АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/810/18 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 643/5714/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 8 травня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0002418 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,-
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0002418 було задоволено та застосовано до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.07.2018 року. Слідчий суддя, посилаючись на наявність обгрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і з урахуванням обставини, що характеризують підозрюваного, дійшов висновку про неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу. Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 8 травня 2018 року скасувати та постановити нову, якою застосувати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Захисник в апеляційній скарзі посилається на те, що від початку до кінця конфлікту, що виник між ОСОБА_8 ОСОБА_9 з одного боку, та ОСОБА_10 з іншого, працівники поліції слідкували за цим конфліктом, та чомусь відразу ж після затримання ОСОБА_8 телефон ОСОБА_10 знову опинився у самого ОСОБА_10 , однак протоколу про вилучення мобільного телефона складено не було. Звертає увагу, що слідчим суддею вказано, що кримінальне правопорушення було вчинене приблизно о 03.00 годині 07.05.2018 року, але ця обставина спростовується іншими доказами. Зазначає, що ОСОБА_10 фактично матеріальна шкода не спричинена, та вказує на невідповідність правової кваліфікації дій ОСОБА_8 , і посилається на те, що підозрюваний має постійне місце проживання в м. Харкові, де мешкає разом з дружиною ОСОБА_11 . Крім того ОСОБА_12 потребує постійної медичної допомоги у зв`язку із раніше отриманою травмою, та саме дружина підозрюваного є медичним працівником та може надавати таку допомогу в домашніх умовах. ОСОБА_8 є професіональним будівельником та бездоганну репутацію за місцем виконання будівельних робіт.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Московського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0002483 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України. 08.05.2018 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за обставин, викладених в письмовому повідомленні про підозру. Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Обгрунтованість повідомленої підозри стороною захисту не спростовується, оскільки підозрюваний визнав вину у вчиненому. Підстав вважати необгрунтованими ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у апеляційного суду немає, враховуючи дані про особу підозрюваного, який вироком Харківського районного суду Харківської області від 17.02.2017 року був засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк до одного року за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком в один рік. Крім того, відповідно до наданої прокурором апеляційному суду інформації, ОСОБА_8 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, у тому числі і тяжких насильницьких. З протоколу допиту підозрюваного вбачається, останній ніде не працює, даних про те, що він має постійний заробіток не існує. Вказані обставини свідчать про існування ризику вчинення інших злочинів. Апеляційний суд також приймає до уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину у групі з іншою особою, до того ж, із застосуванням насильства стосовно потерпілого. В такому випадку суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Окрім того, з матеріалів клопотання та інформації, наданої прокурором, вбачається, що ОСОБА_12 зареєстрований у Барвінківському районі Харківської області, фактично проживає в м. Харкові, притягався до кримінальної відповідальності Ільїчівським районним судом м. Маріуполя, що з урахуванням наведених вище обставин, свідчить про реальну можливість останнього переховуватися від органів досудового розслідування. Апеляційний суд не приймає до уваги наданий захисником апеляційному суду шлюбний договір між ОСОБА_11 та підозрюваним, наданий захисником, оскільки офіційно шлюб між вказаними особами не зареєстрований, цей договір був укладений 16.05.2018 року, вже після постановлення слідчим суддею рішення про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Щодо доводів сторони захисту з приводу захворювання підозрюваного, колегія суддів відмічає, що на час апеляційного розгляду суду не було надано належного медичного висновку про неможливість утримання ОСОБА_8 в умовах слідчого ізолятора. Посилання сторони захисту на невірну кваліфікацію дій ОСОБА_8 та щодо точного часу вчинення злочину не спростовують обгрунтованості прийнятого слідчим суддею рішення, оскільки на даному етапі, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. З огляду на викладені обставини колегією суддів не встановлено підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 8 травня 2018 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: