Справа №522/2849/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

За участю прокурора - ОСОБА_3 ,

Власники майна - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

Представника - ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого в ОВС СВ УРКП слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001781 від 18.11.2017 року, за ознаками злочинів передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 369, ч. 3 ст. 368 КК України, про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий в ОВС УРКП СО прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області молодший радник юстиції ОСОБА_7 . за погодженням з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про накладення арешту на майно, мотивуючи наступним.
Першим слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001781 від 18.11.2017, за підозрою ОСОБА_8 у вчинені злочинів передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 369, ч. 3 ст. 368 КК України.

За підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України 20.02.2018 о 18 годині 25 хвилин ОСОБА_8 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

21.02.2018 о 16 годині 45 хвилин ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

14 червня 2018 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, на підставі чого, останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України - одержання службовою особою, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди; ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно; та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 369 КК України - закінчений замах на надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням службового становища, вчинене повторно.

За матеріалами кримінального провадження, а також за матеріалами виконаного окремого доручення УСБУ в Одеський області, встановлено, що за адресою фактичного проживання ОСОБА_8 , а саме: АДРЕСА_1 можуть знаходитись грошові кошти отриманні ОСОБА_8 від ФОП ОСОБА_9 у розмірі 300 доларів США, а також інші цінні речі, предмети та грошові кошти, які були здобутті підозрюваним унаслідок його протиправної діяльності.

На підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду міста Одеса від 17.07.2018 року за адресою проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_2 , 25.07.2018 проведено обшуку за результатами якого вилучено купюри номіналом 500 грн. (п`ятсот гривень) у кількості 22 000 (двадцять дві тисячі) гривень, купюри номіналом 100 (сто доларів США) у кількості 13 купюр загальною сумою 1300 доларів США.

В обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, слідчий посилається на те, що задля встановлення всіх обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення необхідно призначити ряд експертиз та перевірок, також з метою попередження подальшого пошкодження, знищення чи відчуження вказаного майна.

У судовому засіданні власник майна ОСОБА_4 зазначив, що вилучені грошові кошти є його власністю оскільки були вилучені в його гаманці, просить відмовити у накладенні арешту.
Представник власника майна заперечив проти накладення арешту на вилучені грошові кошти.
ОСОБА_5 також заперечив проти накладення арешту.
Дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В той же час, вилучені грошові кошти не визнані речовими доказами, оскільки відсутня постанова про визнання їх такими, інших законом передбачених підстав для накладення арешту на майно, що належить іншій особі законом не передбачено. Крім того, слідчий суддя вважає, що у випадку вилучення майна у особи, тягар доказування, щодо належності такого майна лежить саме на стороні обвинувачення, і за відсутності доводів, що дають право поза розумним сумнівом вважати правильними і достовірними посилання прокурора чи слідчого, слідчий суддя повинен надати перевагу показанням законного володільця майна. З урахуванням вище викладеного, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні даного клопотання.
Керуючись ст.ст. 170-175, 372, КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого в ОВС СВ УРКП СО прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001781 від 18.11.2017 року, за ознаками злочинів передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 369, ч. 3 ст. 368 КК України, про накладення арешту на майно - відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя:

30.07.2018