Справа № 461/4985/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/679/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09.07.2018 року, по матеріалах кримінального провадження № 00000116 внесеного в ЄРДР 31.05.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України, про арешт майна - автомобіля,
за участю:
прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

встановила :

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09.07.2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_9 . Накладено арешт на наступне майно: частину предмету неправомірної винагороди у сумі 350 гривень (купюри номіналом 100 гривень: серія СГ №2051072, серія КС №0155769, серія ЕЩ 2822542, купюри номіналом 50 гривень: серія СП № 2385534); грошові кошти в сумі 650 гривень; мобільний телефон Самсунг J7 жовтого кольору; частину предмету неправомірної винагороди у сумі 1550 гривень (купюри номіналом 200 гривень: серія ЕГ №3266778, серія МА №0080204, серія УЕ № 7488331, серія ЄЗ №1447690, купюри номіналом 100 гривень: серія ЗА №5280570, серія КВ №5727849, серія СВ 0515330, серія МП №6669637, серія МА №4285700, серія МЗ №0150080, купюри номіналом 50 гривень: серія ТЄ № 4585417, серія ФЄ №5022305, серія ФА №8296828); службове посвідчення №017; картка перепустка №2576; бейджик ДФС України LV 2358; мобільний телефон Самсунг Дуос модель А300Н; флеш-накопичувач коричневого кольору; флеш-накопичувач чорного кольору D33193; флеш-накопичувач без захисної оболочки; флеш-накопичувач чорно-червоного кольору SP silicon power 8 Gb; жіноча сумка ОСОБА_10 ; готівкові кошти в сумі 567 гривень; змиви з рук ОСОБА_10 ; змиви з рук ОСОБА_7 ; змиви з поверхні внутрішнього салону автомобіля марки «Мерседес», д.н.з НОМЕР_1 ; автомобіль марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , разом з ключем запалювання.

Своє клопотання слідчий обґрунтував тим, що ОСОБА_11 , 1975 р.н. звернулась до Управління СБ України у Львівській області із заявою про вчинення корупційних злочинів співробітниками Львівської митниці ДФС України. Зокрема, зазначається, що ОСОБА_11 , здійснюючи господарську діяльність у вигляді надання послуг митного брокера з митного оформлення вантажів для суб`єктів ЗЕД, неодноразово стикається з неправомірними вимогами співробітників Львівської митниці ДФС України про надання їм грошових коштів за нестворення штучних перешкод під час митного оформлення товарів у вигляді затягування часових меж оформлення, додаткових та повних оглядів вантажів, які ОСОБА_11 декларує як особа, що уповноважена на роботу з митними органами. За нестворення штучних перешкод та неперешкоджання господарській діяльності, співробітники Львівської митниці ДФС України вимагають у ОСОБА_11 грошові кошти в розмірі від 5000 грн. до 10000 грн., за календарний місяць роботи, в залежності від кількості вантажів, що декларує ОСОБА_11 . 05.07.2018 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за яке передбачено покарання у виді конфіскації майна. Того ж дня, в період часу з 18 год. 19 хв. по 19 год. 41 хв. слідчими слідчого відділу УСБ України у Львівській області, у відповідності до ст.ст. 104, 105, 106, 223, ч.3 ст.233, ст.234 КПК України, здійснено невідкладний обшук іншого володіння особи, а саме автомобіля марки «Мерседес», д.н.з НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться поблизу житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено вищевказане майно. Вказані речі постановою слідчого визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Просить клопотання задоволити.

На вказану ухвалу подано апеляційну скаргу адвокатом ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на автомобіль марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , разом з ключем запалювання.

Апелянт вважає, що арешт на автомобіль накладено необґрунтовано, так як у справі відсутні обставини, з якими закон пов`язує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Апелянт не погоджується з висновком слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту про те, що в транспортному засобі, який перебуває у користуванні ОСОБА_12 , під час здійснення ним злочинної діяльності пов`язаної з вимаганням неправомірної винагороди, може бути прихована частина неправомірної вигоди отриманої від свідка, даний автомобіль міг використовуватися останнім як допоміжний засіб вчинення злочину, місце тримання неправомірної вигоди або місце її приховання.
Апелянт покликається, що вилучений 05.07.2018 року автомобіль марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , разом з ключем запалювання, не відповідає жодному з критеріїв визначення ч.2 ст.167 КПК України для тимчасового вилучення майна у відповідності до ст.170 КПК України, а також не відповідає вимогам ст. 98 КПК України про речові докази по справі, оскільки згідно довіреності від 18.05.2018 року, посвідченої приватним нотаріусом, власником автомобіля являється гр. ОСОБА_13

18.05.2018 року гр. ОСОБА_14 , від імені ОСОБА_13 , громадянину ОСОБА_7 , як і ОСОБА_12 , надано довіреність на представництво інтересів власника автомобіля, пов`язаних з вчиненням правочинів щодо користування та експлуатації автомобіля марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , та передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Таким чином ОСОБА_7 на законних підставах являється володільцем автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , який не позбавлений права користування вищевказаним транспортним засобом.

Апелянт наголошує, що слухання клопотання про арешт майна в суді першої інстанції відбувався без ОСОБА_7 , копію ухвали слідчого судді від 09.07.2018 року, отримав 15.08.2018 року, на підставі відповідного запиту.
Слідчий суддя обґрунтування свого рішення мотивував тим, що 06.07.2018 року вказані в клопотанні речі та документи, що були виявлені та вилучені під час невідкладного обшуку автомобіля марки «Мерседес», д.н.з НОМЕР_1 , визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000116 від 31.05.2018 р.

Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого. Оцінивши надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя прийшов до висновку про їх належність та допустимість, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна. Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника-адвоката ОСОБА_6 ,підтриману підозрюваним ОСОБА_7 , які просили задоволити апеляційну скаргу, міркування прокурора про залишення ухвали суду першої інстанції без зміни, а апеляційної скарги - без задоволення, перевіривши матеріали клопотання та кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , не підлягає до задоволення.
При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, якщо це необхідно з метою забезпечення арешту майна.

Будь-яких даних, що майно, яке належить ОСОБА_7 , було тимчасово вилучене, в матеріалах клопотання слідчого про арешт майна, немає. В клопотанні слідчого зазначено, що під час обшуку вилучено автомобіль марки Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , разом з ключем запалювання, оскільки є підстави вважати, що в даному транспортному засобі, який перебуває в користуванні ОСОБА_12 , може бути прихована частина неправомірної винагороди отримана від ОСОБА_11 .. Окрім того даний автомобіль міг використовуватися ОСОБА_12 як допоміжний засіб вчинення злочину, місце отримання неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч.2 ст.170 КПК арешт майна допускається, крім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, про що наголошував слідчий у своєму клопотанні.
Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З матеріалів провадження встановлено, що автомобіль марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 (разом з ключем запалювання) відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК, оскільки на ньому могли зберегтися сліди кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, аналіз клопотання слідчого про накладення арешту на майно дає підстави для висновку, що дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК та містить правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09.07.2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_9 щодо накладення арешту на майно - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: