Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (Паленик),

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

засудженого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судове провадження про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 7 червня 2004 року за заявами потерпілої ОСОБА_12 і засудженого

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,

громадянина України,

за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_12 і засудженого ОСОБА_11 на ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року і 10 жовтня 2017 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 07.06.2004 року ОСОБА_11 засуджений за п.п.«а», «з» ст.93, ч.1 ст.223 КК України в редакції 1960 року, п.13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.189, ч.1 ст.263 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

07.08.2017 року потерпіла ОСОБА_12 і 31.08.2017 року засуджений ОСОБА_11 подали заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, які ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06.09.2017 року відповідно до вимог ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово ____________________________________

Справа № 11-кп/796/343/2018
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_13
Доповідач: ОСОБА_1
окупованій території України» направлено на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.09.2017 року заяву ОСОБА_12 залишено без руху, оскільки вона не була оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст.462 КПК України, і надано строк, необхідний для усунення її недоліків.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.09.2017 року залишено без руху з тих же підстав заяву ОСОБА_11 .

Ухвалами Голосіївського районного суду м. Києва від 28.09.2017 року і 10.10.2017 року заяви ОСОБА_12 і ОСОБА_11 повернуто, оскільки вони не усунули недоліки заяв, вказані в ухвалах суду про залишення їх без руху.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_11 просить ухвалу суду першої інстанції про повернення йому заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами скасувати і постановити нову ухвалу про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами, яке направити на розгляд до одного з районних судів м. Києва.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що в основу вироку було покладено завідомо неправдиві показання співучасників злочинів ОСОБА_14 і ОСОБА_12 , які підбурили до вчинення умисного вбивства своїх чоловіків, його, ОСОБА_11 як пособника, а він обмовив себе і тим самим допоміг уникнути відповідальності виконавцю ОСОБА_15 з метою забезпечення безпеки членам своєї сім`ї від кримінального оточення останнього. У заявах про перегляд вироку за нововиявленими обставинами він, потерпілі ОСОБА_14 і ОСОБА_12 виклали раніше невідомі суду обставини, і про низку фактів йому стало відомо із заяв потерпілих.

Крім того, як стверджує ОСОБА_11 , він виявив судову помилку та інші істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, зокрема, порушення порядку притягнення його до кримінальної відповідальності як адвоката, наслідком чого мало бути закриття кримінального провадження щодо нього. Так, повертаючи кримінальну справу на додаткове розслідування, суд в ухвалі зазначив про необхідність порушення кримінальних справ прокурором відповідного рівня, оскільки згідно з ст.10 чинного на той час Закону України «Про адвокатуру» кримінальну справу щодо нього міг порушити лише прокурор АР Крим або прокурор вищого рівня. Однак кримінальну справу за епізодом вбивства ОСОБА_16 порушено не було, у зв`язку з чим всі слідчі та процесуальні дії, в тому числі притягнення як обвинуваченого є незаконними.

При цьому, на переконання засудженого, існує колізія правових норм, а саме, п.4 ч.2 ст.462 і п.1 ч.2 ст.459 КПК України, у зв`язку з чим вважає, що нововиявленими можуть бути обставини, які були відомі учасникам процесу, однак не були відомі органу досудового слідства та суду.

Нововиявленими обставинами є: за фактом умисного вбивства ОСОБА_17 виявлені ОСОБА_14 невідповідності його самообмови під час відтворення обстановки та обставин події, а також показання, які свідки дали потерпілій ОСОБА_14 в присутності ОСОБА_18 ; за фактом умисного вбивства ОСОБА_19 обставини, зазначені в заяві потерпілої ОСОБА_12 , стаття в газеті, яка стала причиною зміни її показань стосовно предмету, яким їй погрожували, приховування слідчим частини показань свідка ОСОБА_20 , давання слідчому хабара; за фактом умисного вбивства ОСОБА_16 давання свідком ОСОБА_21 завідомо неправдивих показань внаслідок погроз слідчого.

Крім того, повертаючи заяву, суд першої інстанції помилково розцінив доповнення до заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами від 29.09.2017 року як заяву з виправленими недоліками, яку він направив 09.10.2017 року і яка судом оцінена не була.

Апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_12 містить такі ж вимоги стосовно ухвали суду першої інстанції про повернення її заяви. Вказуючи на незаконність та необґрунтованість ухвали, потерпіла зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що вона давала завідомо неправдиві показання, про що не було відомо суду під час розгляду кримінальної справи щодо ОСОБА_11 . Показання свідків, які можуть підтвердити алібі ОСОБА_11 , не перевірялись. Крім того, слідчим було винесено незаконну постанову про закриття кримінальної справи щодо неї з урахуванням показань свідка ОСОБА_20 , і нею під час ознайомлення з матеріалами справи 15.09.2017 року було виявлено судову помилку, яка виразилася у постановленні завідомо неправосудного вироку.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи засудженого ОСОБА_11 , який підтримав апеляційні скарги і просив їх задовольнити, та аналогічні доводи захисника ОСОБА_10 ; доводи прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою і вмотивованою; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що в їх задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:

- штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до вимог ч.2 ст.462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, крім іншого, зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Як вбачається із заяви потерпілої ОСОБА_12 , вирок щодо ОСОБА_11 ґрунтується на її завідомо неправдивих показаннях у статусі підозрюваної під час досудового слідства та потерпілої в суді, та на самообмові в явці з повинною ОСОБА_11 , який був пособником у вчиненні умисного вбивства її чоловіка ОСОБА_19 , а виконавцем чоловік на ім`я ОСОБА_22 , що, на її переконання, є нововиявленими обставинами.

Засуджений ОСОБА_11 у заяві зазначав, що обмовив себе у викраденні пістолета з бойовим комплектом в Ялтинському МУ ГУМВС України в АР Крим, що було здійснено ОСОБА_23 , щоб останній зміг поновитися на роботі та дослужитися до пенсії. Що стосується вбивства ОСОБА_16 , то він вирішив інсценувати замах на її життя у зв`язку з тим, що ОСОБА_16 не виконувала судове рішення про стягнення на корить його дружини грошей. З цією метою звернувся до ОСОБА_15 , який випадково вбив потерпілу, бо та оступилася і потрапила під траєкторію пострілу.

При цьому потерпіла та засуджений у своїх заявах давали оцінку наявним у кримінальній справі доказам та долучили копії нотаріально посвідчених заяв, як вони зазначають, свідків, у тому числі тих осіб, показання яких досліджувалися судом першої інстанції, однак у заявах є вже іншими за змістом.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст.462 КПК України, застосовуються правила ч.3 ст.429 КПК України. За змістом вказаної норми суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, в якій зазначаються її недоліки і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, і якщо особа не сунула недоліки заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у встановлений строк, заява повертається.

Залишаючи без руху вказані заяви, суд першої інстанції зазначив, що вони не відповідають вимогам п.4 ч.2 ст.462 КПК України, оскільки викладені в них обставини були відомі і ОСОБА_12 , і ОСОБА_11 на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, і встановив строк 15 днів з дня отримання копії ухвали для усунення у заявах вказаних недоліків.

Після надходження заяв на виконання ухвал суд дійшов висновку, що потерпіла і засуджений не усунули недоліки заяв про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, і повернув їх.

З такими висновками колегія суддів погоджується і вважає, що доводи в апеляційних скаргах їх не спростовують.

Доводи ОСОБА_12 і ОСОБА_11 , що вказані в заявах обставини є нововиявленими, адже не були відомі суду на час судового розгляду у зв`язку з тим, що вони давали показання, які не відповідали дійсності, є їхнім суб`єктивним тлумаченням норм кримінального процесуального закону.

За змістом п.1 ч.2 ст.459, п.4 ч.2 ст.462 КПК України, правової конкуренції між якими не існує, нововиявленими є обставини, які не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Заяви потерпілої і засудженого містять виклад ними інших за змістом власних показань, які стосуються вчинених ОСОБА_11 злочинів, і є намаганням у не передбачений кримінальним процесуальним законом спосіб шляхом висунення нової версії на захист засудженого переглянути судове рішення, яке було предметом перегляду Верховним Судом України і набрало законної сили.

Решта обставин, на яких наголошує у своїй заяві та апеляційній скарзі ОСОБА_11 , а саме, виявлені ОСОБА_14 невідповідності його самообмови під час відтворення обстановки та обставин події, а також показання, які свідки дали потерпілій ОСОБА_14 в присутності ОСОБА_18 , обставини, зазначені в заяві потерпілої ОСОБА_12 , стаття в газеті, яка стала причиною зміни її показань, по суті є оцінкою наявних у справі доказів. А нічим не доведені твердження засудженого про вчинення слідчим злочинів, пов`язаних з фальсифікацією доказів у кримінальній справі та отриманням хабара, про що, як вказує ОСОБА_11 , йому не було відомо, взагалі, не можуть братись до уваги.

Обставини, викладені в заяві ОСОБА_24 , які, як вона стверджує, не були їй відомі на час судового розгляду, або містяться в матеріалах кримінальної справи, зокрема, показання свідків ОСОБА_25 (дружини засудженого), ОСОБА_20 , ОСОБА_11 у статусі підсудного, про які потерпіла не могла не знати, оскільки в силу свого процесуального статусу має право на ознайомлення з матеріалами справи, або є суб`єктивною оцінкою досліджених судом під час розгляду кримінальної справи щодо ОСОБА_11 обставин, яку потерпіла надає, переглянувши відеозапис місцевості, де проживав засуджений, та місць, де було вчинено злочини. Непереконливими є і доводи ОСОБА_24 про те, що належить допитати раніше невідомих свідків алібі ОСОБА_11 , що логічно випливає зі зміни нею та засудженим своїх позицій.

Посилання засудженого і потерпілої як на нововиявлену обставину на виявлення судової помилки і постановлення завідомо неправосудного рішення у зв`язку з тим, що кримінальна справа щодо ОСОБА_11 відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру» не порушувалася, є безпідставними.

Знову ж таки, і засуджений, і потерпіла мають право знайомитися з матеріалами справи і скористалися цим, про що свідчить зміст їхніх заяв з посиланням на томи та аркуші справи, і за наявності процесуальних порушень могли вказати на них у касаційних скаргах. Вони не наділені повноваженнями робити висновки про постановлення завідомо неправосудного вироку, що є кримінальним правопорушенням і може бути встановлено лише вироком суду, який набрав законної сили. Крім того, як пояснив суду апеляційної інстанції ОСОБА_11 , про ці процесуальні порушення він зазначав у касаційній скарзі.

У заяві від 09.10.2017 року, яка, як вказує ОСОБА_11 , була направлена на виконання ухвали суду про залишення його заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без руху і якій суд не дав оцінки, хоча цьому передувала його заява від 29.09.2017 року, він наводить аналогічні обставини, конкретизуючи їх посиланням на науково-практичні коментарі, які не можуть вважатися нововиявленими.

За таких обставин ухвали суду першої інстанції про повернення заяв про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є законними, обґрунтованими і вмотивованими, а тому підстав для задоволення апеляційних скарг потерпілої і засудженого колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року і 10 жовтня 2017 року, якими повернуто заяви потерпілої ОСОБА_12 і засудженого ОСОБА_11 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 7 червня 2004 року, залишити без змін, а апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_12 і засудженого ОСОБА_11 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3