УХВАЛА

Справа № 569/14171/18

03 серпня 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області майора юстиції ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області майор юстиції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: ключі до автомобіля марки «BMW» з брелоком до сигналізації, реєстраційний талон на автомобіль марки «BMW 330», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які вилучені 28-29.03.2018 у ході затримання підозрюваного у даному провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; транспортний засіб марки «BMW 330» реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , який вилучений 29.03.2018 під час проведення його обшуку.

В обґрунтування клопотання вказав, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000103 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України та ОСОБА_7 , ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.311 КК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_8 , діючи умисно та переслідуючи мету у постійному та швидкому незаконному отриманні доходу від вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин та прекурсорів, у порушення Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 № 863-XIV та інших нормативно-правових актів, досягнув злочинної домовленості з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також з іншими на даний час невстановленими слідством особами, після чого, будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом впродовж 2017-2018 років вони спільно вчиняли незаконне придбання на території Республіки Польща таблеток «Cirrus» та «Acatar» з вмістом прекурсору псевдоефедрину, їх переміщення в Україну через митний кордон з приховуванням від митного контролю, зберігання, перевезення з метою збуту та збут в особливо великих розмірах іншим особам з метою використання під час виготовлення останніми психотропної речовини метамфетаміну.

Узгодивши спільний механізм вчинення таких злочинів з дотриманням заходів конспірації та безпеки, діючи з метою реалізації своїх протиправних намірів, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інші на даний час невстановлені слідством особи діяли у наступний спосіб.

Так, ОСОБА_8 , маючи великий попит з числа жителів різних областей України, у тому числі Рівненської, щодо придбання у нього псевдоефедриновмісних таблеток, зокрема «Cirrus» та «Acatar», за невстановлених досудовим слідством обставин прийняв рішення про організацію їх придбання, а потім незаконного переміщення через митний кордон України з Республіки Польщі в Україну та подальшого збуту таким особам.

Попередньо, з метою реалізації своїх протиправних намірів ОСОБА_8 вступив у злочинну змову з невстановленою слідством особою, яка перебувала на території Республіки Польщі, направлену на збут визначеним ним особам на території вказаної країни на постійній основі псевдоефедриновмісних таблеток, зокрема «Cirrus» та «Acatar».

Надалі, ОСОБА_8 , будучи обізнаний про заборону переміщення таких таблеток через митний кордон України, діючи з метою запобігання виявлення правоохоронними органами його злочинних намірів, прийняв рішення про залучення до такої протиправної діяльності жителів Волинської області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , систематичний перетин кордону якими у вказаних цілях в Республіку Польщу та в зворотньому напрямку не викликав б підозр у зв`язку з фактичним місцем проживання останніх неподалік від вказаної держави.

У свою чергу, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , погодившись на пропозицію ОСОБА_8 та діючи до визначеної у групі ролі, після замовлення останнім визначеного ним обсягу таблеток «Cirrus» та «Acatar» з вмістом прекурсору «псевдоефедрин», в особливо великих розмірах, взяли на себе зобов`язання щодо забезпечення їх отримання в Республіці Польщі, переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та подальшу передачу замовнику через водіїв маршрутних перевізників у заздалегідь обумовлений ним населений пункт.

Так, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи згідно з попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , та з метою реалізації спільного злочинного умислу в частині контрабанди псевдоефедриновмісних таблеток, перемістили 24.03.2018 з Республіки Польщі в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС України 16786 таблеток «Cirrus» та 18000 таблеток «Acatar» з приховуванням від митного контролю.

Після відібрання вибірковим методом однієї з упаковок у якій містилося 140 із загальної кількості 16786 таких таблеток та проведення експертних досліджень встановлено, що, згідно з висновком експерта Рівненського НДЕКЦ МВС України від 26.03.2018 № 2.1-312/18, у наданих на експертизу таблетках білого кольору у вказаній кількості міститься прекурсор, обіг якого обмежено, і стосовно якого встановлюються заходи контролю псевдоефедрин загальною масою 13,020 грама.

Згідно з Таблицею № 3 «Великі та особливо великі розміри прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ України від 01.08.2000 № 188, псевдоефедрин, вагою понад 6 грам, є особливо великим розміром.

Водночас, для забезпечення безперебійного і надійного функціонування створеного ОСОБА_8 в частині вчинення незаконного збуту таблеток «Cirrus», «Acatar», що містять прекурсор псевдоефедрин, налагодив на постійній основі незаконний збут таких таблеток шляхом їх відправлення на замовлення клієнтів у різні області України, у тому числі Рівненської, за таких обставин.

Після надходження від замовника на адресу ОСОБА_8 пропозицій щодо орієнтовного терміну спільної співпраці, обсягів, асортименту поставок способу та виду оплати і переказу коштів за такі операції, останній забезпечував покупця такими таблетками шляхом їх пересилання у поштових відправленнях на вказані ним реквізити через різноманітні установи поштового зв`язку із застосуванням засобів, що обтяжують їх виявлення.

Так, ОСОБА_7 , діючи умисно та переслідуючи мету у постійному та швидкому незаконному отриманні доходу від вчинення особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин та прекурсорів, у порушення Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 № 863-XIV та інших нормативно-правових актів, вступив у злочинну змову з невстановленими особами щодо незаконного придбання у такий спосіб через Інтернет-мережу у ОСОБА_8 контрабандно ввезених Україну оптових партій таблеток «Cirrus» з вмістом псевдоефедрину, їх подальшого зберігання, пересилання, перевезення з метою збуту та збуту.

Зокрема, ОСОБА_7 будучи обізнаний про методи діяльності правоохоронних органів та заходи, які останні здійснюють з метою викриття причетних до неї осіб, дотримувався правил конспірації та завчасно надавав ОСОБА_8 вигадані реквізити одержувача посилки, у якій містилися псевдоефедриновмісні таблетки.

Окрім цього, з метою запобігання бути викритим у такій протиправній діяльності, ОСОБА_7 , з метою її продовження із якнайменшими ризиками для своєї персони, не пізніше ніж початку січня 2018 року залучив до її здійснення як одержувачів таких посилок ряд знайомих йому осіб, у перелік яких також входила ОСОБА_12 . Для реалізації вказаних злочинних задумів, останній повідомив таких одержувачів про обставини вчинюваних злочинів та провів інструктаж щодо необхідності дотримання правил безпеки і конспірації, а також порядок здійснення такої спільної діяльності.

Діючи на виконання свого та інших учасників злочинного задуму, ОСОБА_7 на початку третьої декади березня 2018 року у черговий раз погодив з ОСОБА_8 незаконне придбання у такий спосіб наступної контрабандно ввезеної в Україну партії блістерів «Cirrus» у кількості 400 одиниць, по 14 таблеток у кожному.

Після цього, задля безпечної доставки посилки з наявними у ній таблетками «Cirrus» ОСОБА_7 у цьому випадку визначив як її одержувача ОСОБА_12 , яку поставив до відома про обставини вчинюваних злочинів.

У свою чергу, після надсилання з м. Києва поштового відправлення з придбаними ОСОБА_12 та ОСОБА_7 таблетками «Cirrus» у кількості 5600 одиниць, останній перерахував на банківський рахунок ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 106130,64 гривень.

Надалі, ОСОБА_12 , повністю усвідомлюючи усі суспільно-небезпечні спільних з ОСОБА_7 дії та бажаючи їх настання, однак розуміючи кримінально-правові наслідки у випадку викриття їх протиправної діяльності, прийняла рішення про залучення до процесу одержання такої посилки свого знайомого ОСОБА_13 , якому не було відомо про обставини вчинюваних злочинів.

У подальшому, ОСОБА_13 , діючи на прохання ОСОБА_12 , одержав 28.12.2018 у м. Рівне відділенні № 34 ТОВ «Нова Пошта» відправлення № 1247 на установчі дані останньої, яка спостерігала за вказаним процесом на безпечній відстані. Після цього, ОСОБА_12 попросила ОСОБА_14 перевезти на транспортному засобі марки «Fiat» д.н.з. НОМЕР_2 її та отриману на її установчі дані вказану посилку до місця свого фактичного проживання: АДРЕСА_2 , де у подальшому і зберігала придбані з ОСОБА_7 вищевказані таблетки.

У ході проведення 28-29 березня 2018 року співробітниками Управління СБ України в Рівненській області обшуку за вказаною адресою проживання ОСОБА_12 було вилучено замовлені нею та ОСОБА_7 у ОСОБА_8 блістери з написами «Cirrus».

У зв`язку з цим, 29.03.2018 ОСОБА_7 , вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України незаконне придбання, зберігання, перевезення прекурсорів з метою використання під час виготовлення психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, з метою збуту та їх збуті.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 311 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності.
Правова кваліфікація кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні № 0000103 ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України, санкція яких передбачає додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна.

Разом з тим, після одержання ОСОБА_12 замовлених спільно з ОСОБА_7 вищевказаних таблеток, 28.03.2018 останнього затримано у порядку ст. 208 КПК України та у ході його особистого обшуку крім інших речей і документів також вилучено: ключі до автомобіля марки «BMW» з брелоком до сигналізації; спеціальний знак до полісу страхування АМ № 0592525; реєстраційний талон на автомобіль марки BMW 330; аркуш паперу на польській мові щодо страхування транспортного засобу; поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 25.08.2017 серії АМ № 0592525, оформлений на установчі дані ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на автомобіль марки «BMW», модель «330», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; грошові кошти номіналом двісті та сто гривень на загальну суму 13000, грошові кошти номіналом 500 (п`ятсот) гривень на загальну суму 36000, грошові кошти номіналом 100, 200 та 500 гривень на загальну суму 5700 (п`ять тисяч сімсот) гривень, банкноту номіналом 50 євро серії X7, банкнота номіналом двадцять євро серії SD , банкноти номіналом десять євро серії NA, NB, NB, Y6, банкноти номіналом п`ять євро серії NA та UE, що свідчить про користування та розпорядження останнім даними грошовими коштами.

З урахуванням здобутих у ході здійснення досудового розслідування доказів, наявні у матеріалах кримінального провадження відомості дають достатні підстави вважати про те, що ОСОБА_7 , маючи умисел на виконання спільної з іншими учасниками групи злочинної діяльності у вказаній сфері, використовував транспортний засіб марки «BMW 330», реєстраційний номер Республіки Польщі НОМЕР_1 для досягнення зазначеної мети, у тому числі шляхом неодноразового перевезення ним контрабандно ввезених в Україну таблеток «Cirrus» з вмістом у них прекурсору псевдоефедрнину, в особливо великих розмірах.

У зв`язку з наявністю підстав, передбачених ст.ст. 98, 100 КПК України, а також те, що вищевказаний автомобіль призначався для перевезення зазначених прекурсорів, відповідно використовувався як знаряддя вчинення злочинів у сфері незаконного обігу прекурсорів в особливо великих розмірах, міг зберегти на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, які можуть бути доказами під час судового розгляду, 29.03.2018 слідчим винесено постанову про визнання вказаного автомобіля речовим доказом.

Враховуючи норму п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме те, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя Рівненського міського суду за клопотанням слідчого, яке погоджене прокурором, 03.04.2018 постановив ухвалу про накладення у вказаних цілях арешту на такі грошові кошти, а також про накладення арешту на інші речі і документи, у тому числі автомобіль марки «BMW», реєстраційний номерний знак Республіки Польщі НОМЕР_1 .

Незважаючи на об`єктивність прийняття судом такого рішення, підозрюваний ОСОБА_7 звернувся до Рівненського міського суду з проханням визнати бездіяльність старшого слідчого в ОВС щодо неповернення вищевказаного майна та постановити ухвалу про його повернення, яке незважаючи на накладення на нього арешту він вважає тимчасово вилученим, після чого слідчий суддя цього ж суду задовольнив таке клопотання в частині довідки про присвоєння ІПН № та посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Поряд з цим, за результатами розгляду клопотання сторони захисту в частині скасування арешту на майно, зокрема автомобіль марки «BMW», реєстраційний номерний знак Республіки Польщі НОМЕР_1 , та поверненні цього і іншого майна ОСОБА_7 , Апеляційний суд Рівненської області відмовив у її задоволенні та залишив ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 03.04.2018 без змін.

Зокрема, при апеляційному розгляді колегія суддів Апеляційного суду встановила, що ОСОБА_7 з серпня 2017 року є фактичним володільцем автомобіля марки «BMW», модель «330», реєстраційний знак Республіки Польщі НОМЕР_1 , а тому повернення даного автомобіля може призвести до його зникнення, що підтверджується матеріалами такого провадження у повній мірі.

Водночас, при постановленні такої мотивованої вказаної ухвали Апеляційний суд Рівненської області об`єктивно дослідив надані на дослідження матеріали кримінального провадження та врахував правові підстави для арешту такого майна, виходячи також з обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину за попередньою змовою групою осіб тяжкого злочину в сфері незаконного обігу психотропних речовин та прекурсорів, санкція якого передбачає конфіскацію майна, як обов`язкового виду покарання.

Також, однією з причин прийняття судом такого рішення стало пояснення під час проведення 29.03.2018 обшуку даного автомобіля співмешканки ОСОБА_7 ОСОБА_15 , про те, що транспортний засіб марки «BMW», модель «330» придбаний нею для користування в основному нею та ОСОБА_7 , не згадувавши при цьому інших осіб.

Однак, за наслідками розгляду клопотання про скасування арешту на майно, яке було вилучено у даному провадженні та на яке 03.04.2018 накладено арешт, 26.07.2018 слідчий суддя Рівненського міського суду постановив ухвалу про його задоволення та постановив ухвалу про скасування арешту з такого майна: ключів до автомобіля марки «BMW» з брелоком до сигналізації, реєстраційного талону на автомобіль марки «BMW 330», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Ухвалюючи вказане рішення, слідчий суддя виходив з тих підстав, що під час його розгляду було встановлено фактичне право володіння даним автомобілем громадянином ОСОБА_4 та арешт на нього накладений необґрунтовано, чим фактично дав хибну оцінку раніше постановленим ухвалам Рівненського міського суду від 03.04.2018 та Апеляційного суду від 23.04.2018, що свідчить про невідповідність висновків суду, викладених в даній ухвалі суду І інстанції, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема в частині надання оцінки наданим доказам.

Водночас, слід зауважити, що про невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі слідчого судді Рівненського міського суду від 26.08.2018 про скасування арешту фактичним обставинам кримінального провадження, є нічим необґрунтованим, оскільки фактичним володільцем та користувачем є підозрюваний ОСОБА_7 , а слідчий суддя не ознайомився з матеріалами кримінального провадження № 0000103 у повному обсязі, а тому не міг об`єктивно оцінити всі наявні у ньому докази.

Також, слідчий суддя обмежився тільки загальним формулюваннями своїх обґрунтувань, якими він керувався при прийнятті зазначеного процесуального рішення в частині скасування арешту, не навівши фактичних підстав для скасування саме такого заходу забезпечення як арешт майна, що у свою чергу може призвести до невиконання завдань кримінального судочинства.

Слід також зауважити, що затримання 28-29.03.2018 ОСОБА_7 здійснювалося у присутності захисника та підозрюваному було роз`яснено його права відповідно до вимог КПК України, тим самим забезпечивши його право на дачу пояснень з приводу затримання, надання можливості робити зауваження, доповнення, однак ОСОБА_7 після ознайомлення з протоколом будь-яких зауважень, пояснень чи доповнень до нього не надав.

Окрім цього, зважаючи на необхідність дослідження всіх фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які досліджуються у даному провадженні, а також з метою проведення допиту з приводу вилучених речей слідчим 20.04.2018 проведено допит підозрюваного ОСОБА_7 , однак останній відмовився відповідати на всі без винятку запитання, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Варто також звернути увагу на те, що ОСОБА_4 до органу досудового розслідування з приводу повернення йому такого автомобіля не звертався, а тільки через 4 місяці досудового слідства звернувся про звернення до суду для вирішення такого питання. Наведене свідчить про те, що ОСОБА_4 , будучи обізнаний, що у разі звернення до слідчого з таким питанням неодмінно буде допитаний та перед такою слідчою дією його буде ознайомлено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України в частині надання завідомо неправдивих показань або відмова у їх дачі, а тому він не зможе уникнути надання правдивих показань, останній фактично умисно не звертався до органу досудового розслідування з цих, а можливо і інших мотивів.

Саме повернення ОСОБА_7 чи іншим особам речових доказів, у тому числі під розписку на відповідальне зберігання в користування без права розпорядження та відчуження, призводить до настання передумов для їх пошкодження та/або знищення, відчуження, втрати.

Тому, з метою виконання стороною обвинувачення обов`язку доказування та збирання доказів, їх оцінки у порядку, передбаченому цим Кодексом, надання можливості слідчому вирішити питання на предмет їх належності, допустимості, достовірності, а також їх дослідженні з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення необхідно накласти арешт на вказаний автомобіль та на інші речі, про які йде мова у даному клопотанні, з метою забезпечення речових доказів.

В судовому засіданні старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області майор юстиції ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задоволити.

Адвокат ОСОБА_5 діючи в інтересах ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Заслухавши слідчого, адвоката, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, дослідженими протоколами негласних слідчих розшукових дій, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задоволити із наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України регламентовано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно 3 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Враховуючи вищевикладене, те що слідчим доведено, що вилучені під час обшуку транспортний засіб марки BMW» реєстраційний номер НОМЕР_1 та з брелоком до сигналізації, реєстраційний талон на автомобіль марки «BMW 330», ключі до автомобіля марки «BMW» з брелоком до сигналізації, реєстраційний талон на автомобіль марки «BMW 330», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тому з метою збереження речових доказів, та забезпечення конфіскації майна, як виду покарання слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення даного клопотання та накладення арешту на майно.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 131-132, 167, 170-173, 174, 175 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, а саме: ключі до автомобіля марки «BMW» з брелоком до сигналізації, реєстраційний талон на автомобіль марки «BMW 330», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які вилучені 28-29.03.2018 у ході затримання підозрюваного у даному провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; транспортний засіб марки «BMW 330» реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , який вилучений 29.03.2018 під час проведення його обшуку, шляхом встановлення заборони будь-якій особі розпоряджатися та використовувати майно до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя