справа № 274/2262/18
провадження № 1-кс/0274/606/18

У Х В А Л А
про арешт майна
10.05.2018 р. м. Бердичів
В с т а н о в и в:
Згідно поданого клопотання, слідчий просить накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним, а саме на мотоцикл «ИЖ Ю-5 СБ 1», без державного номерного знаку, при огляді рами вказаного мотоцикла було виявлено маркування № НОМЕР_1 , який був вилучений під час огляду місця події від 07.05.2018 року на території домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме в приміщенні гаражу, яке належить ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що в період часу з 7 год. 00 хв. 21.03.2018 року по 11 год. 00 хв. 23.03.2018 року невстановлена слідством особа шляхом пошкодження скоби навісного замку проникла до гаражного приміщення, що знаходиться в підвалі будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала мотоцикл «ИЖ-Ю-5», 1992 р.в., належний ОСОБА_5 , який у зв`язку з не користуванням ним перебував у частково розукомплектованому стані та не на ходу, чим завдала матеріального збитку останньому на суму яка встановлюється.
07.05.2018 року в ході проведення огляду місця події на території домоволодіння АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 , а саме в приміщенні гаражу було вилучено мотоцикл «ИЖ Ю-5 СБ 1», без державного номерного знаку, при огляді рами вказаного мотоцикла було виявлено маркування № НОМЕР_1 .
Відповідно до вимог ст.ст. 167-168 КПК України вилучене вказане вище майно являється тимчасово вилученим.
Слідчий СВ Бердичівського ВП ОСОБА_6 в судове засідання не з"явився, на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив суд задовольнити клопотання.
Як передбачено ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, за участю слідчого та /або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.
Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 24.03.2018 року встановлено, що останній надав покази про те, що в в період часу з 7 год. 00 хв. 21.03.2018 року по 11 год. 00 хв. 23.03.2018 року невстановлена особа шляхом пошкодження скоби навісного замку проникла до гаражного приміщення, що знаходиться в підвалі будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала мотоцикл «ИЖ-Ю-5», 1992 р.в., належний ОСОБА_5 , який у зв`язку з не користуванням ним перебував у частково розукомплектованому стані та не на ходу.
Судом встановлено, що згідно протоколу огляду місця події від 07.05.2018 року, який був проведений на території домоволодіння АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 , а саме в приміщенні гаражу було вилучено мотоцикл «ИЖ Ю-5 СБ 1», без державного номерного знаку, при огляді рами вказаного мотоцикла було виявлено маркування № НОМЕР_1 .
Таким чином, вищевказані перелічені речі, які були вилучені під час огляду місця події 07.05.2018 року, мають значення у кримінальному провадженні в якості речових доказів, та які були вилучені з метою їх збереження, уникнення можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до частин першої та другої статті 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.
Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є зокрема доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна, окрім іншого, допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігли на собі його сліди.
Судом встановлено, що вищевказані перелічені речі, які були вилучені під час огляду місця події 07.05.2018 року, мають значення у кримінальному провадженні в якості речових доказів, та які були вилучені з метою їх збереження, уникнення можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Отже, враховуючи вищевикладене, існують достатні підстави вважати, що вищевказані перелічені речі є речовими доказами злочину, з метою забезпечення належного їх зберігання, призначення товарознавчої експертизи, а також проведення ряду інших слідчих дій, виникла необхідність у накладені на них арешту, тому слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 131, 132, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя,-
У х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним, а саме: на мотоцикл «ИЖ Ю-5 СБ 1», без державного номерного знаку, при огляді рами вказаного мотоцикла було виявлено маркування № НОМЕР_1 , який був вилучений під час огляду місця події від 07.05.2018 року на території домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме в приміщенні гаражу, яке належить ОСОБА_4 .
Виконання ухвали покласти на слідчих СВ Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області: ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .
Арешт може бути скасований слідчим суддею в порядку, передбаченому частиною першою статті 174 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1