Справа № 509/4077/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2018 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
в ході відкритого судового засідання в смт. Овідіополь Одеської області розглянувши клопотання прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області юриста 2 класу ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, уродженця м. Тирасполь, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підозрюється у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України в рамках у кримінального провадження №0000059, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2017 року, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Овідіопольського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З клопотання та матеріалів, які надійшли до суду, судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вересні-жовтні 2017 року, точної дати та місця слідством встановити не надалось можливим, в ході телефонної розмови з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 дізнавшись про намір останнього реалізувати бізнес-план з розташування бази відпочинку на березі Дністровського лиману на території Калаглійської сільськой ради Овідіопольського району з надання послуг любительського рибальства та відпочинку у вигляді кількох некапітальних будівель, вирішив одержати шляхом вимагання неправомірну вигоду з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у сумі 10 тис. дол. США за забезпечення разом з головою Калаглійської сільської ради ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 оперативної реєстрації та винесення на розгляд сесії Калаглійської сільської ради заяви останнього про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне збагачення, погодивши свої дії з ОСОБА_6 , який його уповноважив і доручив вести переговори з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 02.10.2017 при зустрічі з ОСОБА_5 в селі Калаглія, повідомив останньому, що він зможе лише після передачі йому та ОСОБА_6 10 тис. дол. США отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою. Крім того, ОСОБА_3 , за погодженням з ОСОБА_6 , неодноразово вказав про відсутність будь яких альтернативних варіантів та способів, в тому числі законних, отримання ОСОБА_5 вказаного дозволу, а в подальшому отримання в довгострокову оренду і про те, що подібне питання може вирішити лише він спільно з ОСОБА_6 . В ході даної зустрічі ОСОБА_3 , за погодженням з ОСОБА_6 , також наголосив про необхідність передачі йому та ОСОБА_6 найближчим часом в якості задатку частини грошових коштів від загально визначеної суми у розмірі 10 тис. дол. США.

Не бажаючи настання негативних наслідків для себе у вигляді неотримання на законних підставах дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду з подальшим отриманням її в оренду, ОСОБА_5 вимушений був погодитись передати ОСОБА_3 та ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 10 тис.дол. США.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на особисте збагачення, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 призначили зустріч з ОСОБА_5 на 27.11.2017 о 15-04 в селі Калаглія Овідіопольського району, в ході якої ОСОБА_3 познайомив ОСОБА_5 з ОСОБА_6 в його службовому кабінеті за адресою: АДРЕСА_2 , де спілкуючись втрьох обговорювали умови надання дозволу ТОВ "ПАРТНЕР-ДІЛОВОД", яке ОСОБА_7 представляв як заступник директора, на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду, в ході чого ОСОБА_6 визнав за собою обов`язок забезпечення прийняття депутатами позитивного вказаного рішення, а ОСОБА_3 наголошував про необхідність передачі «задатку» у вигляді неправомірної вигоди для нього та ОСОБА_6 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на особисте збагачення, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 призначили зустріч з ОСОБА_5 на 04.12.2017 о 15-15 год., в ході якої ОСОБА_5 при зустрічі з ОСОБА_6 в службовому кабінеті останнього подав заяви про надання дозволів на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки в довгострокову оренду та отримав умовне погодження від ОСОБА_6 на передачу ОСОБА_3 частини неправомірної вигоди у розмірі 1000 доларів США. На виконання незаконної вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_8 04.12.2017 о 15:15 годині ОСОБА_5 прибувши до місця зайняття підприємницькою діяльністю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні вказаної будівлі передав останньому 1000 дол. США у вигляді 10 оригінальних 100-доларових банкнот США, як частину неправомірної вигоди від загально визначеної суми у розмірі 10 тис. дол. США, напередодні ідентифікованих та оглянутих по даному кримінальному провадженню, що згідно курсу НБУ становило 27054,3 грн., із яких 200 доларів США, що згідно курсу НБУ становило 5410,86 грн.., останній передав у невстановленому слідством місці та час ОСОБА_6 .

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, використовуючи свої повноваження сільського голови, ОСОБА_6 25.01.2018 виніс на порядок денний чергової сесії сільської ради питання щодо надання ТОВ «ПАРТНЕР-ДІЛОВОД», яке ОСОБА_5 представляв як заступник директора, дозволу на виготовлення проекту відводу земельної ділянки в оренду площею 0,40 га на території Калаглійської сільської ради Овідіопольського району Одеської області для розміщення бази відпочинку на березі Дністровського лиману. За результатами розгляду вказаного питання сесією шляхом голосування простою більшістю депутатів було прийнято рішення від 25.01.2018 № 393-V про надання дозволу ТОВ «ПАРТНЕР-ДІЛОВОД» в особі заступника директора ОСОБА_5 дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду, яке ОСОБА_6 підписав.

В подальшому 08.02.2018, попередньо узгодивши зустріч на території промислового товарного ринку 7 км., ОСОБА_3 зустрівся з ОСОБА_5 , в ході чого ОСОБА_3 довів до Галинського умови розробки проекту землеустрою, зменшення строку оренди в рішенні про надання дозволу на розробку проекту землеустрою з 49 років до 7 років, та зазначив про нагальну необхідність зустрічі ОСОБА_5 з ОСОБА_6 з метою визначення реальної орендної плати за земельну ділянку та інших умов передачі земельної ділянки в оренду.

В ході наступної зустрічі 17.02.2018 о 13-40 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в приміщенні Калаглійської сільради, останній повідомив, що договір оренди можливо буде укласти на 7 років, та за 10 тис. доларів США ОСОБА_5 отримає рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, рішення про затвердження проекту землеустрою, договір про оренду вказаної земельної ділянки площею 0,40 га. Також, ОСОБА_6 зазначив про необхідність передачі другої частини неправомірної вигоди у вигляді дол. США у сумі 9 тис. після отримання ОСОБА_5 рішення сільради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. ОСОБА_3 того ж дня довів до ОСОБА_5 необхідність передачі другої частини неправомірної вигоди шляхом поміщення грошових коштів до металевої баночки, яку передав ОСОБА_5 , та перекидання її через паркан домоводіння в якому проживає ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому о 16.00 годині 06.03.2018 в приміщенні Калаглійської сільської ради ОСОБА_5 через секретаря сільради ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_6 оригінал рішення сільської ради від 25.01.2018 № 393-V про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду, чим останній продовжив реалізацію злочинного умислу направленого на особисте збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди.

Так, у подальшому ОСОБА_5 , виконуючи інструкції надані ОСОБА_3 , погоджені останнім з ОСОБА_6 , передав другу частину неправомірної вигоди у розмірі 9 тисяч доларів США, що згідно курсу НБУ становило 238338 грн., що полягала у 200 (двохстах) доларах США у вигляді 2 оригінальних 100-доларових банкнот та 8800 доларах США у вигляді 88 несправжніх (імітаційних) 100-доларових банкнот США, які у сукупності разом складені в одну пачку візуально не викликали сумніву у справжності та оригінальності всіх банкнот, шляхом перекидання грошових коштів в металевій банці, раніше наданій ОСОБА_3 , через паркан домоволодіння останнього за адресою: АДРЕСА_1 , які в подальшому вилучено за вказаною адресою в ході обшуку.

Таким чином, за скоєння умисних дій, які виразились у одержанні ОСОБА_3 , спільно з ОСОБА_6 , як службовою особою, яка займає відповідальне становище, а саме як головою сільської ради, тобто за попередньою змовою групою осіб, неправомірної вигоди у великому розмірі в сумі 10 тисяч доларів США, а саме відповідно до курсу НБУ на дати отримання у сукупності 265392,30 грн., що у двісті і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто більше 176200 грн., за вчинення дій в інтересах ОСОБА_5 з використанням наданої влади та службового становища голови сільської ради, поєднане з вимаганням зазначеної неправомірної вигоди, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке кваліфікується як одержання неправомірної вигоди спільно з службовою особою, яка займає відповідальне становище, тобто за попередньою змовою групою осіб, за виконання будь-яких дій в інтересах того хто дає неправомірну вигоду, з використанням наданої влади та службового становища особи, спільно з якою вчинюється правопорушення, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

За вказаним фактом відомості внесено до ЄРДР за № 0000059 06.10.2017. ОСОБА_3 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

09.08.2018 року прокурор звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з клопотанням про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою та у прохальній частині клопотання просить визначити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обраного 07.03.2018 та продовженого 08.05.2018 відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 22.09.2018 включно; покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язок не відлучатись за межі населеного пункту смт. Овідіополь без дозволу прокурора, суду; змінити запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під із визначенням розміру застави.

Так, в ході досудового розслідування в результаті дослідження результатів негласних слідчих дій у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж встановлено, що 21.03.2018 о 12:01:30 ОСОБА_3 здійснив телефонний дзвінок з мобільного терміналу НОМЕР_1 на мобільний телефон № НОМЕР_2 абоненту ОСОБА_6 перебуваючи відповідно інформації УОТЗ ГУ НП в Одеській області в зоні дії базової станції ТОВ «Інтертелеком», що знаходиться в місті Одесі по вулиці Коблевська 39, зона дії якої до десяти кілометрів. Відповідно до розмов ОСОБА_3 та ОСОБА_6 вони домовились 20.03.2018 про сумісну поїздку до міста Одеси, де відповідно до змісту розмов там вони перебували 21.03.2018 разом. Крім того, ОСОБА_3 неодноразово відлучався до с. Калаглія з смт. Овідіополя, про що свідчать телефонні розмови ОСОБА_3 з чисельними абонентами відповідно до результатів НСРД.

Вказані обставини слідчому стали відомі за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій після 08 травня 2018 року дати продовження діючого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_3 , так як 08 травня 2018 року лише створювалась керівником прокуратури експертна комісія для розсекречення відповідних матеріалів, та лише за результатами проведення процедури розсекречення та дослідження матеріалів НСРД 23 травня 2018 року слідчий дізнався про факти багаторазових порушень підозрюваним обов`язків покладених на нього ухвалою від 07.03.2018 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, допитано підозрюваного з приводу порушення ним обов`язків покладених на нього ухвалами про домашній арешт, в ході чого підозрюваний ОСОБА_6 повідомив, що у вказані дати йому дозволяв відлучитись за межі населеного пункту слідчий ОСОБА_10 .

В ході допиту слідчого ОСОБА_10 , останній зазначив, що з 07.03.2018 по 10.04.2018 він не надавав підозрюваному ОСОБА_3 дозволу ні в усній ні в письмовій формі на відлучення за межі населеного пункту смт. Овідіополь.

В клопотанні зазначено, що 30.08.2018 підозрюваний ОСОБА_3 повідомлений прокурором про необхідність явки до прокурора ОСОБА_4 31.08.2018 до 12-00 з метою прийняття участі в процесуальній дії отримання повідомлення про завершення досудового розслідування, відкриття матеріалів кримінального провадження, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Також, повідомлено, що йому необхідно прийняти участь у вказаних процесуальних діях в рамках даного кримінального провадження, в рамках якого йому оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та обрано відносно нього запобіжний захід у вигляді застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, покладено відповідні обовязки, в тому числі обовязок прибувати за першою вимогою до прокурора. ОСОБА_3 повідомив у відповідь про неможливість прибути у вказаний час до прокурора у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі не в рамках даного кримінального провадження.

31.08.2018 у вказаному кримінальному провадженні завершено досудове розслідування та відкрито матеріали кримінального провадження. Доступ до матеріалів кримінального провадження надано ОСОБА_3 .. Адвокат до теперішнього часу не ознайомився з усіма матеріалами кримінального провадження. Строки досудового розслідування в даному кримінальному провадженні закінчувались 08.09.2018. Строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_3 визначено в межах строку досудового розслідування. Однак, 31.08.2018 матеріали кримінального провадження відкрито для сторін та надано до них доступ. Таким чином, керуючись положеннями ст. 219 КПК України, перебіг строку досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження призупинено з 31.08.2018 до моменту ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Слідчим суддею визначено строк ознайомлення з матеріалами кримінального провадження для ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до 13.09.2018. Після спливу вказаного строку для ознайомлення продовжить спливати строк досудового розслідування у кількості 8 днів, тобто до 22.09.2018. Таким чином, враховуючи те, що ризики зазначені в клопотанні на теперішній час не зменшились та не перестали існувати вбачається необхідність у продовженні строку застосування запобіжного заходу у домашнього арешту відносно ОСОБА_3 .

В ході судового засідання прокурор повідомив, що наполягає лише на частковому задоволенні клопотання в частині визначення строку досудового розслідування до 22.09.2018, покладення на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язку не відлучатись за межі населеного пункту смт. Овідіополь без дозволу прокурора, суду та продовженні домашнього арешту до 22.09.2018.

Так, прокурор просить задовольнити клопотання частково з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду неодноразово покидав населений пункт смт. Овідіополь без дозволу повноважних осіб;

2.Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення в ході досудового розслідування не встановлено місцезнаходження 8 стодоларових банкнот переданих ОСОБА_3 в якості першої частини неправомірної вигоди 04.12.2017;

3.Незаконно впливати на свідків, експертів та інших учасників процесу в цьому ж кримінальному провадженні проживає неподалік більшості депутатів сільської ради, системно підтримує зв`язок з іншим підозрюваним ОСОБА_6 ;

4.Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином враховуючи тривалий досвід роботи в правоохоронних органах на керівних посада може вчиняти дії, які перешкоджатимуть об`єктивному встановленню істини в кримінальному проваджені;

5.Вчинити інше кримінальне правопорушення враховуючи ретельне дослідження матеріалів НСРД вбачається системність вчинення подібних кримінальних правопорушень.

Вказане свідчить про необхідність часткового задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора, який вважає, що необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, підозрюваного, який не заперечував проти задоволення клопотання, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий судця, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.
При розгляді відповідних клопотань, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).
Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalov. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 &1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Крім того, суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка слугувала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ). Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі "Таран проти України" зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Неистяк проти Словаччини»,заява №65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі проти Польщі» (Ladentv. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі « Хайредіновпроти України» (v. Ukraine),заява № 38717/04, п. 86).

Суд також постановив, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, неповинні оцінюватись абстрактно (inabstracto),але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56і 59, з подальшими посиланнями).

Суд вважає, що відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції наявні на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні підозри обґрунтовані щодо ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також наявні зазначені у клопотанні прокурора ризики та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Вищевикладене свідчить про те, що підозрюваний, будучи обізнаним про суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, має реальну змогу переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Також, ОСОБА_3 особисто або через сторонніх осіб може здійснювати незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, більшість з яких є його знайомими.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_3 може знищити, сховаймо спотворити будь-яку з речей і документів, які мають значення для кримінального провадження.

В судовому засіданні суду прокурор пояснив, що підозрюваний ОСОБА_3 неодноразово порушував обов`язки покладені на нього судом, а саме відлучався з населеного пункту без дозволу слідчого, прокурора та суду протягом березня та квітня 2018 року, у серпні не з`явився до органу досудового розслідування для проведення процесуальних дій, хоча був належним чином повідомлений про необхідність явки, що свідчить про наявність у кримінальному провадженні ризику перешкоджання підозрюваним досудовому розслідуванню, що може продовжитись після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження сторін.

Суд вважає, що на підставі наданих документів та наведених доводів на даній стадії кримінального провадження підозри обґрунтовані, а також наявні ризики, які унеможливлюють застосування до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З наданих суду матеріалів встановлено, що перебіг строку досудового розслідування призупинено відкриттям матеріалів кримінального провадження та ознайомлення з ними сторін до 13.09.2018, що встановлено ухвалою слідчого судді 05.09.2018. Таким чином, враховуючи системний аналіз положень ст. 219 та ст. 290 КПК України завершення строку досудового розслідування відтерміновано до 22.09.2018.

Метою і підставою продовження домашнього арешту є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати на свідків, експертів та інших учасників процесу в цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином,вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор у клопотанні та доданих документах довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відповідно до ст. 94 КПК України підозра підтверджується результатами негласних слідчих розшукових дій, матеріалами кримінального провадження, протоколом обшуку від 06.03.2018.
Враховуючи міцні соціальні зв`язки, стан здоровя підозрюваного, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, наявність стабільного доходу у вигляді пенсії, інвалідність другої групи слідчий суддя не вбачає можливим зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , яке свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують подальше продовження домашнього арешту, не змінилися та не зменшились, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати на свідків, експертів та інших учасників процесу в цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення,

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 199 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Визначити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обраного 07.03.2018 відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 22.09.2018 включно.
Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язок не відлучатись за межі населеного пункту смт. Овідіополь без дозволу прокурора, суду.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 16 днів і обчислюється з 07 вересня 2018 р. до 22 вересня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до палати по кримінальним справам Апеляційного суду Одеської області на протязі п`яти днів з дня її проголошення, а іншими особами з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1