бачив, не знає, хто займався її продажем. З покупцем квартири ОСОБА_17 він не знайомий, ОСОБА_14 повідомив його про те, що кошти за квартиру були заплачені, не пам`ятає кому. В ході службової перевірки було встановлено, що ціна на вказану квартиру була заниженою, кошти не поступили на баланс підприємства. Перед цим даною квартирою цікавився американець, якому він показував житло. Йому відомо, що після ОСОБА_40 власником квартири став громадянин США.

31.07.2013 відбулось відчуження квартири ОСОБА_18 і ОСОБА_41 нозі ОСОБА_42 . При ньому за рахунок готівки податки не сплачувались, кошти особам під звіт не надавались. В бухгалтерії всі операції оформлялись належним чином, аудиторські перевірки були кожного року. Під час розмови з ОСОБА_19 , вона йому заявила, що купила квартиру по АДРЕСА_9 . Однак він цього факту не знав, гроші від продажу квартири в касу не надходили.

З приводу отримання коштів від ОСОБА_43 за придбану ним квартиру повідомив, що знає, про наявність касового ордера, однак гроші від продажу квартири до каси підприємства не надходили. Касир на підприємстві був один. Заяви в поліцію він писав на ОСОБА_27 , оскільки він підписував всі касові ордери та договори. Рахунки відкривались у «Приватбанку» з метою отримання кредиту, звіт з банку про надходження коштів у сумі 66000,00 грн. йому не надходив. З приводу зняття арешту з квартири по АДРЕСА_7 не пам`ятає такої розмови, однак зазначив, що таке рішення було б доцільним.

Свідок ОСОБА_44 в судовому засіданні пояснила, що працювала бухгалтером з 2005 по 2014 роки на ПАТ БК «Домобудівник», виконувала обов`язки касира ОСОБА_45 на час її відсутності. Питаннями купівлі-продажу квартир займалась ОСОБА_46 . ОСОБА_47 приймала гроші, видавала прибуткові касові ордери, відвозила їх у банк. При ній ОСОБА_27 не приносив готівку в ПАТ БК «Домобудівник». Ковтун возив її здавати виручку в банк. Готівка здається з відповідними записами у касову книгу. Том 3 а.с. 57, 80 квитанції до прибуткових ордерів № 410 та № 411 за 31 липня заповнювала не вона, суми відповідно до цих квитанцій вона не приймала.

Свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні пояснила, що працювала касиром ПАТ БК «Домобудівник». Прибутковий касовий ордер підписували головний бухгалтер і вона. Він оформляється з двох частин, гербова печатка ставиться на дві половини, дані про операцію вносяться до касової книги. На квитанції № 411 не її підписи і не підписи головного бухгалтера, не може відповісти кому вони належать. В той час, коли квитанція видавалась, вона лежала в лікарні. Прибуткові касові ордери не відносяться до бланків суворої звітності. За 31 липня не відображено оприбуткування 60 000 грн., однак вони зайшли на рахунок підприємства. Гроші в доларах не приймались. Питаннями реалізації квартир займалась ОСОБА_46 .

Свідок ОСОБА_48 в судовому засіданні пояснив, що з 2008 по 2013 працював на ПАТ БК «Домобудівник», був головою наглядової ради і одним із засновників агенції нерухомості. Ковтун як заступник мав так ж повноваження і обов`язки як і генеральний директор. Після здачі будинку, оформлялись договори купівлі-продажу, проплачувались гроші в касу, потім затверджувались документи протоколом наглядової ради. Наглядова рада збиралась один раз на рік та надавала згоду на затвердження всіх об`єктів. Не може з певністю сказати точно, чи було засідання наглядової ради, що оформлено протоколом засідання на а.с. 158 в т. 2 матеріалів судового провадження. Підпис в даному протоколі не його. По квартирі АДРЕСА_9 не може нічого сказати. Про продаж квартири по АДРЕСА_7 він дізнався пізніше від бухгалтерії, а саме, що гроші не надішли на рахунок підприємства. По даному факту він звертався до правоохоронних органів. Гарковий ОСОБА_13 та ОСОБА_20 також працювали в ПАТ БК «Домобудівник».

Свідок ОСОБА_49 в судовому засіданні пояснила, що з 19.07.2013 року по 20.12.2013 року працювала головним бухгалтером ПАТ БК «Домобудівник». На роботу її запросив ОСОБА_27 . Про те, що відбулось відчуження квартири по АДРЕСА_4 на ім`я ОСОБА_17 вона чула від працівників. Вона прийшла на роботу на наступний день після її продажу. При будівництві об`єктів, на кожен будинок заводилась окрема папка з документацією. Однак по даному будинку зовсім не було документів. Всі квартири у новозбудованих будинках, в тому числі і квартира по АДРЕСА_7 , рахувалися як товар, а тому на облік вони не брались. Протокол наглядової ради в цьому разі не потрібен. Документами на продаж квартир займалась ОСОБА_46 . Станом на її прихід на роботу, на рахунки на підприємстві був накладений арешт. У вересні 2013 року була арештована каса. Квартира по АДРЕСА_7 була на деякий час виведена з-під арешту під безгрошовий правочин, тобто виводилась на якесь агентство нерухомості, а потім продалась на ОСОБА_10 , який є батьком ОСОБА_50 . Реальним покупцем був іноземець. 20.12.2013 вона звільнилась з підприємства. За цей період інвентаризації не проводились. Договір про відчуження вказаної квартири підписував ОСОБА_27 . Роговий про продаж квартири знав. На підприємстві в касі творився безлад, з`ясувалось, що прибуткові касові ордери були з різними датами. До її приходу на роботу, був факт втручання в бухгалтерську програму 1-с. Коли вона почала роботу, то писала з цього приводу доповідні записки. В посадові обов`язки ОСОБА_27 не входило прийняття коштів готівкою. За квартиру по АДРЕСА_7 . Чорного в касу кошти не надходили.

По квартирі ОСОБА_19 пояснила, що при ній документи з продажу квартири по АДРЕСА_9 на підприємство не надходили. Підписання договору з продажу даної квартири відбувалось в приміщення агенції нерухомості, де директором була ОСОБА_51 . Вносити виправлення в прибуткові-касові документи забороняється. Роговий показував прибутковий касовий ордер по вказаній квартирі, але сказав, що гроші по ній в касу не надходили. Цей документ не можна вважати належним. ОСОБА_20 і ОСОБА_17 знайшли громадянську організацію інвалідів, яка бажала внести гроші в підприємство, щоб його фінансово підтримати. ОСОБА_52 потім став головою правління. Карцан офіційно на підприємстві не працював. Дана квартира станом на 20.12.2013 рахувалась на балансі підприємства як основний засіб.

ОСОБА_22 це їх працівник, який придбав у підприємства квартиру, але за ним залишалась заборгованість 66 тис. грн. У нього виникла потреба продати дану квартиру, однак спершу потрібно було внести 66 тис. в касу. На підприємстві були борги в тому числі зі сплати податків. В 20-х числах липня 2013 року приходили працівники податкової, щоб зробити опис майна для продажу. Податковий борг складав 700 000 грн. 30 липня 2013 року прийшов працівник податкової та просив заплатити податок з ПДВ. Борг у них був 220 тис. грн., які ОСОБА_27 йому пообіцяв сплатити. Оскільки рахунки були арештовані, було вирішено відкрити рахунок у Приватбанку та з даного рахунку сплатити ПДВ. 31.07.2013 вона з касиром ОСОБА_53 та ОСОБА_27 відкрили рахунок в Приватбанку по вул.. Сережнікова. Спочатку внесли 162 200 грн. на цей рахунок, потім приїхав ОСОБА_27 та привіз ще 66 600 грн. Це були гроші ОСОБА_43 . Ці кошти були внесені на рахунок після 18 год. як повернення фінансової допомоги. По касовій книзі операції за 31.07.2013 не були проведені. Точно не пам`ятає хто здійснював заповнення в касовій книзі за той день.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні пояснила, що в ПАТ БК «Домобудівник» працювала на посаді економіста, робота була пов`язана з реалізацією житла: підготовка документів, робота з клієнтами, оформлення правоустановчих документів. У ОСОБА_8 були повноваження такі як і у Рогового. При відчуженні квартир були виписки з протоколу по кожному об`єкту, по всім квартирам затверджувалась ціна в залежності від кв. метрів. Протокол складався до відчуження. Відносини з ОСОБА_8 у неї склались не дуже гарні.

Стосовно квартири по АДРЕСА_4 . Її повідомили, що дана квартира буде продаватись. Документи на квартиру знаходились у ОСОБА_8 .. За вказівкою ОСОБА_54 , вона забрала документи від ОСОБА_27 . Протоколу наглядової ради на дану квартиру не було. Був окремий протокол, не знає чому. Дана квартира була на 2-му поверсі і продавалась останньою. Була попередньо визначена ціна по цій квартирі. Займався нею ОСОБА_14 . Документи по квартирі були завезені до нотаріуса ОСОБА_55 . Коли у вересні повернувся ОСОБА_33 , він сказав, що кошти від даної квартири на рахунок підприємства не надходили. На ПАТ БК «Домобудівник» були накладені арешти, закрили касу.

По квартирі, яка була реалізована ОСОБА_18 пояснила, що від ОСОБА_27 надійшла команда про реалізацію даної квартири. Оскільки квартира була в незадовільному стані, ціна на неї була нижче ринкової. В кінці липня після обіду ОСОБА_17 приніс попередній договір купівлі-продаж, в якому не було даних про покупця. В документі був підпис ОСОБА_27 та стояла печатка ПАТ БК «Домобудівник». Покупців на дану квартиру привів ОСОБА_20 . Покупцем була жінка похилого віку з донькою. Договір переробили, добавили пункт з ініціативи покупця. Договір було складено у гривнях. Карцан пішов підписувати договір до ОСОБА_27 та приніс вже підписаний з печатками, а також касовий ордер. Карцан віддав договір, квитанцію, другу половинку квитанції забрав. Покупці готівку поклали на стіл. Гроші вона порахувала та поклала на місце. ОСОБА_20 забрав корінець та гроші. Розрахунок було здійснено не повністю, покупці недоплатили 1000 доларів. Покупці помітили помилку в квитанції та попросили її виправити. ОСОБА_20 сказав їй виправити помилку. Всім процесом керував ОСОБА_20 . Додаткова угода до цього договору підписувалась, коли вже був ОСОБА_33 . Роговому покупці пояснили, що мали переговори з ОСОБА_27 . Через тиждень прийшли та запитали ОСОБА_20 про необхідність укладення додаткової угоди, який їх запевнив що все буде нормально. Карцан їй говорив, що кошти він передав ОСОБА_27 . На квартиру по АДРЕСА_9 правовстановлюючих документів не було, вона узаконювалась по рішенню суду.

ОСОБА_22 їх колишній працівник, який придбав квартиру за попередні договором і сплачував за квартиру частинами. Потім він повідомив про бажання продати квартиру, а отже хотів сплатити суму заборгованості підприємству. Він домовився, що покупець квартири сплатить гроші спочатку йому, а він вже розрахується з підприємством. Вона готувала довідку про відсутність заборгованості для ОСОБА_22 та передала ОСОБА_8 . Продаж квартир ОСОБА_19 та квартири ОСОБА_43 були в один день. Документи з продажу квартири ОСОБА_19 оформлювались з 16 по 18 год.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона як приватний нотаріус 18.07.2013 посвідчувала правочин за участі ОСОБА_27 та покупця ОСОБА_17 . Крім них була дружина ОСОБА_56 . В цей день розрахунок між сторонами не проводився.

02.04.2014 ОСОБА_57 звернувся з заявою про відкриття кримінального провадження відносно службових осіб ПАТ БК «Домобудівник» в.о. генерального директора ОСОБА_58 , першого заступника генерального директора ОСОБА_8 , заступника генерального директора з безпеки ОСОБА_59 з приводу розтрати майна, а саме квартира АДРЕСА_7 , балансовою вартістю більше 600 000 грн.(с.25 т.2 ).

На підставі вказаної заяви 03.04.2014 внесено відомості до ЄРДР про злочин, передбачений ст.. 191 ч.1 КК України (а.с. 26 т. 1).

16.01.2015 повторно внесено до ЄРДР відомості з зазначенням: «Матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень» та викладенням фабули, яка міститься в обвинувальному акті в частині обвинувачення ОСОБА_8 за ч.5 ст. 191 КК України. ( а.с.56 т.2).

Таким чином, при наявності заяви потерпілого про злочин, подальшої перекваліфікації злочину органом досудового розслідування з ч. 1 ст. 191 КК України на ч. 5 ст. 191 КК України, суд вважає, що досудове слідство проводилось в рамках закону.

Відповідно до рішення наглядової ради ПАТ «БК «Домобудівник» від 04.07.2013 року, заступника генерального директора з загальних питань ОСОБА_8 наказом генерального директора ОСОБА_12 від 04.07.2013 № 146-ВК переведено на посаду 1 -го заступника генерального директора. /а.с. 171-173 т. 2/

Пунктом 12.4.1. Статуту ПАТ БК «Домобудівник», зареєстрованого 26.10.2011 року, передбачено: у разі тимчасової неможливості виконання генеральним директором своїх повноважень, або у разі його відсутності, його повноваження виконує (здійснює) перший заступник генерального директора. При виконанні функцій генерального директора перший заступник має право без довіреності здійснювати юридичні від імені Товариства в межах компетенції, визначеної Статутом.

Згідно Статуту до повноважень генерального директора Товариства (розділ 12.5) відносяться в тому числі: вчиняти від імені Товариства правочини та укладати (підписувати) від імені Товариства будь-які договори (угоди) з урахуванням обмежень щодо змісту та суми договорів (правочинів, угод), які встановлені цим Статутом та внутрішніми документами Товариства (п. 12.5.1.2); видавати накази та розпорядження в межах своєї компетенції, встановлювати внутрішній режим роботи в Товаристві, давати вказівки, що є обов`язковими до виконання всіма підрозділами та штатними працівниками Товариства, а також керівниками філій та представництв (п. 12.5.1.6).

Відповідно до наказу № 397 від 01.07.2013 року генеральному директору ОСОБА_12 надана частина чергової відпустки з 08 по 30 липня 2013 року включно. / а.с. 174 т.2/.

Таким чином, згідно наказу про переведення ОСОБА_8 па посаду першого заступника генерального директора від 04.07.2013, наказу про відпустку ОСОБА_12 від 01.07.2013, положень Статуту ПАТ «БК «Домобудівник», в період з 08 по 30 липня 2013 року перший заступник генерального директора ОСОБА_8 був службовою особою, виконував організаційно - розпорядчі та адміністративно господарські функції.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 18.07.2013 року посвідченим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_11 та зареєстрованим в реєстрі за №3321, ПАТ БК «Домобудівник», код платника податків згідно з , в особі першого заступника генерального директора ОСОБА_8 , далі «Продавець», та гр. ОСОБА_10 далі «Покупець» уклали договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 . Квартира належить Продавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 29.11.2012, право власності зареєстровано КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.11.2012 в книзі №15 за №2105. Продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 660 000 (шістсот шістдесят тисяч) гривень, які отримані Продавцем від Покупця до підписання цього договору. Сторони підтверджують факт повного розрахунку за продану квартиру. На час підписання цього договору сторони не мають одна до одної жодних претензій щодо проведення розрахунків/а.с. 152-153 т. 2/.

Балансова вартість квартири згідно довідки № 385, виданої ПАТ БК «Домобудівник» 18.07.2013, становить 550 000 (п`ятсот п`ятдесят тисяч) гривень. /а.с. 157 т. 2/

Відповідно до Протоколу № 13 засідання Наглядової ради ПАТ БК «Домобудівник» від 18.07.2013, члени наглядової ради ОСОБА_48 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 одноголосно вирішили надати згоду на продаж чотирикімнатної квартири АДРЕСА_3 за ціною 660 000 (шістсот шістдесят тисяч) гривень. /а.с. 158 т. 2/

Свідок ОСОБА_48 заперечив справжність свого підпису у даному протоколі.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна від 09.10.2014 власником квартири АДРЕСА_3 є громадянин США - ОСОБА_64 на підставі договору купівлі-продажу від 09.08.2013 року зареєстрованого в реєстрі за №3824,3825 та посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 /а.с. 187-188 т. 2/

Згідно з договором купівлі-продажу від 09.08.2013 року, посвідченим нотаріально, ОСОБА_10 , та громадянин США - ОСОБА_64 уклали договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 . З договору вбачається, що продаж квартири вчинено за узгодженою між сторонами ціною, що складає 234345 (двісті тридцять чотири тисячі триста сорок п`ять) гривень. Зазначена ціна відповідає волевиявленню продавця та покупця, є остаточною і змінам не підлягає. Ця сума повністю сплачена покупцем готівкою і отримана продавцем особисто до підписання цього договору. На час підписання цього договору сторони не мають одна до одної жодних претензій щодо проведення розрахунків /а.с. 198-199 т. 2/.

Відповідно до відомостей, викладених у звіті про оцінку майна, зробленого 25.07.2013 року КП «ЧМ БТІ» Чернігівської обласної ради, вартість квартири за адресою: АДРЕСА_4 складає 234345 (двісті тридцять чотири тисячі триста сорок п`ять) гривень/а.с. 204 т. 2/.

Зазначена квартира на даний час залишається на балансі ПАТ БК «Домобудівник», через недостатність даних бухгалтерського обліку для списання, однак відповідно до витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.10.2014 року її власником є Кристнер Давід Лінн /т. 2 а.с. 187,188/

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_10 передав виконуючому обов`язки Генерального директора ПАТ БК «Домобудівник» ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 660000 грн., які останній, зловживаючи своїм службовим становищем, до каси або на розрахункові рахунки підприємства не вніс та незаконно ними заволодів, дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 5 ст. 191 КК України, як незаконне заволодінні чужим майном у особливо великих розмірах, шляхом зловживання службовим становищем.

Аналізуючи наведені вище докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, керуючись нормами ч. 3 ст. 337 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, вийти за межі висунутого обвинувачення за ч. 5 ст. 191 КК України та змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 5 ст. 191 КК України на ч. 2 ст. 367 КК України.

До такого висновку суд приходить з огляду на наступне.

Стаття 191 КК передбачає відповідальність за три форми вчинення злочину - привласнення, розтрату або заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем. Вони характеризуються умисним протиправним і безоплатним оберненням чужого майна на свою користь чи на користь іншої особи. Предметом привласнення та розтрати є лише те чуже майно, яке було ввірене винній особі чи перебувало в її законному віданні, тобто таке майно, що знаходилося в неї на законних підставах і стосовно якого вона здійснювала повноваження щодо розпорядження, управління, доставки використання або зберігання тощо. При привласненні ці повноваження використовуються для обернення винною особою майна на свою користь. Заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем полягає в незаконному оберненні чужого майна на свою користь або на користь інших осіб з використанням службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби.

Обвинувальний акт не містить опису моменту передавання грошей в сумі 660000 грн. ОСОБА_10 ОСОБА_8 .

В матеріалах справи відсутні будь які квитанції, розписки чи інші розрахункові документи, які б беззаперечно свідчили про факт передання коштів ОСОБА_10 . ОСОБА_8 перед підписанням договору купівлі продажу квартри, під час його підписання чи після.

Свідок ОСОБА_11 факт розрахунку готівковими коштами на зазначену в договорі суму в її присутності чи в приміщенні нотаріальної контори не підтвердила.

Свідок ОСОБА_10 вказав, що передав гроші ОСОБА_8 в приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_11 в чорному пакеті. Такі свідчення свідка матеріалами справи не підтверджені, суд критично ставиться до його показів з огляду на наступне. Свідком достовірно не доведено наявність у нього коштів у сумі 660000 грн. Так , його показання, що 15-20 тис. доларів отримано від спадщини дружини та 10 тис. доларів від продажу його дачі нічим не підтверджені і є нелогічними з огляду на те, що після купівлі квартири 18.07.2013 за 660000 грн. у зв`язку з відсутністю коштів на її ремонт, свідок 09.08.2013 року продав цю квартиру за 234345 грн. тобто майже втричі дешевше ніж нещодавно купив, при цьому оцінка квартири була зроблена вже 25.07.2013 року, тобто через 7 днів після придбання. Отже, при реальній сплаті 660000 грн за придбання квартири та продажі її через незначний час за набагато нижчу суму, свідком не наведено переконливих доводів суду необхідності отримання таких збитків.

Показами свідка ОСОБА_31 яка стверджувала, що про продаж квартири по АДРЕСА_7 їй повідомив ОСОБА_14 та сказав їй забрати документи на квартиру від ОСОБА_27 та тим фактом, що при здійсненні правочину у нотаріальній конторі був присутній ОСОБА_14 , син покупця ОСОБА_10 , підтверджуються покази ОСОБА_8 про не випадковість оформлення договору купівлі-продажу квартири на батька заступника генерального директора ПАТ БК «Домобудівник» ОСОБА_65 .

Інших достовірних доказів, які б спростували показання ОСОБА_8 про те, що грошей від ОСОБА_10 він не отримував, крім зазначення в договорі купівлі-продажу що сума повністю сплачена покупцем готівкою і отримана продавцем особисто до підписання цього договору та на час підписання цього договору сторони не мають одна до одної жодних претензій щодо проведення розрахунків, стороною обвинувачення не надано.

Таким чином, не доведено факту заволодіння ОСОБА_8 коштами в сумі 660000 грн., що виключає корисливий мотив в діях обвинуваченого, що є обов`язковим при кваліфікації його дій за ч. 5 ст. 191 КК України.

Крім того, стороною обвинувачення не доведено факту зловживання обвинуваченим ОСОБА_8 службовим становищем, оскільки підписуючи договір купівлі продажу він діяв в межах повноважень передбачених Статутом підприємства. Стороною обвинувачення не доведено, чи підроблено протокол № 13 засідання Наглядової ради ПАТ БК «Домобудівник» від 18.07.2013 та чи причетний до цього ОСОБА_8 .

Проте, в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_8 , виконуючи повноваження генерального директора, тобто виконуючи службові обов`язки, достовірно знаючи про відсутність розрахунку ОСОБА_10 з підприємством, помилково вважаючи, що діє в інтересах підприємства, діючи безвідповідально, підписав договір про відчуження майна підприємства в особливо великому розмірі на користь фізичної особи, без отримання за нього грошових коштів, при цьому повинен був і міг передбачити, що новий власник отримує право повного розпорядження зазначеним майном, і надходження коштів за це майно на підприємство в подальшому не гарантоване. Ці дії призвели до тяжких наслідків у виді заподіяння матеріальної шкоди ПАТ БК Домобудівник у розмірі, що станом на липень 2013 року більш ніж в 1000 разів перевищувала неоподатковуваний мінімумів доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив службову недбалість, що виразилась в неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, а отже його дії слід перекваліфікувати з ч. 5 ст. 191 КК України на ч. 2 ст. 367 КК України.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства та постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ при постановленні вироків» від 29 червня 1990 року зі змінами та доповненнями в основу вироку можуть бути покладені тільки достовірні докази, дослідженні в судовому засіданні. При постановленні вироку суд повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності для вирішення питань, зазначених у статі 368 КПК України.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою реалізації злочинного умислу, направленого на заволодіння майном ПАТ БК «Домобудівник», діючи повторно, 31.07.2013 знаходячись у приміщенні ПАТ БК «Домобудівник» за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, 59-а, уклав з ОСОБА_18 попередній договір купівлі-продажу від 31.07.2013 №2/07-13 на загальну суму 234900 (двісті тридцять чотири тисячі дев`ятсот) гривень. Згідно попереднього договору купівлі-продажу від 31.07.2013 №2/07-13 ПАТ БК «Домобудівник» в особі виконуючого обов`язки Генерального директора ОСОБА_8 та ОСОБА_18 домовилися в майбутньому укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу чотирикімнатної квартири АДРЕСА_10 . На виконання умов вищевказаного договору ОСОБА_18 , знаходячись в приміщенні ПАТ БК «Домобудівник» за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, 59-а передала першому заступнику Генерального директора ПАТ БК «Домобудівник» ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 234000 грн., про що останній видав квитанцію до прибуткового касового ордеру №411 від 31.07.2013. У подальшому ОСОБА_8 зловживаючи службовим становищем, отримані грошові кошти в сумі 234000 грн. до каси або на розрахункові рахунки підприємства не вніс та незаконно ними заволодів.

Дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 191 КК України, як незаконне заволодіння чужим майном у великих розмірах, шляхом зловживання службовим становищем.

28.04.2014 року зареєстрована заява за підписом ОСОБА_12 про відкриття кримінального провадження, з підстав привласнення ОСОБА_8 коштів, отриманих від ОСОБА_18 в сумі біля 230 000 грн. за квартиру по АДРЕСА_5 . /т. 3 а.с. 3-4 /

Відомості про цей злочин до ЄРДР внесені 16.01.2015 року за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів. /т. 2 а.с. 1 матеріалів досудового слідства /

31.07.2013 між ПАТ БК «Домобудівник» в особі першого заступника генерального директора ОСОБА_8 , та ОСОБА_18 укладено попередній договір купівлі-продажу № 2/07-13, відповідно до умов якого сторони зобов`язались в майбутньому укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу чотирикімнатної квартири АДРЕСА_10 . Продавець гарантує, що прихованих недоліків вищевказаний об`єкт нерухомості не має, якість житла відповідає вимогам державних будівельних норм України, до моменту укладання цього договору нікому іншому він не відчужений, під забороною (арештом) та заставою не перебуває, судового спору щодо нього, а також прав у третіх осіб немає. На момент укладання договору об`єкт має статус гуртожитку. Продавець гарантує, що протягом 90 календарних днів належним чином переоформить статус об`єкту з гуртожитку на житловий, для укладення в подальшому Договору купівлі-продажу. Істотними умовами договору купівлі-продажу (основного договору) будуть такі: продаж зазначеного в цьому договорі об`єкту нерухомості вчинено за 234 900,00 (двісті тридцять чотири тисячі дев`ятсот) грн., в тому числі ПДВ 39150,00 грн., які вносяться Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця або шляхом внесення готівки в касу Продавця до підписання нотаріального договору. Сторони домовились, що договір купівлі-продажу квартири повинен бути підписаний та посвідчений у нотаріальному порядку до 30.09.2013 року. /т. 3 с.55/.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 411 від 31.07.2013 від ОСОБА_18 на підставі попереднього договору прийнято 234000,00(двісті тридцять чотири тисячі) грн. На квитанції маються підписи головний бухгалтер та касир /т.3 а.с.57/

30 вересня 2013 року між ПАТ «Домобудівник» та ОСОБА_18 укладено додаткову угоду до попереднього договору купівлі продажу № 2/07-13 від 31.07.2013, відповідно до якого сторони домовились, що договір купівлі продажу (основний договір) повинен бути підписаний та посвідчений у нотаріальному порядку до 30.10.2013 року, всі інші пункти договору залишаються без змін /т. 3,а.с.56/.

Згідно повідомлень Чернігівської міської ради від 28.04.2015 року листами від 01.08.2013 року перший заступник генерального директора ПАТ БК «Домобудівник» ОСОБА_8 дійсно звертався до міського голови ОСОБА_66 щодо зміну статусу квартири АДРЕСА_10 та квартири АДРЕСА_11 , з гуртожитків на житлові. Листом від 22.08.2013 року виконавчий комітет залишив зазначені клопотання без розгляду. /т. 3,а.с.113-115/

19.12.2013 року ОСОБА_18 звернулась до Господарського суду Чернігівської області з позовною заявою про визнання договору дійсним та визнання права власності на квартиру. Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.01.2014 року позов було задоволено, визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_10 між ОСОБА_18 та ПАТ БК «Домобудівник» та визнано право власності на вищевказану квартиру за ОСОБА_18 /т. 3 а.с.12-39/

Згідно актового запису про смерть № 1141 від 15.04.2014 року ОСОБА_18 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . /т.3 а.с. 46/

Відповідно до табелю робочого часу 31.07.2013 року ОСОБА_12 був присутній на роботі та йому нарахована заробітна плата. /т. 2 с.110 матеріалів досудового слідства /.

Згідно з постановою слідчого СВ ЧМВ від 30.06.2015 року ОСОБА_59 перебуває у розшуку в зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України. /т.3 судової справи, а.с. 159/

З 22.09.2013 року по 15.01.2014 року ОСОБА_8 перебував на лікарняному, що підтверджено копіями листків непрацездатності, та згідно з виписки-епікризу. 21.09.2013 року отримав зміщений перелом променевої кістки зліва та лівої п`яткової кістки без зміщення / а.с. 210-214 т.1/.

Службовою запискою ОСОБА_31 від 10.10.2013 року, доповідала - 30 липня 2013 року (як зазначено в записці), був укладений попередній договір купівлі - продажу кв. АДРЕСА_12 , з ОСОБА_18 , даний договір підписував ОСОБА_8 , кошти в сумі 28 000 у.о. отримав ОСОБА_59 , який передав покупцю екземпляр договору та прибутковий касовий ордер. /т.3 а.с. 158/.

Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи від 06.12.2014 року, проведеної НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області, підписи у попередньому договорі купівлі-продажу від 31.07.2013 року № 2/07-13, де покупцем квартири значиться ОСОБА_18 , у додатковій угоди до попереднього договору купівлі-продажу № 2/07-13 від 31.07.2013 з ОСОБА_18 , та у квитанції до прибуткового касового ордеру № 411 про прийняття від ОСОБА_18 на підставі попереднього договору 234 тис. грн.. виконані ОСОБА_8 (т.2 с.130-136 матеріалів досудового слідства)

На підставі ухвали суду від 04.03.2016 року у кримінальному проваджені призначена та проведена судово-почеркознавча експертиза Чернігівським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз 07 квітня 2016 року, відповідно до висновків якої підписи від імені ОСОБА_8 у попередньому договорі купівлі продажу № 2/07-13 від 31.07.2013 року, де покупцем квартири значиться ОСОБА_18 , у додатковій угоді до зазначеного попереднього договору від 30.09.20013 року та у квитанції до прибуткового касового ордеру № 411 від 31.07.2013 року про прийняття від ОСОБА_18 на підставі попереднього договору 234 тис. грн.. виконані не ОСОБА_8 , а іншою особою з наслідуванням дійсного підпису ОСОБА_8 /т.4 а. с.218-224/

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Заслухавши обвинуваченого, свідків, вивчивши наявні докази, і давши їм оцінку у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про не доведення стороною обвинувачення, що кримінальне правопорушення в частині зловживання службовим становищем та отримання і привласнення грошових коштів в сумі 234000 грн. вчинено обвинуваченим ОСОБА_8 .

До даного висновку суд дійшов з наступних підстав.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_31 вказали, що питанням продажу квартири по АДРЕСА_5 займались ОСОБА_20 та АДРЕСА_13 . Показував квартиру покупцям ОСОБА_14 , також він був присутній під час укладення попереднього договору з ОСОБА_18 . Жодний із свідків не підтвердив безпосередню присутність ОСОБА_8 під час підписання попереднього договору та підписанні і видачі квитанції до прибуткового касового ордера 31.07.2013. Так, і ОСОБА_23 і ОСОБА_31 підтвердили, що ОСОБА_67 приніс попередній договір з печаткою та підписом після внесення в нього змін, забрав перераховані ОСОБА_31 гроші 28 000 дол. США та віддав підписану квитанцію, також давав вказівки ОСОБА_31 про внесення в квитанцію дописки у вигляді слова «тисяч». Ніхто із свідків з достовірністю не вказав про перебування ОСОБА_8 на робочому місці під час укладення попереднього договору близько 16-17 години. За свідченнями ОСОБА_22 та даними банку 31.07.2013 року на момент закінчення робочого дня о 17 год і пізніше ОСОБА_8 знаходився у нотаріальній конторі з приводу правочину, що укладався ОСОБА_22 та в подальшому у приміщенні ПриватБанку.

В матеріалах кримінального провадження наявні два експертні висновки, що суперечать один одному, та потребують окремої оцінки.

Суд визнає як належний та допустимий доказ саме висновок судово-почеркознавчої експертизи Чернігівського відділення КНДІСЕ від 07.04.2016, оскільки він вмотивований та ґрунтується не на подібних ознаках підписів на документах з підписам ОСОБА_8 , які пояснюються наслідуванням дійсного підпису ОСОБА_8 , а розбіжностями з вільними зразками, які в попередньому висновку експертизи не вмотивовані. Крім того, даний висновок узгоджується зі свідченнями ОСОБА_31 , ОСОБА_23 , які факт підписання ОСОБА_8 спірних документів не бачили, та з доказами хвороби ОСОБА_8 станом на 30.09.2013 року, та перебування його у лікарні, що унеможливлювало підписання додаткової угоди до попереднього договору.

Висновок судової почеркознавчої експертизи від 06.12.2014 року, проведеної НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області, суд не бере до уваги , оскільки він здійснений з порушенням вимог Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз, а саме на дослідження експерту-криміналісту було надано неналежні зразки експериментальних та умовно-вільних зразків підписів обвинуваченого, недостатню кількість вільних та умовно-вільних зразків, а отже суд не може покласти його в основу вироку, сам висновок необхідно визнати недопустимим доказом.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю інших доказів заволодіння ОСОБА_8 грошових коштів у сумі 234 000 грн., суд вважає недоведеною вину ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме у заволодінні грошовими коштами ПАТ «БК «Домобудівник» у розмірі 234000 грн. шляхом зловживання службовим становищем.

Отже в цій частині обвинувачення ОСОБА_8 підлягає виправданню.

Також, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою реалізації злочинного умислу, направленого на заволодіння майном ПАТ БК «Домобудівник», ОСОБА_8 , діючи повторно, 31.07.2013 знаходячись у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_68 за адресою: АДРЕСА_14 , на виконання умов договору купівлі-продажу б/н від 27.02.2009 отримав від ОСОБА_22 грошові кошти в сумі 66600 (шістдесят шість тисяч шістсот) грн.., як розрахунок за квартиру АДРЕСА_6 , видавши ОСОБА_22 довідку б/н від 31.07.2013 про повний розрахунок за вказану квартиру та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 410 від 31.07.2013 року. У подальшому ОСОБА_8 зловживаючи службовим становищем, діючи повторно, отримані грошові кошти в сумі 66600 грн. до каси або на розрахункові рахунки підприємства не вніс та незаконно ними заволодів.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 191 КК України, тобто незаконне заволодіння чужим майном у великих розмірах, шляхом зловживання службовим становищем повторно.

Відомості про злочин з фабулою «посадові особи ПАТ БК «Домобудівник» повторно привласнили грошові кошти, які ОСОБА_22 заплатив за квартиру у сумі 66000 грн. відповідно до договору купівлі продажу від 15.01.2008 року» за ч. 3 ст. 191 КК України внесено до ЄРДР 30.01.2014 на підставі заяви ОСОБА_12 .

Згідно договору купівлі-продажу від 27.02.2009 року укладеного між ВАТ «Домобудівник» та ОСОБА_22 здійснено купівлю-продаж квартири за адресою АДРЕСА_8 . Відповідно до умов договору за домовленістю сторін продаж квартири здійснювався за 169650 грн. Покупець зобов`язувався до 30.12.2014 сплатити остаточну суму за договором, а саме 144900 грн. Факт про повний розрахунок підтверджується заявою посвідченою нотаріально /т.4, а.с.65-68/

31.07.2013 року, за підписом ОСОБА_8 , ОСОБА_22 видана довідка про те, що розрахунок за квартиру АДРЕСА_6 проведений в повному обсязі. /т. 3 а.с. 91 /

За підписом ОСОБА_8 ОСОБА_22 була видана квитанція до прибуткового касового ордера № 410 про прийняття від нього 66600 грн. /т. 3 а. с.80/

Відповідно до договору купівлі-продажу від 31.07.2013 року ОСОБА_22 продав, а ОСОБА_69 , яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_70 , купила квартиру АДРЕСА_6 . /т. 3,а.с.90/

При дослідженні касових книг за період з 26.12.2012 по 09.09.2013 року було встановлено, що потягом липня 2013 року ОСОБА_8 систематично, отримував і повертав зворотну фінансову допомогу.

Згідно з даними картки рахунку № НОМЕР_1 наданої ПАТ БК «Домобудівник», ОСОБА_8 , 31.07.2013 року повернув невикористані кошти у сумі 66 600 грн./т. 5 а.с. 17-23/

Відповідно до виписки по розрахунковому рахунку № НОМЕР_2 , який відкритий на підставі заяви від 30.07.2013 року ПАТ БК «Домобудівник» в ПАТ КБ «ПриватБанк», 31.07.2013 року сплачені: податок на землю, орендна плата, та ПДВ в розмірі 52000 та 164 000 грн. та зараховано повернення невикористаних коштів через ОСОБА_8 у розмірі 54 000 грн., 54000 грн., 54 000 грн., 66600 грн./т. 5 а.с. 93-94/.

Вищенаведені докази узгоджуються з показами свідків та показами ОСОБА_8 , який не заперечив , що отримав від ОСОБА_22 гроші в сумі 66600 грн. та не вносячи їх до каси підприємства, вніс на рахунок з метою сплати податку.

Висновок органів досудового слідства про те, що ОСОБА_8 , зловживаючи службовим становищем, отримані від ОСОБА_22 грошові кошти в сумі 66600 грн. до каси або на розрахункові рахунки підприємства не вніс та незаконно ними заволодів, спростовується даним картки рахунку № НОМЕР_1 співробітника ОСОБА_8 та випискою по рахунку № НОМЕР_2 в ПАТ БК «Домобудівник», що наведені вище.

Таким чином, в судовому засіданні належними та допустимими доказами підтверджено, що ОСОБА_8 31.07.2013 вніс на розрахунковий рахунок підприємства гроші у сумі 66 600 грн., що є еквівалентом отриманої від ОСОБА_22 суми, протягом короткого періоду часу після отримання.

Посилання сторони обвинувачення, на те, що платіж на суму 66600 грн. був проведений як повернення невикористаних коштів, а не як виручка від продажу квартири, а отже не може вважатись, що обвинуваченим внесено кошти отримані від ОСОБА_22 , є безпідставними. Так, органом досудового розслідування не доведено, коли і за яких обставин Ковтуном було отримано з каси підприємства кошти, які б він міг повернути як невикористані.

Таким чином, суд приходить до висновку, що факт заволодіння ОСОБА_8 коштів отриманих 31.07.2013 від ОСОБА_22 в розмірі 66600 грн. не доведений, підстав для висновку, що він привласнив інші кошти підприємства, нестачу яких погасив коштами отриманими від ОСОБА_22 , немає.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст.. 373 КПК України виправдовувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено що в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності, суд прийшов до переконання, що стороною обвинувачення не доведено що ОСОБА_8 здійснено незаконне заволодіння грошовими коштами ПАТ «БК «Домобудівник» у розмірі 66600 грн. шляхом зловживання службовим становищем, повторно, а тому суд з підстав, передбачених п. 3 ч.1 ст. 373 КПК України, вважає за необхідне ОСОБА_8 виправдати в цій частині обвинувачення.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.

При вирішенні питання про міру покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, до адміністративної відповідальності не притягується, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, суд вважає, що для досягнення мети не тільки покарання, але і виправлення та попередження нових злочинів, необхідно і достатньо призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 367 КК України з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

Згідно з вироком Новозаводського районного суду від 13.06.2014 року ОСОБА_27 засуджений за ч.2 ст.15- ч.5 ст. 191, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 191, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 190, ч.1 ст. 209, 70 КК України до семи років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно - господарських функцій строком на три роки з конфіскацією коштів, одержаних злочинним шляхом, та з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого. За змістом вироку злочини були вчинені ним 12 та 13 серпня 2013 року. У зв`язку з цим покарання ОСОБА_8 має бути призначене за правилами ч.4 ст. 70 КК України.

Додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно - господарських функцій є обов`язковим.

Застування додаткового покарання у виді штрафу суд вважає за недоцільне у зв`язку з тривалим перебуванням ОСОБА_8 під вартою, та призначенням покарання у виді реального позбавлення волі, та відсутності реального джерела доходів, достатніх для сплати штрафу.

27.01.2015 року винесена ухвала Новозаводського районного суду м. Чернігова про тимчасове переведення засудженого ОСОБА_8 до ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» на час проведення досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні № 0000020. До ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» ОСОБА_8 прибув 07.04.2015.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIIІ, ОСОБА_8 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 07.04.2015 по 22.10.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 7 років 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 слід обраховувати з 28 жовтня 2014 року з дня його затримання на виконання вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 червня 2014 року.

Таким чином, на момент ухвалення вироку обвинуваченим відбуто 7 років 6 місяців 8 днів позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому на даний час не обрано, підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов ПАТ БК «Домобудівник» (а.с. 16-21, 79 т. 1) слід залишити без розгляду відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України у зв`язку з виправданням ОСОБА_8 за ч. 3, 4 ст. 191 КК України та перекваліфікацією його дій з ч. 5 ст. 191 КК України на ч. 2 ст. 367 КК України та роз`яснити цивільному позивачу право на звернення з позовом у цивільному порядку.

У кримінальному провадженні наявні витрати на проведення судових почеркознавчих експертиз, однак у зв`язку з виправданням обвинуваченого в частині обвинувачення, з яким пов`язані експертизи, ці судові витрати відносяться на рахунок держави.

Речові докази касові книги за період з 26.12.2012 по 09.09.2013 року повернути ПАТ БК «Домобудівник», приходні касові ордери № 410 та 411 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 377 КПК України, суд

Засудив:

ОСОБА_8 за ч.3 ст.191 КК України виправдати за недоведеністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_8 за ч.4 ст. 191 КК України виправдати за недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

ОСОБА_8 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно - господарських функцій строком на три роки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, та за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 червня 2014 року, ОСОБА_8 остаточно призначити покарання у вигляді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно - господарських функцій строком на три роки.

Строк відбування покарання обраховувати з 28 жовтня 2014 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIIІ зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 07 квітня 2015 року по 22 жовтня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти в залі суду у зв`язку з фактичним відбуттям призначеного покарання у вигляді позбавлення волі на момент ухвалення вироку.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Речові докази касові книги за період з 26.12.2012 по 09.09.2013 року повернути ПАТ БК «Домобудівник», приходні касові ордери № 410 та 411 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ПАТ БК «Домобудівник» залишити без розгляду.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3