14.09.2018 Справа № 756/1624/17
Унікальний № 756/1624/17
Порядковий № 1-кп/756/181/18
В И Р О К
Іменем України

14 вересня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегово Закарпатської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

03.01.2017 приблизно о 19:00 годині ОСОБА_3 разом із двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, перебували в підземному переході поряд із входом до станції метро «Петрівка», що за адресою: м. Київ, вул. Вербова, 19, де побачили раніше не знайому їм жінку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у ОСОБА_3 та двох невстановлених досудовим розслідуванням осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, виник спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 , перебуваючи в тому ж місці та в той же період часу, діючи за попередньою змовою спільно із двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, умисно, таємно, з корисливих мотивів підійшов ззаду до ОСОБА_7 та, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і він діє таємно, викрав із лівої кишені курточки ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Sony Xperia» в корпусі із дзеркальним відображенням, ІМЕІ-1- НОМЕР_1 , ІМЕІ-2- НОМЕР_2 , вартістю 13200 грн. із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , яка для потерпілої матеріальної цінності не становила, та чохол, який знаходився на телефоні, який також для потерпілої матеріальної цінності не становив.

В подальшому ОСОБА_3 вищевказаний викрадений мобільний телефон передав невстановленим досудовим розслідуванням особам, що були з ним у злочинній змові.

Після цього невстановлені досудовим розслідуванням особи із викраденим телефоном зникли з місця вчинення злочину, а ОСОБА_3 був затриманий перехожим.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 13200 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини, вказані вище щодо часу, місця, способу та послідовності дій скоєного ним кримінального правопорушення, щодо вчинення крадіжки саме за попередньою змовою з двома малознайомими йому на той час чоловіками циганської національності. Таємно викравши з кишені потерпілої мобільний телефон, він передав його іншим двом співучасникам, які зразу ж почали втікати з викраденим чужим майном, а він був затриманий перехожим, який був очевидцем вчиненої крадіжки. Потерпіла крадіжки не помітила. Про те, що в неї викрадено телефон їй також сказав перехожий. В ході досудового розслідування йому стало відомо, що потерпілій вкрадений в неї телефон було повернуто. Як саме це відбувалося, йому не відомо. Про вчинене обвинувачений шкодує, просить його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За викладених вище обставин суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності зі ст.ст. 65-67 КК України у виді позбавлення волі у межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до положень Загальної частини Кримінального Кодексу, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується формально позитивно, офіційно не працевлаштований, має хворих батьків на малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває, раніше не судимий. Відповідно до досудової доповіді органу пробації ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення вказаної особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що винній особі слід дійсно призначити покарання у виді позбавлення волі. При цьому суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, тому вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі в порядку ст. 75 КК України з застосуванням до нього випробування, а також з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки його виправлення та перевиховання, на думку суду, ще можливі без реального відбування покарання. Суд переконаний, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Речові докази та судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 ка