Справа № 461/4932/18
Провадження № 1-в/461/152/18
УХВАЛА
Іменем України

11.07.2018 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові подання начальника Галицького районного сектору з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене із головою спостережної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.П`ятниця, Старосамбірського району, Львівської області, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 22.01.2016 року за ч.3 ст.368, ч.2 ст.368, ч.2 ст.376, ч.2 ст.383, ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі з позбавленням права займати посаду судді та посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій державних установ строком на 3 роки, за ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України від 06.11.2012 року вважається засудженим за ч.3 ст.368, ч.2 ст.368, ч.2 ст.376, ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі з позбавленням права займати посаду судді та посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій державних установ строком на 3 роки

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2018 року начальник Галицького районного сектору з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням із головою спостережної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради звернулася із поданням, у якому просить звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, відповідно до ст. 81 КК України.

Подання мотивує тим, що вироком Оболонського районного суду м. Києва від 19 вересня 2011 року, з урахуванням ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 06 листопада 2012 року, ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції від 05 квітня 2001 року), ч. 2 ст. 376 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до покарання у виді 10 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посаду судді та посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в державних установах строком на 3 роки та з конфіскацією всього майна, що перебуває у його власності. Вказує, що ОСОБА_5 перебуває на обліку в Галицькому районному секторі з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області з 22.01.2016 року. Початок строку відбування додаткового покарання - 11.01.2016 р., кінець строку покарання - 10.01.2019 р. За період відбуття покарання засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони, за матеріалами ДІП Галицького ВП по місцю проживання характеризується позитивно, порушення правил громадського порядку не допускав, повторного злочину не вчинив, до адміністративної відповідальності не притягався, порушень щодо відбуття міри покарання не допускав. Просить подання задоволити.

В судовому засіданні представник органу пробації, подання підтримала, посилаючись на вищевказані обставини.

Засуджений ОСОБА_5 подання підтримав та просив звільнити його від відбування додаткового покарання призначеного судом, враховуючи те, що він в повній мірі усвідомив вчинене, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

Прокурор заперечив проти задоволення подання, вважаючи, що засуджений не довів своє сумлінне ставлення до праці, оскільки не працював.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, особову справу № 2/2016 р., суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно п.1 ч.2 ст. 539 КПК України клопотання умовно-дострокове звільнення від відбування покарання про вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Так, відповідно до ч. 3 ст.46 Кримінально-виконавчого кодексу, подання про умовно-дострокове звільнення засудженого від покарання надсилає до суду уповноважений орган з питань пробації з урахуванням характеристики засудженого, підготовленої власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом за місцем роботи засудженого.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Згідно ч. 3 ст. 55 КК України, при призначенні позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк - воно поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком.

Судом встановлено, що вироком Оболонського районного суду м. Києва від 19 вересня 2011 року, з урахуванням ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 листопада 2012 року, ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції від 05 квітня 2001 року), ч. 2 ст. 376 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до покарання у виді 10 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посаду судді та посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в державних установах строком на 3 роки та з конфіскацією всього майна, що перебуває у його власності.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30 грудня 2015 року, ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання перебування в установах попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 19 вересня 2011 року, як такого, що повністю відбув покарання у виді позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку в Галицькому районному секторі з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області з 22.01.2016 року на підставі виконання вироку Оболонського районного суду м. Києва від 19 вересня 2011 року, в частині додаткового покарання. Початок строку відбування додаткового покарання - 11.04.2016 р., кінець строку - 10.01.2019 р. Станом на 11.07.2018 року ОСОБА_5 відбув 2 роки 6 місяців.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2ст.81 КК України).

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 по місцю проживання характеризується позитивно, порушення правил громадського порядку не допускав, протягом всього терміну відбування покарання до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався.

Згідно наявної у матеріалах справи характеристики, наданої 10 липня 2018 року виконавчими директором Адвокатського об`єднання «Павленко і партнери» - ОСОБА_6 , вбачається, що ОСОБА_5 в період часу з липня 2015 року по 11 січня 2016 року надавав безкоштовну правову допомогу громадянам України в смт. Макошине, Менського району, Чернігівської області. За період роботи в якості юриста проявив себе як добросовісний, ініціативний, високопрофесійний спеціаліст, успішно справлявся з покладеними на нього трудовими обов`язками, які виконував грамотно та вчасно. За сумлінну роботу по захисту конституційних прав громадян України, наполегливе та високопрофесійне ставлення до праці в листопаді 2015 року виконавчий директор Адвокатського об`єднання «Павленко і партнери» оголосив ОСОБА_5 подяку.

Окрім того, суд бере до уваги те, що 16.01.2009 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Верховної Ради України, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову відповідача від 18.12.2008 №698-VI «Про звільнення судді», про звільнення позивача з посади судді Львівського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2018 року справу № 2а-475/09/1370 (№876/2282/18) за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Верховної Ради України, за участю третіх осіб: Вищої ради правосуддя, Львівського апеляційного адміністративного суду про визнання незаконною (недійсною) та скасування постанови, поновлення на посаді судді та відшкодування шкоди передано до Верховного Суду для визначення її підсудності, чи перегляду справи Палатою Верховного Суду.

Таким чином, суд не погоджується з доводами прокурора з приводу того, що ОСОБА_5 не довів свого сумлінного ставлення до праці після звільнення з місць позбавлення волі, оскільки він надавав безкоштовну правову допомогу громадянам, тобто займався суспільно корисною працею та вчиняє дії, спрямовані на поновлення на роботі.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки засуджений ОСОБА_5 , відбув більше 3/4 строку додаткового покарання, призначеного вироком Оболонського районного суду м. Києва від 19.09.2011 року, своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання на підставі ст.81 КК України

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника Галицького районного сектору з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене із головою спостережної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_5 задоволити.

Звільнити умовно-достроково на шість місяців засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права займати посаду судді та посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій державних установ строком на 3 роки за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 19.09.2011 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 7 днів після її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1