СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/7756/18
пр. № 1-кп/759/795/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000332 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Видраниця Ратнівського району Волинської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 в 2015 році перебував у зоні проведення Антитерористичної операції на посаді сапера. Приблизно в липні місяці того ж року ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу села Луганське Бахмутського району Донецької області та виконуючи свої посадові обов`язки, а саме розмінування земельної ділянки, знайшов три запали до гранат, два електронних детонатора, одну тротилову шашку вагою приблизно 192,3 г. та пластид вагою 260,6 г., який залишив у себе в якості трофею, таким чином придбав бойові припаси, вибухові пристрої та вибухові речовини, без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи свої злочинні дії, приблизно в жовтні місяці 2015 року ОСОБА_3 поїхав у відпустку до своїх батьків, які проживають за адресою: АДРЕСА_3 , при цьому взяв з собою три предмети схожі на запали до гранат, два електродетонатора ЕДП., одну 200 гр. тротилову шашку промислового виробництва та предмет схожий на пластид вагою 260,6 г., які знайшов за вищевикладених обставин, здійснивши при цьому носіння бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

Після того, приїхавши в село Видраниця Ратнівського району Волинської області, ОСОБА_3 вирішив заховати знайдені ним три предмети схожі на запали до гранат, два електродетонатора ЕДП, одну 200 гр. тротилову шашку промислового виробництва та предмет схожий на пластид вагою 260,6 г., закопав їх в лісі, який знаходиться на території села Видраниця Ратнівського району Волинської області та залишив їх там до 21.03.2018, здійснивши при цьому зберігання бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, 21.03.2018 приблизно о 06 год. 00 хв., ОСОБА_3 приїхав до батьків, які проживають за адресою: АДРЕСА_3 . Збираючись повертатися до м. Києва, в той же день ОСОБА_3 ,, викопавши знайдені поблизу села Луганське Бахмутського району Донецької області три предмети схожі на запали до гранат, два електродетонатора ЕДП, одну 200 гр. тротилову шашку промислового виробництва та предмет схожий на пластид вагою 260,6 г., направився до маршрутного таксі, яким доїхав до м. Києва, здійснивши при цьому носіння бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи свої злочинні дії, 22.03.2018 ОСОБА_3 переніс три предмети схожі на запали до гранат, два електродетонатора ЕДП, одну 200 гр. тротилову шашку промислового виробництва та предмет схожий на пластид вагою 260,6 г., до станції метро «Житомирська» КП «Київський метрополітен», де у вестибюлі вказаної станції метро, приблизно о 06 год. 00 хв., був помічений працівником поліції та запрошений до кімнати поліції даної станції метро. На запитання працівника поліції чи має він заборонені в обігу речовини, ОСОБА_3 повідомив, що в рюкзаку, який знаходиться при ньому лежить три предмети схожі на запали до гранат, два електродетонатора ЕДП, одна 200 гр. тротилова шашка промислового виробництва та предмет схожий на пластид вагою 260,6 г., після чого було запрошено двох понятих, викликано слідчо-операттивну групу та спеціалістів-вибухотехніків, за участі яких у ОСОБА_3 під час проведення огляду виявлено та вилучено, із правої бокової кишені рюкзака, який йому належить, одну 200 гр. тротилову шашку промислового виробництва та згорток з предметом схожим на пластид вагою 260,6 г., із передньої частини вказаного рюкзака вилучено три предмети схожі на запали до гранат та два електродетонатора ЕДП та ЕДП-р, які ОСОБА_3 незаконно прибдав, зберігав та переносив за вищевикладених обставин без передбаченого законом дозволу.

Вилучені у ОСОБА_3 : предмет схожий на тротил, є 200 гр. тротиловою шашкою промислового виробництва, яка використовується для підривних робіт у народному господарстві та військово-інженерній справі і відноситься до бризантних вибухових речовин нормальної потужності, два предмета схожі на електронні детонатори є стандартними засобами підриву - електродетонатори ЕДП та ЕДП-р, які призначені для ініціювання зарядів вибухової речовини та являються боєприпасами.

- грудка речовини жовтого кольору - є вибуховою речовиною тротил,

- грудка речовини жовтого кольору - є вибуховою речовиною на основі гексогену,

- електродетонатор ЕДП - є вибуховим пристроєм та відноситься до бойових припасів, а також є засобом детонування і відносить до засобів ініціювання та засобів підриву;

- електродетонатор ЕДП-р - є вибуховим пристроєм та відноситься до бойових припасів, а також є засобом детонування і відносить до засобів ініціювання та засобів підриву;

- корпус, пружина, ударник, різьбова з`єднувальна втулка, втулка власне запалу; важіль; кільце з чекою, є промислово виготовленими складовими частинами уніфікованого запалу дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), який є вибуховим пристроєм та відноситься до засобів ініціювання та засобів підриву.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.263 ч.1 КК України, як носіння, зберігання та придбання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

18 травня 2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_4 , якому на підставі ст.36 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000332 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст.263 ч.1 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Обвинувачений також взяв на себе інші зобов`язання.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений та захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

На підставі об`єктивних з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ст.263 ч.1 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_3 узгодженого сторонами цієї угоди покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.373, 374 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 18 травня 2018 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 18 травня 2018 року покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_3 покласти наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертиз, на користь держави у розмірі 4 004 гривні 00 копійки.

Речові докази по справі, згідно постанов про визнання та прилучення до справи речових доказів від 15.05.2018 та 17.05.2018, які знаходяться на зберіганні в камері схову УП в метрополітені ГУ НП у м.Києві, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: