Справа № 201/8984/13-к
Провадження 1-кп/201/9/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2018р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/8984/13-к 1-кп/201/9/2018), стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Клинці Брянської області Російської Федерації, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:
-23.04.2002р. Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 115 КК України до десяти років позбавлення волі, звільненого 16.09.2010р. за постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.09.2010р. умовно-достроково на не відбутий строк покарання 1 рік 3 місяці 17 днів;
-29.10.2014р. вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, з урахуванням ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.03.2015р. за ч. 2 ст. 15, п. 13, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді десяти років позбавлення волі;
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 119 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2014р. ОСОБА_9 засуджено за ч.2 с т. 121 КК України, п.п.1,13 ч. 2 ст.115 КК України, ч.1 ст. 263 КК України, ч.2 ст.15 КК України, п.13 ч.2 ст. 115 КК України. На підставі ст. 70 КК України за сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим ОСОБА_9 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років (т.14, а.с 46-68).
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.03.2015р. вищезазначений вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2014р. щодо ОСОБА_9 в частині засудження за ч.2 ст.121 КК України, п.п. 1,13 ч.2 ст. 115 КК України було скасовано та призначено новий судовий розгляд у тому ж суді в іншому складі суду (т. 14, а.с. 181-192).
Кримінальне провадження з апеляційної інстанції надійшло в провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 02.04.2015р. (т. 14а.с. №199).
З урахуванням вибуття присяжної ОСОБА_10 , смертю присяжного ОСОБА_11 , остаточний склад присяжних у справі це: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т. 14, а.с. 246, т. 15, а.с. 11-15).
У зв`язку зі спливом п`ятирічного терміну повноважень головуючої по справі судді ОСОБА_12 , 13.03.2017р. було замінено головуючого по справі з судді ОСОБА_12 на запасного суддю ОСОБА_1 (т. 17, а.с. 5, 6).
При новому розгляді справи 01.08.2017р. стороною обвинувачення було змінено пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення з ч.2 ст.121 КК України, п.п. 1,13 ч.2 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 119 КК України (т. 18 а.с. 97-103).
В ході розгляду справи встановлено, що приблизно 20.12.2012р. близько 10:00год. обвинувачений ОСОБА_9 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово - виниклої сварки, що виникла на підґрунті неприязних відносин з раніше знайомою потерпілою ОСОБА_13 через зловживання останньою алкогольними напоями, реалізовуючи раптово виниклий умисел, направлений на умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, наніс потерпілій ОСОБА_13 близько 5 ударів лівою рукою, стиснутою в кулак по правій стороні тулубу, близько 5 ударів правою рукою, стиснутою в кулак по лівій стороні тулубу, після чого наніс 2 удари долонями рук по лівій та правій стороні голови потерпілої, від чого остання з положення стоячи на ногах спиною впала на крісло. Після чого ОСОБА_9 правою ногою наніс удар по голені лівої ноги потерпілої, в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми голови, грудей та черева: синці на правій бічній поверхні грудної клітини та черева, в проекції гребеня правої клубової кістки; пластинчастий крововилив під твердою мозковою оболонкою на всьому протязі лівої половини черепа, з гемосидерозом, ознаками продуктивного запалення та свіжим крововиливом з понов утворених судин; набряк твердої мозкової оболонки; крововиливи під м`якими мозковими оболонками на випуклій поверхні обох лобно-тім`яних часток; перелом 9-го ребра праворуч по середньо-пахвовій лінії з пошкодженням пристінкової плеври та 10-го ребра праворуч по середньо-пахвовій лінії без пошкодження прикісткової плеври, інфільтруючі крововиливи у м`яких тканинах грудної клітини, з проекції переломів ребер, з набряком їх та ексудативною запальною реакцією; численні плевральні, субплевральні та обширні крововиливи у легеневій паренхімі правої легені, з вираженим набряком та розподільчим тканьовим та внутрішньо-судинним лейкоцитозом; пошкодження (розриви) капсули та паренхіми діафрагмальної поверхні частки печінки, субкасулярні та внутрішньо-печінкові крововиливи у печінці, з вираженими ознаками запальної реакції; травматичний крововилив у підшлунковій залозі з проявами ексудативної запальної реакції, в правій плевральній порожнині близько 170 мл. рідкої крові з домішкою згортків крові, в черевній порожнині близько 180 мл. згортків крові; синці на зовнішній поверхні на межі між середньою та верхньою третиною лівого плеча, в лівій підключичній ділянці, на передній та зовнішній поверхні правого стегна в верхній та середній третинах, на попередньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу, на передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, - при цьому тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми голови, грудей та черева, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, від яких приблизно вдень 24.12.2012р., знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , потерпіла ОСОБА_13 померла.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, пояснивши суду, що з ОСОБА_13 його познайомила сестра, а після декількох неділь спілкування з потерпілою, вона запропонувала проживати спільно, на що він погодився. Десь приблизно на початку жовтня 2012р. між ним та ОСОБА_13 почали виникати суперечки на ґрунті зловживання потерпілою алкогольних напоїв. У зв`язку з цим він вирішив з`їхати від ОСОБА_13 та почав проживати разом з матір`ю. Через деякий час йому почали висловлювати претензії з приводу того, що він нібито бив потерпілу, однак він пояснював, що він її не бачить, оскільки вони більше не проживають разом, та після роботи він йде до дому, де знаходиться весь свій вільний час. Пізніше він побачив ОСОБА_13 , яка запропонувала йому почати заново проживати разом, на що він дав свою згоду. Однак, потерпіла ОСОБА_13 все-одно продовжувала вживати спиртні напої з друзями та колишнім співмешканцем, після чого він знаходив її вдома у стані сильного алкогольного сп`яніння. З цього приводу він запропонував потерпілій звернутися до клініки та попросив її не вживати алкоголь на протязі трьох днів. Однак, коли він прийшов до дому, то знову побачив ОСОБА_13 в сильному алкогольному сп`янінні, при цьому остання не могла його впізнавати. Злякавшись, він пішов до матері потерпілої, якій повідомив про зловживання ОСОБА_13 алкоголю, на що вона сказала, що ввечері зайде до потерпілої. Коли прийшла мати потерпілої, вони вирішили визвати швидку допомогу, оскільки ОСОБА_13 не ставало краще. Близько 09:00 години 24 грудня 2012р., коли він повернувся до дому з роботи, вхідні двері були зачинені, хоча всередині гучно працював телевізор. Він подзвонив у двері та почув голос, після чого виключився телевізор та настала тиша, він ще раз подзвонив, однак ніхто не відчиняв, на що він зателефонував на домашній телефон, однак ніхто також не взяв слухавку. Вставивши у дверний замок сірники, він ще раз подзвонив у двері та пішов до матері потерпілої, яка повідомила, що увечорі зайде до ОСОБА_13 . На зворотному шляху він ще раз зайшов до потерпілої та побачив, що сірники які він вставляв, вже лежать на підлозі, однак подзвонивши, ніхто не відчинив. В цей час з квартири АДРЕСА_4 вийшов сусід, з яким вони обмовилися декількома словами, потім він ще раз вставив сірники у двері та пішов спати до дому. Близько 16:00год того ж дня, він зателефонував потерпілій, однак ніхто не відповів, після чого він ще раз пішов до ОСОБА_13 , де біля дверей на підлозі знову побачив сірник, однак подзвонивши у двері, все-одно ніхто не відчиняв. Біля дому, він знайшов скребок, за допомогою якого відчинив двері до квартири, де побачив померлу ОСОБА_13 , яка знаходилась біля дивану навприсядки з закинутою головою та відкритими очима, при цьому килим був відсунутий в сторону, а ківш з водою був перекинутий. Будучи шокованим від побаченого, він пішов додому, де вживав алкогольні напої на протязі декількох годин, після чого приїхали співробітники міліції, з якими він прослідував до місця події, звідки вони поїхали до районного відділу міліції для дачі пояснень.
Безпосередньо дослідивши у судовому засіданні показання потерпілої, свідків, а також надані сторонами письмові докази, суд робить висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 з огляду на наступне.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_14 суду пояснила, що її мати, ОСОБА_13 , у вересні 2012р. познайомилась з обвинуваченим ОСОБА_9 та почала з ним спільно проживати за місцем її мешкання по АДРЕСА_2 . В період проживання останніх, потерпіла ОСОБА_13 часто їй скаржилася, що обвинувачений її лупцює, а в жовтні 2012р. з цього приводу вони навіть викликали швидку допомогу, однак до органів міліції не звертались. 25 грудня 2012р. їй зателефонувала бабуся, ОСОБА_15 , яка повідомила, що 24 грудня 2012р. вдень до неї приходив ОСОБА_9 та просив провідати ОСОБА_13 , бо остання йому не відчиняла двері, після чого ввечері того ж дня вона знайшла потерпілу мертвою вдома, при цьому вхідні двері були пошкоджені та відчинені. Приїхавши на місце скоєння злочину, вона особисто впевнилася, що вхідні двері були зламані та на них була чиясь кров. Вона впевнена, що у скоєному винен саме ОСОБА_9 тому, що окрім нього ніхто не міг цього вчинити, оскільки ОСОБА_13 ні з ким більше не спілкувалась та зазвичай не виходила з дому, бо погано себе почувала, а обвинувачений раніше вже не однократно завдавав останній тілесні ушкодження.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що її донька ОСОБА_13 спільно мешкала з обвинуваченим ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_13 їй розповідала, що обвинувачений часто її б`є та погрожує, що якщо вона напише заяву у міліцію, то він її вб`є. В жовтні 2012р. обвинувачений ОСОБА_9 так сильно побив потерпілу, що довелося викликати швидку допомогу, і навіть тоді ОСОБА_13 все одно не повідомила компетентні органи. 24 грудня 2012р. після обіду до неї на роботу прийшов обвинувачений та просив провідати ОСОБА_13 , яка з його слів, погано себе почувала. В той же день увечері вона пішла до ОСОБА_13 , однак подзвонивши у вхідні двері ніхто не відповів. Коли вона смикнула за двері, то побачила, що замок зламаний і вона вільно зайшла до приміщення, в середині якого без ознак життя знаходилась ОСОБА_13 , після чого вона відразу викликала міліцію. В тому, що загинула її донька вона підозрює обвинуваченого ОСОБА_9 , бо він не одноразово погрожував ОСОБА_13 розправою та постійно лупцював останню.
Відповідно до наданих у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_16 , судом встановлено, що йому було відомо, що ОСОБА_13 проживала разом з ОСОБА_9 , з яким вживала алкогольні напої. Коли він разом з дружиною ОСОБА_14 періодично приходили провідувати потерпілу, він неодноразово бачив на тілі останньої тілесні пошкодження, однак ОСОБА_13 не розповідала звідки вони з`являлися, проте зі слів його дружини, їх завдавав співмешканець ОСОБА_9 Якось вони навіть викликали швидку допомогу, бо на тілі потерпілої ОСОБА_13 була чисельна кількість тілесних пошкоджень від чого останній було дуже погано. 25 грудня 2012р. ОСОБА_14 зателефонувала ОСОБА_15 , яка повідомила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_13 . Коли вони приїхали на місце скоєння злочину, тіла потерпілої вже не було, а співробітники міліції проводили огляд та вилучали сліди пальців рук з вхідних дверей, які були зламані.
Згідно з дослідженої у судовому засіданні відповіді КЗ «Дніпропетровська станція швидкої медичної допомоги» ДОР (т. 1, а.с. 126), судом встановлено, що 22 жовтня 2012р. за адресою: АДРЕСА_2 , був здійснений виклик швидкої допомоги ОСОБА_13 , у якої лікарем був встановлений діагноз: психоз, струс головного мозку, делірій.
Із протоколу огляду місця події від 24 грудня 2012р. (т. 1, а.с. 4-17), судом встановлено, що органом досудового розслідування були виявлені та зафіксовані відомості щодо обставин та обстановки вчинення кримінального правопорушення у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , а саме: на підлозі в коридорі першого поверху першого під`їзду будинку АДРЕСА_5 , на відстані 1, 5 м. від входу у квартиру АДРЕСА_6 , виявлена пляма бурого кольору схожа на кров. Далі було виявлено сліди пошкодження вхідних дверей у квартиру АДРЕСА_3 у вигляді розлому, в місці де має бути врізний замок, при цьому на зовнішній поверхні дверей знаходиться речовина бурого кольору схожа на кров. В коридорі квартири, було знайдено вищевказаний фрагмент вхідних дверей, а також деформований накладний замок. На підлозі по центру кімнати було виявлено та оглянуто труп потерпілої ОСОБА_13 , який лежав на спині, обличчям догори на подушках під головою та сідницями. В ході вказаної слідчої дії слідчим також були виявлені та вилучені металевий округлий предмет з речовиною бурого кольору, змив речовини бурого кольору з зовнішнього боку внутрішньої вхідної двері, зняті наявні відбитки долоні та пальців рук з різних частин вхідних дверей, а також два сліди пальців рук з лутки вхідної двері кімнати.
Крім цього, відповідно до протоколу огляду від 17 січня 2013р. (т. 1, а.с. 121-122), слідчим, у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , також був оглянутий і вилучений одяг, у який була одягнута ОСОБА_13 на момент її виявлення 24 грудня 2012р., на якому містилися сліди кримінального правопорушення у вигляді плям темно-бурого кольору.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що ОСОБА_13 проживала разом з обвинуваченим по сусідству та вела асоціальний спосіб життя, бо ніде не працювала, зловживала алкоголем та нерідко ходила з тілесними пошкодженням на тілі. 24 грудня 2012р. близько 11:00 години, прийшовши до дому на обідню перерву, він побачив ОСОБА_9 , який дзвонив у вхідні двері потерпілої, однак йому ніхто не відчиняв, на що він припустив, що ОСОБА_13 немає вдома та пішов. Коли він виходив з дому, він ще раз зустрів обвинуваченого, який колупався у вхідних дверях та вставляв туди сірник.
З акту судового-медичного обстеження трупа ОСОБА_13 № 2591 від 22 січня 2013р. (т. 1, а.с. 61-65), а також зробленого на його підставі висновку судово-медичної експертизи № 2591/90-Е від 12 квітня 2013р. (т. 1, а.с. 189-191), встановлено, що у потерпілої ОСОБА_13 були виявлені наступні тілесні ушкодження: сумісна тупа травма голови, грудей та черева; синці на правій бічній поверхні грудної клітини та черева, в проекції гребеня правої клубової кістки; пластинчастий крововилив під твердою мозковою оболонкою на всьому протязі лівої половини черепа, з гемосидерозом, ознаками продуктивного запалення та свіжим крововиливом з понов утворених судин; набряк твердої мозкової оболонки; крововиливи під м`якими мозковими оболонками на випуклій поверхні обох лобно-тім`яних часток; перелом 9-го ребра праворуч по середньо-пахвовій лінії з пошкодженням пристінкової плеври та 10-го ребра праворуч по середньо-пахвовій лінії без пошкодження прикісткової плеври, інфільтруючи крововиливи у м`яких тканинах грудної клітини, з проекції переломів ребер, з набряком їх та ексудативною запальною реакцією; численні плевральні, субплевральні та обширні крововиливи у легеневій паренхімі правої легені, з вираженим набряком та розподільчим тканьовим та внутрішньо-судинним лейкоцитозом; пошкодження (розриви) капсули та паренхіми діафрагмальної поверхні частки печінки, субкасулярні та внутрішньо-печінкові крововиливи у печінці, з вираженими ознаками запальної реакції; травматичний крововилив у підшлунковій залозі з проявами ексудативної запальної реакції, в правій плевральній порожнині близько 170 мл. рідкої крові з домішкою згортків крові, в черевній порожнині близько 180 мл. згортків крові; синці на зовнішній поверхні на межі між середньою та верхньою третиною лівого плеча, в лівій підключичній ділянці, на передній та зовнішній поверхні правого стегна в верхній та середній третинах, на попередньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу, на передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу. Враховуючи характер, локалізацію та механізм утворення тілесних ушкоджень потерпілій в ділянку голови було спричинено не менше 1 механічної дії, в ділянку тулуба не менше 5 механічних дій, в ділянку верхніх та нижніх кінцівок не менше 7 механічних дій. Смерть потерпілої наступила від сумісної тупої травми голови, грудей та черева, які супроводжувались крововиливами під оболонки головного мозку, переломами ребер, забиттям правої легені, пошкодженням печінки та підшлункової залози, внутрішньою кровотечею та ускладнилась розвитком поліорганної недостатності. Тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми голови, грудей та черева, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Виявлені у ОСОБА_13 тілесні ушкодження прижиттєві та виникли задовго до настання смерті, в короткий проміжок часу, без ознак різночасового їх виникнення, від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі).
Для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, під час досудового розслідування було проведено судово-імунологічну експертизу № 66к від 14 лютого 2013р. (т. 1, а.с. 144), з висновку якою, була встановлена групова приналежність крові обвинуваченого ОСОБА_9 , що належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО, при цьому, така сама судово-імунологічної експертиза № 174 від 21 лютого 2013р. (т. 1, а.с. 148-150), також була проведена щодо вилучених в ході огляду місця подій предметів і змивів з останніх, з висновку якої випливає, що на вилучених з місця вчинення кримінального правопорушення металевому предметі, а також марлевому тампоні зі змивом з зовнішнього боку внутрішньої вхідної двері, була виявлена кров людини, яка згідно одержаних результатів серологічного дослідження, може походити від обвинуваченого, так як виявлений антиген В, властивий крові останнього.
Слід долоні руки з вхідної двері, вилучений під час огляду місця події, являвся предметом дослідження судово-дактилоскопічної експертизи № 63/01-36 від 02 березня 2013р. (т.1, а.с. 175-183), з висновків якої випливає, що останній було залишено долонею правої руки обвинуваченого ОСОБА_9 .
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 07 червня 2013р. (т. 2, а.с.15-25), за участю обвинуваченого ОСОБА_9 було проведено відтворення обстановки та обставин інкримінованого останньому діяння, в ході якого обвинувачений добровільно та докладно вказав розташування меблів у приміщенні квартири АДРЕСА_7 , зокрема, крісла, на яке впала ОСОБА_13 після нанесення їй тілесних ушкоджень, місцезнаходження потерпілої до того як він завдавав останній тілесні ушкодження, а також механізм та локалізацію спричинення останніх, які виразилися у нанесенні обвинуваченим по п`ять ударів правою та лівою руками зжатими в кулак із середнім розмахом по лівій та правій стороні тулуба, по одному удару долонями правої та лівої рук із середнім розмахом по правій та лівій стороні обличчя, удару внутрішньою стороною долоні правої руки із середнім розмахом по напрямку зверху вниз в лоб, від якого ОСОБА_13 впала в крісло, та удару правою ногою із середнім розмахом по голені лівої ноги.
Достовірність і правдивість фактичних обставин, встановлених під час вищезазначеного слідчого експерименту підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , який суду пояснив, що, як понятий, він брав участь у вказаній слідчій дії, під час якої, обвинувачений ОСОБА_9 добровільно, впевнено і послідовно розповідав і показував на місці обставини завдання ним тілесних ушкоджень жінці, при цьому, свідок пояснив, що жодних заходів фізичного або психічного примусу до обвинуваченого ОСОБА_9 зі сторони працівників правоохоронних органів не застосовувалося, оскільки останній добровільно надавав показання із їх відтворенням на місці.
За результатами слідчого експерименту була проведена додаткова судово-медична експертиза № 2591/164Едд від 25 червня 2013р. (т. 2, а.с. 29-30), з висновку якої встановлено, що з урахуванням характеру, локалізації та механізму виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень, не виключена можливість їх утворення при обставинах вказаних обвинуваченим в ході проведення вказаної слідчої дії. При цьому експертом було зазначено, що в протоколі слідчого експерименту від 07 червня 2013р. не був відображений механізм утворення тілесних ушкоджень в ділянці нижніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та не знаходяться у зв`язку з настанням смерті потерпілої.
Допитаний у судовому засіданні 10.04.2018р. експерт ОСОБА_19 повністю підтвердив висновки зроблених ним судово-медичних експертиз, пояснивши, що враховуючи, згідно дослідженої медичної документації і тіла ОСОБА_13 , характер, локалізацію та механізм утворення у останньої тілесних ушкодження, а також фактичні дані, отримані в ході проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_9 , він дійшов висновку про те, що виявлені у ОСОБА_13 тілесні ушкодження, від яких настала смерть останньої, могли утворитися при обставинах, вказаних у протоколі проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_9 від 07 червня 2013р.
Також, в ході судового розгляду вказаного кримінального провадження судом були допитані свідки ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , які безпосередніми очевидцями вчиненого кримінального правопорушення у кв. АДРЕСА_7 не були, однак у судовому засіданні пояснили, що вони перебували з потерпілою ОСОБА_13 у дружніх або сусідських відносинах, та часто бачили її з тілесними пошкодженнями на тілі, при цьому, свідок ОСОБА_20 підтвердив суду, що зі слів безпосередньо ОСОБА_13 , йому було відомо, що тілесні ушкодження останній спричиняв ОСОБА_9 , який до того ж, неодноразово погрожував їй фізичною розправою.
Дослідивши всі обставини кримінального правопорушення, оцінюючи надані суду докази та пояснення учасників кримінального провадження з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що вони у своїй сукупності є достатніми для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого діяння, у зв`язку з чим пояснення ОСОБА_9 , який у судовому засіданні свою вину заперечував та стверджував, що він не завдавав потерпілій тілесних ушкоджень, а вже знайшов ОСОБА_13 мертвою у неї вдома, коли відчинив вхідні двері за допомогою металевого предмета, який знайшов на подвір`ї біля буд. АДРЕСА_5 , суд не може прийняти до уваги як достовірну, а відносить вказані показання обвинуваченого до способу захисту останнього в рамках наданих йому кримінальним процесуальним законом прав, спрямованого на ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене ним суспільно-небезпечне діяння.
При цьому, роблячи такий висновок, суд виходить з наступного.
Оцінюючи і аналізуючи досліджені у судовому засіданні показання потерпілої ОСОБА_14 , а також свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , і ОСОБА_21 , судом було встановлено характер стосунків, що склалися між обвинуваченим ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_13 , в ході яких обвинувачений часто бив потерпілу з причин того, що йому не подобалося вживання ОСОБА_13 алкогольних напоїв, і погрожував їй фізичною розправою в разі розголошення цих відомостей, що також підтверджується оглянутою у судовому засіданні довідкою з лікарні про виклик ОСОБА_13 швидкої допомоги, у зв`язку із тілесними ушкодженнями, в момент її відносин з обвинуваченим ОСОБА_9 , а отже, ці обставини, на думку суду, прямо вказують на наявність у обвинуваченого ОСОБА_9 мотиву на вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, в той же час, жоден із допитаних у судовому засіданні свідків не заявив про наявність будь-яких інших осіб, які б мали мотив завдати ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, при цьому, суд не бере до уваги показання допитаної, як свідка матері обвинуваченого ОСОБА_22 , яка пояснила, що ОСОБА_13 міг побити її брат, враховуючи заінтересованість свідка, яка є близьким родичем обвинуваченого, і упередженість у її показаннях, а також відсутність будь-яких інших об`єктивних фактичних даних, які б підтверджували зазначені факти.
Крім того, з урахуванням всіх досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема, показань потерпілої і свідків, даних судово-імунологічних експертних досліджень, з яких вбачається про залишення на місці вчинення кримінального правопорушення імунологічних слідів, які можуть походити від обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає за можливе покласти в основу обвинувального вироку механізм спричинення тілесних пошкоджень ОСОБА_13 , який був вказаний обвинуваченим в ході проведення слідчого експерименту. До того ж спроможність таких фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення була перевірена шляхом проведення додаткової судово-медичної експертизи, яка не виключила можливість утворення тілесних пошкоджень у потерпілої при обставинах вказаних обвинуваченим в ході проведення вищезазначеної слідчої дії.
При цьому, про відсутність примусу та незаконного впливу на обвинуваченого ОСОБА_9 під час проведення вказаного слідчого експерименту, суд робить висновок з безпосередньо дослідженого у судовому засіданні відеозапису слідчої дії, з якого слідує, що обвинувачений добровільно, послідовно та докладно відтворив обстановку та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Також судом був допитаний свідок ОСОБА_18 , який приймав участь у проведенні слідчого експерименту в якості понятого, і повідомив, що як до, так і під час даної слідчої дії до обвинуваченого не застосовувалися будь-які засоби впливу та залякування, а сам ОСОБА_9 поводив себе спокійно та не виказував будь-яких зауважень. Крім того, свідок повідомив, що коли вони прибули на місце проведення слідчої дії, то обвинувачений став добровільно демонструвати як наніс потерпілій близько 10 ударів руками в область обличчя, з яких декілька ударів були долонями рук.
Достовірність таких показань обвинуваченого ОСОБА_9 із відтворенням на місці конкретних дій щодо спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень було повністю підтверджено висновком додаткової судово-медичної експертизи № 2591/90-Е від 12 квітня 2013р., з якого вбачається, що з урахуванням характеру, локалізації та механізму виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень, не виключена можливість їх утворення при обставинах вказаних обвинуваченим в ході проведення вказаної слідчої дії від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), що може бути кінцівки рук обвинуваченого ОСОБА_9 . Таким чином сукупність вказаних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, дозволяє суду встановити об`єктивну картину події кримінального правопорушення, а саме характер, локалізацію та механізм утворення тілесних пошкоджень, в результаті яких наступила смерть потерпілої ОСОБА_13 . При цьому, суд враховує, що зазначений обвинуваченим ОСОБА_9 в ході слідчого експерименту механізм спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, в тому числі, кількість нанесених їм ударів в кожну область тіла останньої, співпадає з висновками судово-медичних експертиз, а отже, такі дії могли бути вчинені лише особою, яка безпосередньо перебувала на місці вчинення кримінального правопорушення і сприймала ці обставини, що ще раз підтверджує достовірність цього слідчого експерименту і правильність зроблених судом висновків.
В той же час, не відображення обвинуваченим в ході слідчого експерименту механізму спричинення тілесних ушкоджень в ділянці нижніх кінцівок ОСОБА_13 , які були віднесені експертом до легких тілесних ушкоджень, не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_9 і на встановлені судом фактичні обставини, враховуючи тривалий проміжок часу, зі спливом якого проводилася дана слідча дія, оскільки обвинувачений ОСОБА_9 в ході слідчого експерименту впевнено і точно вказав на механізм спричинення ОСОБА_13 саме тяжких тілесних ушкоджень в область голови, грудей та черева, від яких настала смерть останньої. При цьому, зазначені обвинуваченим обставини спричинення таких тілесних ушкоджень не суперечать висновку судово-медичної експертизи.
Крім цього, дослідивши і проаналізувавши вищезазначені докази і отримані з них фактичні дані, суд вважає за необхідне надати оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_9 24 грудня 2012р., який цього ж дня, неодноразово приходив до квартири ОСОБА_13 , що підтверджує свідок ОСОБА_23 , і як встановлено судом, вставляв у замок вхідних дверей сірники, а після виламав двері за допомогою металевого предмету, на думку суду, такі дії обвинуваченого були обумовлені тим, що після нанесення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень 20 грудня 2012р., що підтверджено експертних шляхом, останній побоюючись за життя і здоров`я останньої, а також за настання для нього відповідальності за ці дії, намагався перевірити чи залишав хтось приміщенні квартири, однак встановивши, що приміщення ніхто не залишав, зламав замок і виявив вже труп потерпілої ОСОБА_13 . При цьому, такі дії повністю узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що того ж дня обвинувачений зустрів її і попросив навідати ОСОБА_13 , яка погано себе почувала.
Надаючи оцінку показанням свідка ОСОБА_15 , яка хоча і була близьким родичем померлої ОСОБА_13 , однак у суду відсутні будь-які дані не довіряти її показанням, оскільки прямим очевидцем кримінального правопорушення щодо її доньки, вона не була, однак, лише стверджувала про те, що саме обвинувачений ОСОБА_9 міг бути причетним до його вчинення з огляду на їх взаємовідносини із донькою і схильність обвинуваченого до періодичного завдання ОСОБА_13 тілесних ушкоджень. До того ж, ці показання повністю узгоджуються із показаннями інших, допитаних у судовому засіданні свідків, які є незаінтересованими особами, що свідчить про достовірність показань свідка ОСОБА_15 , які у сукупності з всіма переліченими вище доказами підтверджують винуватість ОСОБА_9 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 22.02.2013р. приблизно о 20:35 годин, обвинувачений ОСОБА_9 з метою купування самогону прибув за адресою: АДРЕСА_8 , де мешкало раніше знайоме йому подружжя ОСОБА_24 . Після чого, він зайшов до подвір`я вказаного домоволодіння та підійшов до вхідних дверей даного будинку. Потім на поріг до вхідних дверей вийшла раніше знайома йому ОСОБА_25 , де остання почала пред`являти обвинуваченому ОСОБА_9 претензії з приводу того, що він нібито до цього часу вбив її родичку ОСОБА_13 . На цьому побутовому ґрунті між ними виникла сварка. Почувши даний конфлікт, на поріг будинку вийшов раніше відомий обвинуваченому ОСОБА_9 . ОСОБА_26 , у руках якого на той час знаходилася мисливська вогнепальна зброя не встановленого в ході досудового розслідування типу. Потім, ОСОБА_26 втрутився в хід конфлікту, прийнявши сторону ОСОБА_25 . Після чого, між ОСОБА_24 та обвинуваченим ОСОБА_9 розпочалася бійка, в ході якої обвинувачений та ОСОБА_26 намагались один в одного забрати рушницю. У той час, коли обвинувачений ОСОБА_9 схопивши обома руками ствол та приклад рушниці, проявляючи злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно- небезпечних наслідків від вчинених ним дій, хоча повинен був та міг їх передбачити, діючи з більшою обачністю, обвинувачений ОСОБА_9 здійснив із вказаної рушниці постріл в грудну клітину потерпілої ОСОБА_25 . Після чого, ОСОБА_25 забігла у приміщення будинку, та маючи тілесні ушкодження у вигляді: сліпого проникаючого вогнепального дробового ушкодження передньої поверхні грудної клітини праворуч з ушкодженням м`яких тканин, діафрагми та численними ушкодженнями печінки з послідуючою кровотечею у черевну порожнину і ускладнена шоком, від яких ОСОБА_25 того ж дня 22.02.2013р. близько о 23:00 годин у міській лікарні № 16 м. Дніпропетровська померла.
Того ж дня, 22.02.2013р. приблизно о 20:50 годин, перебуваючи у тому ж місці за адресою: м. Дніпро (Дніпропетровськ), вул. Камська, 2-д, після здійснення пострілу у потерпілу ОСОБА_25 , ОСОБА_26 послабив хват за мисливську рушницю, у зв`язку з чим, обвинуваченому ОСОБА_9 вдалося висмикнути з рук ОСОБА_26 вказану зброю та рушниця залишилася лише в руках обвинуваченого ОСОБА_9 . Далі, обвинувачений ОСОБА_9 , утримуючи у своїх руках вказану мисливську рушницю, спустився по сходам донизу, а ОСОБА_26 , обернений обличчям до обвинуваченого, залишився стояти біля вхідних дверей у будинок. Потім, обвинувачений ОСОБА_9 , маючи прямий умисел на умисне протиправне заподіяння смерті особі, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, з метою протиправного позбавлення життя ОСОБА_26 умисно здійснив постріл в ОСОБА_26 , а саме в область голови, від чого потерпілий отримав тілесні ушкодження: сліпе, проникаюче, вогнепальне дробове ушкодження голови з ушкодженням м`яких тканин та кісток лицьового відділу черепа та шийних хребців, яке ускладнилося шоком прижиттєві, від яких останній помер на місці. Після чого, обвинувачений ОСОБА_9 зник з місця скоєння злочину.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, пояснивши суду, що він знав про те, що Вострокнутови виробляють та продають самогон, який він та його співмешканка ОСОБА_13 періодично купували у останніх. На початку жовтня 2012р. між ним та Вострокнутовими виник конфлікт на ґрунті того, що його співмешканці ОСОБА_13 дали здачу фальшивими грошима. При цьому мати ОСОБА_13 просила його не конфліктувати з Вострокнутовими, оскільки вони були їх родичами, однак він обурився на це та відзначив, що окрім того, що вони виробляють самогон, вони ще й здачу дають фальшивими грошима, тому він мав повернути гроші. 22 лютого 2013р., коли закінчився його робочий день, він пішов до дому, де знаходився на протязі цілого дня, при цьому в період з 20:00 год. до 20:15 год., до нього прийшов його знайомий ОСОБА_27 , з яким вони спілкувалися десь до 21:00 год., після чого він провів його на зупинку маршрутного таксі на ж/м Сокіл-1, звідки, о 21:23 год. пішов до супермаркету «Сільпо», та потім знаходився вдома і нікуди не виходив. Наступного дня, 23 лютого 2013р. на зупинці маршрутного таксі він зустрів сусіда з четвертого будинку, який повідомив, що 22 лютого 2013р. вбили Вострокнутових. В цей час, на зупинку маршрутного таксі під`їхали співробітники міліції, які почали його розпитувати про ОСОБА_24 та звідки він знав про те, що у останніх є рушниця. Для відібрання пояснень він поїхав до відділення міліції, з якого увечері пішки пішов до дому. Однак, як тільки він прийшов, співробітники міліції знову його запросили до районного відділу, де звинувачували в тому, що це він скоїв злочин. Це продовжувалося на протязі декількох днів, після чого його залишили в спокої та не чіпали деякий час.
Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників кримінального провадження, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 з огляду на наступне.
Потерпілий ОСОБА_28 суду пояснив, що він являється сином ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , з яким він проживав по АДРЕСА_8 . 22 лютого 2013р. ввечері він разом з батьками вечеряли, після чого він пішов до себе у кімнату спати, де ввімкнувши телевізор ліг. Коли він вже засипав, то почув постріл та крик матері « ОСОБА_29 , допоможи», а слідом за цим пролунав ще один постріл. Вискочивши з кімнати, він побачив, що перед ним поранена мати впала на підлогу, і прохала його викликати медичну допомогу, а батько вбитий пострілом в око, лежить в коридорі з висунутими ногами на вулицю. Він запитав ОСОБА_25 , хто це зробив, на що вона тільки попросила його перевернути її на бік та підкласти подушку під голову. Хоча двері в будинок і були відкриті він все одно не бачив, що коїлося на вулиці, бо вхід в будинок було завішено ковдрою. Після цього він покликав на допомогу родичів, які проживали неподалік та викликав карету швидкої допомоги. Свідок також пояснив, що його батьки не мали вогнепальної зброї та ніколи ні з ким не сварилися, проте незадовго до цих подій, обвинувачений ОСОБА_9 погрожував його батькам та обіцяв помститися, начебто за те, що його співмешканці ОСОБА_13 батьки дали здачу підробленими грошима.
Зазначені у судовому засіданні обставини, потерпілий ОСОБА_28 також вказував і під час слідчого експерименту від 23 лютого 2013р. (т. 5, а.с. 122-125), який було проведено шляхом відтворення обстановки та обставин кримінального правопорушення, в результаті чого була встановлена періодичність двох пострілів, яка склала три секунди між ними, крім того ним було вказане конкретне місцезнаходження потерпілих ОСОБА_24 , яких він виявив коли вийшов з кімнати.
Із показань у судовому засіданні свідка ОСОБА_30 встановлено, що він проживає по АДРЕСА_8 разом з дружиною і дитиною в будинку, який знаходиться на одному подвір`ї з будинком потерпілих ОСОБА_24 . 22 лютого 2013р. близько 20:30 години ввечері він знаходився вдома разом з сім`єю та відпочивав у ліжку. В цей час він почув гучний хлопок, на що його донька запитала, чи це не салют. Закуривши сигарету, він піднявся з ліжка для того, щоб підійти до вікна і в цей час він почув ще один хлопок. У вікні він побачив, як невідомий чоловік біжить від сходинок ганку в сторону огорода з предметом схожим на рушницю. В цей час він почув стогін жінки, однак він вирішив, що він доноситься від сусідів та навіть не підозрював, що були вбиті його батьки. Він хотів вийти на вулицю, однак жінка його не випустила, після чого вони зателефонували родичам, дочекавшись яких, він вийшов на вулицю, де побачив ОСОБА_31 , який розповів, що вбили його батька.
В ході проведення слідчого експерименту від 23 лютого 2013р. (т. 5, а.с. 139-141) свідком ОСОБА_24 була уточнена відстань, з якої він побачив невідомого чоловіка, який після того, як пролунали постріли, покидав поріг будинку його батьків та повернув за кут в напрямку ж/м Сокіл в м. Дніпропетровську. Шляхом проведених вимірювань вказана відстань склала 16 метрів. Також було встановлено, що з вікна будинку, в якому проживає ОСОБА_32 , видно частину дверей будинку його батьків, кут будинку та прилеглу до нього територію.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_33 надала показання про те, що потерпілі Вострокнутові приходяться її чоловіку, ОСОБА_34 , батьками, з якими вони підтримували дружні стосунки, та яких вона може характеризувати лише з хорошої сторони, як неконфліктних людей, у яких вона ніколи не бачила будь-якої зброї. 22 лютого 2013р. близько 20:30 години, вона знаходилась вдома з родиною та почула дуже гучний хлопок, після цього ОСОБА_32 підвівся з ліжка та підкурив сигарету, та в цей час пролунав ще один хлопок. ОСОБА_32 повідомив їй, що побачив у вікні, як з предметом схожим на зброю, тікав незнайомий чоловік, худорлявої статури, вдягнений в куртку темного кольору, довжиною вище коліна. Після цього вони зателефонували родичам та просили їх прийти на допомогу. Через деякий час, коли прийшли родичі, вони вийшли на подвір`я, де виявили вбитого ОСОБА_26 та поранену ОСОБА_25 .
Свідок ОСОБА_35 суду пояснила, що 22 лютого 2013р. близько 20:30 години, вона була вдома та почула два почергових хлопка, після чого вона виглянула на подвір`я, де нічого не побачила. Через деякий час їй зателефонувала донька - ОСОБА_36 та попросила прийти до ОСОБА_24 , у яких щось трапилося. Разом зі своїм сином вони пішли до ОСОБА_24 до дому, де виявили вбитого ОСОБА_26 та поранену ОСОБА_25 , якій вона намагалася допомогти. Після цього вони викликали співробітників міліції та швидку медичну допомогу і дочекавшись їх, вона пішла додому.
Будучи допитаним у судовому засіданні свідок ОСОБА_37 суду пояснив, що 22 лютого 2013р. ввечері, точного часу він не пам`ятає, надійшов виклик про вогнепальні поранення по вул. Камська у м. Дніпропетровську. Прибувши на місце, він, як фельдшер, направився до приміщення будинку, де побачив тіло чоловіка, який лежав на краю домоволодіння у калюжі крові із великою раною в області ока і черепної коробки, ймовірно від вогнепального поранення, при первісному огляді якого було констатована його біологічна смерть. Після цього, співробітники міліції повідомили, що у приміщенні домоволодіння також перебуває жінка, яка подає ознаки життя. Коли він зайшов всередину будинку, то побачив на підлозі жінку з вогнепальним пораненням в області грудної клітини праворуч, яка скаржилася на сильний біль. Після того, як жінці ввели знеболююче, її відвезли у міську лікарню № 16 м. Дніпропетровська, де вона померла.
Вищезазначені обставини також підтверджуються протоколом огляду місця події та фотознімками до нього від 22 лютого 2013р. (т. 2, а.с. 68-86), яким були виявлені та зафіксовані відомості щодо обставин та обстановки вчинення кримінального правопорушення у домоволодінні по АДРЕСА_8 , вхід у який здійснюється через крильце зі сходами у кількості п`яти штук, де на порозі вхідної двері слідчим у присутності понятих та спеціалістів виявлений та оглянутий труп потерпілого ОСОБА_26 , одягнутого у труси сірого кольору з плямами бурого кольору, у якого на передній поверхні грудної клітини, животу справа сліди підсохлої темно-червоної крові, у правій виличній ділянці з переходом на ділянку верхньої щелепи праворуч рана невизначеної форми, під головою потерпілого та навколо на підлозі багато крові, зліва від трупу лежить зубний протез. В ході вказаної слідчої дії слідчим також були виявлені та відібрані у потерпілого зрізки нігтьових пластин з правої та лівої руки, зняті відбитки пальців з правої та лівої руки, змиви крові з поверхні голови, а також інші зразки необхідні для проведення експертних досліджень.
Також, згідно з даними протоколів оглядів місця події від 22 лютого 2013р. (т. 2, а.с. 88-90, 91-93), і 23 лютого 2013р. (т. 2, а.с. 99-101), слідчими у присутності понятих і спеціалістів було додатково оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення, зокрема, подвір`я і навколишня обстановка будинку АДРЕСА_8 та наближені до нього ділянки місцевості.
Згідно з протоколом огляду місця події (трупа) від 23 лютого 2013р. (т. 2, а.с. 114-119), слідчим у присутності понятих і за участю спеціаліста КМБ СМЕ ОСОБА_38 , було проведено огляду трупа ОСОБА_26 , в ході якого, були встановлені тілесні ушкодження, виявлені у трупа, їх локалізацію, а також вилучено уламки невизначеної форми, схожі на пластик, пластиковий контейнер циліндричної форми, розміром 3х1 см., і металеві предмети округлої форми, розміром 0,4х0,4 см., які були опечатані і в подальшому оглянуті слідчим відповідно до протоколу огляду від 23 лютого 2013р. (т.2, а.с. 112-113).
Крім того, відповідно до протоколу огляду від 23 лютого 2013р. (т. 1, а.с. 87) і протоколу огляду місця події (трупа) від 23 лютого 2013р. (т. 2, а.с. 106-111), слідчим у присутності понятих і судово-медичного спеціаліста ОСОБА_38 було проведено огляд трупу ОСОБА_25 , в ході якого було виявлено рану в правій молочній залозі розміром 3,5 см. на 3,5 см., а також рану під правою молочною залозою розміром 4 см. на 4 см. Після цього слідчим були виявлені та відібрані необхідні зразки для проведення експертних досліджень. В подальшому вилучені з тіла ОСОБА_25 предмети були оглянуті слідчим і опечатані, що підтверджує протокол огляду місця події від 23 лютого 2013р. (т. 2, а.с. 120-121).
З протоколу огляду місця події від 22 лютого 2013р. (т. 2, а.с. 102-103), судом встановлено, що слідчим у присутності понятих і експерта ОСОБА_39 у приміщенні міської лікарні № 16 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Г. Сталінграду, 19, було оглянуто і вилучено речі потерпілої ОСОБА_25 , які мали різні пошкодження.
Відповідно до акту судового-медичного обстеження трупа ОСОБА_25 № 367 від 20 березня 2013р. (т. 6, а.с. 118-122), а також судово-медичної експертизи № 367/159-Е від 25 червня 2013р. (т. 6, а.с. 124-126), у потерпілої були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: наскрізного проникаючого, вогнепального дробового ушкодження грудної клітини на передній поверхні зовнішнього та внутрішнього верхніх квадратів правої молочної залози, у біля сосковій ділянці, яке є вхідним отвором. Від вищезазначеної рани виявлено раньовий канал, який розташований дещо спереду назад, зверху вниз та сполучається з раною, яка знаходиться у ділянці складки правої молочної залози, яка є вихідним отвором; довжина раньового каналу 10,0 см. Навколо вищезазначених ран виявлено компактно розташовані ушкодження шкіряних покровів та підлеглих м`яких тканин у вигляді наскрізних, округлих одиночних ран, які зливаються між собою; з довжиною раньових каналів від 0,5, до 3,0 см.; деякі з них сліпо закінчуються у товщі м`яких тканин правої молочної залози, інші сполучаються з основним раньовим каналом, який розташований від вищеописаної рани. Навколо вищезазначеного ушкодження компактно розташовані ушкодження шкіряних покровів та підлеглих м`яких тканин у вигляді наскрізних, округлих одиночних ран, які зливаються між собою. На передній поверхні грудної клітини праворуч, по середньо-ключичній лінії у проекції 5-6 ребер, у міжреберному проміжку сліпе, проникаюче, вогнепальне, дробове ушкодження грудної клітини, яке є вхідним отвором. Від вищезазначеної рани виявлено раньовий канал, який розташований зверху вниз, дещо спереду назад, незначно зліва на право, який сліпо закінчується у ділянці правої частки печінки, у середній та нижній третині. Інфільтруючі крововиливи в паренхімі печінки: лейкоцитарною реакцією. Інфільтруючі крововиливи в м`яких тканинах навколонирковій ділянці біля воріт правої нирки, раньових каналів правої молочної залози та грудної клітки. Всі крововиливи в м`яких тканинах з ознаками лейкоцитарної реакції. Ушкодження печінкової тканини правої частки печінки у вигляді численних надривів, розривів та ділянок розчалення з послідуючою кровотечею у черевну порожнину. Ушкодження діафрагми праворуч. У ділянці воріт правої нирки оточуючої навколо нирковій, жировій, клітковині сторонні металеві тіла. Нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів зі значними переважаннями недокрів`я. Вказані тілесні ушкодження являються прижиттєвими, виникли за деякий час до настання смерті та заподіяні з вогнепальної зброї дробовим знаряддям, в склад якого входили з`єднання свинцю, що володіє високою кінетичною енергією та пробивною дією. Постріл зроблений в межах відносно компактної дії дробового знаряддя та поза межами дії додаткових факторів пострілу. Виявлені тілесні ушкодження мають ознаки одномоментного їх спричинення та представляють перерваний раньовий канал. Смерть наступила від сліпого, проникаючого, вогнепального дробового ушкодження передньої поверхні грудної клітини, праворуч, з ушкодженням м`яких тканин, діафрагми та численними ушкодженнями печінки з послідуючою кровотечею у черевну порожнину і ускладнилася шоком.
Згідно акту судового-медичного обстеження трупа ОСОБА_26 № 366 від 15 березня 2013р. (т. 6, а.с. 130-133), а також судово-медичної експертизи № 363/160-Е від 25 червня 2013р. (т. 6, а.с. 135-137), у потерпілого були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сліпого, проникаючого, вогнепального дробового ушкодження голови: у правій виличній ділянці з переходом на ділянку верхньої щелепи праворуч, проникаючу вогнепальну рану, від якої виявлено раньовий канал, який починається від рани у правій виличній ділянці, розташований зверху вниз, спереду назад, дещо зліва направо та сліпо закінчується у товщі тіл та поперечних відростків 2-3 шийних хребців. По ходу раньового каналу виявлено свіжі інфільтруючі крововиливи темно-червоного кольору та ушкодження: у ділянці верхньої щелепи та виличній ділянці багатоуламковий перелом кісток верхньої щелепи та виличної кістки; у ділянці нижньої щелепи праворуч, уламковий перелом; кісткова пластинка піднебіння праворуч повністю зруйнована. У ротовій порожнині ділянці кореня язика та просвітку глотки виявлене стороннє тіло циліндричної форми. У товщі м`яких тканин на передній та дещо незначно бічній поверхні шийного відділу хребта, у верхній та середній третині, виявлено крововилив та кучне розташування численних металевих сторонніх тіл, які нагадують дріб. У товщі тіл та поперечні відростків 2,3,4 шийних хребців виявлені аналогічні численні металеві сторонні тіла, які нагадують дріб. У ділянці тіла 2-3 шийних хребців виявлено їх перелом без ушкодження спинного мозку. Розсіяні свіжі крововиливи у товщі м`яких мозкових оболонок, речовині головного мозку навколо деяких судин. Нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів з тенденцією до недокрів`я. Крововиливи під плеврою легень та епікардом серця; під ендокардом лівого шлуночка на сосочкові м`язах поодинокі, блідо-червоного кольору, крапкові крововиливи; рідкий стан крові. Вказані тілесні ушкодження являються прижиттєвими, виникли за деякий час до настання смерті та заподіяні з вогнепальної зброї дробовим знаряддям в склад якого входили з`єднання свинцю, що володіє високою кінетичною енергією та пробивною дією. Постріл зроблений в межах компактної дії дробового знаряддя та поза межами дії додаткових факторів пострілу. Смерть наступила від сліпого, проникаючого, вогнепального дробового ушкодження голови з ушкодженням м`яких тканин та кісток лицьового відділу черепа та шийних хребців відразу після заподіяння тілесних ушкоджень.
З висновку медико-криміналістичної експертизи № 163-МК від 13 березня 2013р. (т. 7, а.с. 70-74) випливає, що три шматки шкіри з передньої поверхні грудної клітини, з зовнішнього та внутрішнього квадрату правої молочної залози та зі складки правої молочної залози трупа ОСОБА_25 мають пошкодження, які являються вхідними отворами та входять в склад переривистого раньового каналу та заподіяні з вогнепальної зброї дробовим знаряддям, в склад якого входили з`єднання свинцю, що володіє високою кінетичною енергією та пробивною дією.
Як встановлено з висновку медико-криміналістичної експертизи № 162-МК від 13 березня 2013р. (т. 7, а.с. 64-67) шматок шкіри правої виличної області обличчя трупа ОСОБА_26 має пошкодження, яке являється вхідним отвором та заподіяно з вогнепальної зброї дробовим знаряддям, в склад якого входили з`єднання свинцю, що володіє високою кінетичною енергією та пробивною дією.
Висновками судово-балістичних експертиз № 70/07-242 від 15 квітня 2013р., № 70/07-243 від 17 травня 2013р. (т. 6, а.с. 149-151; 160-162) встановлено, що пиж-контейнери, вилучені при проведені огляду трупів потерпілих, являються елементами спорядження патронів вистріляних пижем патронів до гладкоствольної вогнепальної зброї 16 калібру. Данні патрони призначення для стрільби з гладкоствольної мисливської вогнепальної зброї 16 калібру рушниць моделей «Б», «БМ», «ТОЗ-63», «ЗК», «ІЖ-К» та інших. Тридцять шротин, вилучені при проведені огляду трупа ОСОБА_25 , являються частиною снаряду вистріляним шротом діаметром близько 3,25 мм. Двадцять одна шротина, вилучена при проведені огляду трупа ОСОБА_26 , являються частиною снаряду вистріляним шротом діаметром близько 3,25 мм. 3,5 мм.
Із показань свідка ОСОБА_15 у судовому засіданні, судом встановлено, що вона періодично проживала в будинку, який розташований біля домоволодіння потерпілих Вострокнутових, по АДРЕСА_8 , де вона і знаходилась 22 лютого 2013р. близько 20:30 год. цього ж дня, вона почула постріл, відразу після якого пролунав ще один. Вона підійшла до вікна веранди та побачила, як в бік виходу з подвір`я швидко йшов обвинувачений ОСОБА_9 , який був одягнений в куртці по коліно і в кепці. При цьому вона впевнена, що це був саме обвинувачений, якого вона дуже добре розгледіла, оскільки світло на подвір`я поступало від ліхтаря на вулиці, до того ж вона впізнала обвинуваченого за ходою, яку відзначила для себе ще коли ОСОБА_9 проживав разом з її донькою ОСОБА_13 . Вона дуже сильно злякалась, бо допускала, що обвинувачений прийшов їй помститися за те, що вона розповіла, що це він лупцював її доньку ОСОБА_13 , та вирішила піти додому по АДРЕСА_3 . Тільки зранку наступного дня вона дізналась, що ОСОБА_24 було вбито ввечері 22.02.2013р., тоді вона і зрозуміла, що в цьому винен обвинувачений ОСОБА_9 , якого вона бачила відразу після пострілів.
З метою перевірки і уточнень показань свідка ОСОБА_15 , за участю останньої був проведений слідчий експеримент, що зафіксовано відповідним протоколом від 06 червня 2013р. (т. 9, а.с. 133-137), під час якого, свідок ОСОБА_15 , відтворюючи обстановку та обставини кримінального правопорушення, вказала на маршрут, яким слідував ОСОБА_40 , а також місце, де вона побачила обвинуваченого, а саме дерево абрикоси, в п`яти метрах від якого останній був у зоні найкращої видимості. Далі ОСОБА_15 показала місце, з якого вона побачила обвинуваченого 22 лютого 2013р. через вікно її будинку, а поняті в свою чергу особисто пересвідчилися у відсутності перешкод для видимості. Також шляхом проведення випробувань було перевірено відомості вказані свідком, щодо можливості побачити обвинуваченого на подвір`ї домоволодіння, що було підтверджено понятими. При цьому свідок ОСОБА_15 уточнила, що умови освітлення на момент проведення слідчого експерименту значно гірші, ніж ті, які були 22 лютого 2013р. о 20:30 год., коли вона побачила обвинуваченого.
Вказані результати проведеної слідчої дії були безпосередньо перевірені судом в ході судового слідства, шляхом відтворення та дослідження відеозапису слідчого експерименту, що дозволило суду пересвідчитися у правдивості показань свідка ОСОБА_15 , а також можливості останньої побачити обвинуваченого ОСОБА_9 відразу після вчинення інкримінуємих йому суспільно-небезпечних діянь.
Також, в ході досудового розслідування цього кримінального провадження, за участю обвинуваченого ОСОБА_9 був проведений слідчий експеримент, що зафіксовано протоколом слідчого експерименту від 21.06.2013р. (т. 9, а.с. 181-192), з якого судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 добровільно та докладно відтворив дії, обстановку та обставини кримінального правопорушення, яке мало місце 22.02.2013р. о 20:35 год. на подвір`ї буд. АДРЕСА_8 , де біля входу у вказаний будинок, обвинувачений вказав на їх взаємне місцезнаходження з потерпілими, хід конфлікту з ОСОБА_24 , під час якого він разом з потерпілим трималися за мисливську рушницю, схопившись за яку, він провів постріл у груди ОСОБА_25 , а також його наступні дії, які виразилися в тому, що обвинувачений вирвав з рук потерпілого ОСОБА_26 вказану зброю, спустився по сходах, де провів постріл в голову останнього, від якого потерпілий впав на спину.
Допитаний у судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_41 , який брав участь як понятий в ході слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_9 , підтвердив обставини проведення вказаної слідчої дії, під час якої, обвинувачений ОСОБА_9 добровільно, без примусу, показував на місці обставини вбивства чоловіка і жінки, після чого, слідчим був складений відповідний протокол, у якому він поставив свій підпис, не маючи жодних зауважень.
Також, під час розгляду даного кримінального провадження, судом було досліджено відеозапис проведення слідчого експерименту від 21.06.2013р., з якого не вбачається будь-яких порушень чинного кримінального процесуального законодавства, а також прав і свобод обвинуваченого ОСОБА_9 , який без примусу з боку інших учасників слідчої дії та сторонніх осіб, відтворив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, в результаті якого померли потерпілі Вострокнутові.
За результатами слідчого експерименту були проведені додаткові судово-медичні експертизи № 367/167-Е від 26 червня 2013р., № 363/168-Е від 26 червня 2013р. (т. 9, а.с. 195-196; 198-199), з висновку яких встановлено, що з урахуванням характеру виявлених у потерпілих ОСОБА_24 тілесних ушкоджень, їх розташування, масивності та механізму утворення, не виключена можливість їх утворення за умов та при обставинах вказаних обвинуваченим в ході проведення вищевказаної слідчої дії.
В ході судового слідства, судом 08.11.2016р. та 28.02.2017р. був допитаний експерт ОСОБА_38 (т. 17, а.с. 88-91, 176-178), який підтвердив висновки проведених ним судово-медичних і додаткових судово-медичних експертиз, пояснивши, що згідно з наданими йому на той час медичними даними, ним було встановлена можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_26 і ОСОБА_25 , за умов та при обставинах вказаних обвинуваченим ОСОБА_9 в ході слідчого експерименту.
В той же час, для повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин умисного вбивства ОСОБА_26 і ОСОБА_25 , а також усунення будь-яких сумнівів у правильності зроблених експертами висновків, судом була призначена комісійна судово-медична балістична експертиза.
Відповідно до висновку комісійної судово-медичної балістичної експертизи № 64 від 20 березня 2017р. (т. 18, а.с. 8-27), комісія експертів зазначила про те, що згідно аналізу наданої судово-медичної документації (Акт СМЕ №363, «Висновок експерта» №363/160-Е, «Висновок експерта» №363/168-Е), враховуючи надані матеріали справи комісія експертів встановила тілесні ушкодження: сліпе вогнепальне шротове поранення голови в правій виличній ділянці (центральна рана шротового заряду) з осипом шроту у вигляді численних ран, розташованих на ділянці від надбрівної області праворуч до верхнього краю верхньої губи праворуч; вказані рани переходять у раньові канали, що мають напрямок спереду назад, декілька зліва направо, знизу догори, що підтверджується розмірами зон дії шротового заряду над і під центральним шротовим вхідним пораненням. По ходу раньового каналу були пошкодженні кістки лицьового черепу (вилична кістка, верхня щелепа, область піднебіння, корінь язику, стороннє тіло (контейнер шроту) в області глотки, пошкодження 2,3,4 тіл та поперечних відростків шийних хребців.
Таким чином, комісією експертів встановлено напрямок раньового каналу - спереду назад, декілька зліва направо, знизу догори.
Направлення раньового каналу встановленого в голові ОСОБА_26 , відповідає умовному направленню пострілу, який було вказано в протоколі слідчого експерименту від 21.06.2013р., проведеного за участю ОСОБА_9 .
Відповідно до висновку комісійної судово-медичної балістичної експертизи № 65 від 20.03.2017р. (т. 18, а.с. 29-51), комісія експертів зазначила про те, що згідно аналізу наданої медичної (медична карта стаціонарного хворого №1905/183) та судово-медичної (Акт СМЕ №367, «Висновок експерта» № 367/159-Е, «Висновок експерта» № 367/167-Е) документації, з урахуванням наданих матеріалів справи, комісією експертів встановлені тілесні ушкодження: сліпе проникаюче вогнепальне шротове поранення грудної клітини на передній поверхні праворуч з вхідною вогнепальною шротовою раною на правій молочній залозі вище ореолу соска посередині, яка переходить у раньовий канал, з раною на передній поверхні грудної клітини праворуч, нижче основи правої молочної залози, на рівні нижньо-внутрішнього квадрату, з ушкодженням тканин передньої поверхні грудної клітини в проекції 5-6 міжребер`я, діафрагми, правої долі печінки в середній та нижній третині, на ділянці розміром 13x6 см, де закінчується раньовий канал. Крововиливи в м`які тканини по ходу раньового каналу, довжина якого, приблизно 10 см.
Враховуючи локалізацію вхідної вогнепальної шротової рани, локалізацію ушкодження м`яких тканин по ходу раньового каналу, комісією експертів встановлено, що раньовий канал має напрямок спереду назад, зверху вниз і декілька справа наліво.
Направлення раньового каналу встановленого в тілі ОСОБА_25 не відповідає умовному направленню пострілу, який було вказано в протоколі слідчого експерименту від 21.06.2013р., проведеного за участю ОСОБА_9 .
Допитаний в судовому засіданні 19.06.2017р. доповідач із справи судово-медичний експерт відділу комісійних судово-медичних експертиз КЗ «ДОБСМЕ» ДОР», член комісії експерт ОСОБА_42 (т. 18, а.с. 78-80) повністю підтвердив суду висновки комісійних судово-медичних балістичних експертиз, і пояснив, що вказані висновки були зроблені комісією на підставі дослідження і аналізу усієї судово-медичної документації щодо ОСОБА_26 і ОСОБА_25 , а також дослідження безпосередньо протоколу слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_9 і відеозапису до нього, за результатами чого були надані відповіді на поставлені судом питання щодо можливості утворення у ОСОБА_26 і ОСОБА_25 ушкоджень за обставин, зазначених обвинуваченим ОСОБА_9 в ході слідчого експерименту.
Таким чином, аналізуючи вищезазначені висновки комісії експертів у сукупності з дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_9 дійсно під час конфлікту з ОСОБА_24 , намагаючись забрати з рук останнього зброю невстановленого типу, проявляючи злочинну недбалість щодо ОСОБА_25 , яка перебувала поруч, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків від вчинених ним дій, хоча повинен був та міг їх передбачити, здійснив із вказаної рушниці постріл в грудну клітину потерпілої ОСОБА_25 , тобто діяв з необережності, в той же час, вбивство ОСОБА_26 було вчинено обвинуваченим ОСОБА_9 з прямим умислом за викладених вище обставин.
Враховуючи висновки комісійної експертизи щодо механізму утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_25 , який за раньовим каналом і її місцем розташування не відповідає обставинам, зазначеним самими ОСОБА_9 в ході слідчого експерименту, суд вважає за необхідне зазначити, що в ході слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_9 показував приблизне розташування ОСОБА_25 в ході його конфлікту з ОСОБА_24 , під час якого, обвинувачений ОСОБА_9 намагався вирвати у останнього з рук зброю, коли з необережності провів постріл у ОСОБА_25 , при цьому, як пояснював сам ОСОБА_9 , ці події відбувалися у дуже короткий проміжок часу і вони з ОСОБА_24 під час конфлікту переміщалися, а отже, з огляду на те, що зазначені ОСОБА_9 в ході слідчого експерименту інші обставини щодо заподіяння ОСОБА_25 відповідають дійсності, суд вважає, що невірне зазначення обвинуваченим розташування їх з ОСОБА_24 під час пострілу, не вливає на встановлені у судовому засіданні обставини, за яких, саме обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_8 , вчинив вбивство ОСОБА_26 і ОСОБА_25 .
Відповідно до акту № 118 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 05 липня 2013р. (т. 9, а.с. 206-209) ОСОБА_9 хронічними психічними захворюваннями в інкримінований період не страждав та в даний час не страждає. Виявляв раніше та виявляє на даний час психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. В період часу, до якого відноситься інкриміноване обвинуваченому діяння, останній не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності. За своїм психічним станом в інкримінований період та в даний час обвинувачений також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.
Вирішуючи обвинувачення по суті, суд, виходячи з принципів всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ наданий сторонами кримінального процесу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення.
Показання обвинуваченого, який винуватим себе не визнав та пояснив, що в інкримінований період часу знаходився вдома зі своїм старим знайомим ОСОБА_27 , а близько 21:00 год. він провів його на маршрутне таксі, звідки пішов до магазину «Сільпо», що підтверджується відтвореним у судовому засіданні записом з камер спостереження супермаркету, суд вважає неспроможними та розцінює їх як спосіб захисту останнього в рамках наданих йому кримінальним процесуальним законом прав, спрямованого на ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене ним суспільно-небезпечне діяння, оскільки вина обвинуваченого ОСОБА_9 повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, показаннями свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що 22 лютого 2013р. о 20:30 годині, коли вона знаходилась у своєму будинку, який розташований на одному подвір`ї з будинком Вострокнутових, пролунали гучні постріли, після чого вона побачила у вікні чоловіка одягнутого у темну куртку до колін та в кепці, якого вона впізнала як обвинуваченого, бо дуже добре знала специфічну манеру його ходи, на яку вона звернула уваги, ще коли він проживав разом з її донькою ОСОБА_13 . При цьому, такі показання і можливість з вказаного свідком місця побачити і розпізнати особу, були перевірені органом досудового розслідуванням за допомогою слідчого експерименту, який підтвердив достовірність показання свідка ОСОБА_15 .
Крім того, оцінюючи показання свідка ОСОБА_15 , суд не вбачає підстав вважати їх упередженими, оскільки окрім цих показань, винуватість ОСОБА_9 підтверджують у своїй сукупності інші досліджені у судовому засіданні докази, в той же час, обвинувачений ОСОБА_9 стверджував про те, що при попередньому судовому розгляді подав заяву про вчинення свідком ОСОБА_15 кримінального правопорушення, пов`язаного з даванням завідомо неправдивих показань, однак суду не було надано будь-яких об`єктивних даних щодо подання такої заяви обвинуваченим, представником обвинувачення також жодних даних з цього приводу не було надано суду.
Проте суд зазначає, що, навіть, у разі наявності такої заяви, результати досудового розслідування за останньою, жодним чином не впливають на оцінку показань ОСОБА_15 при розгляді цього кримінального провадження, які суд визнає достовірними.
Суд також виключає наявність будь-якої обмови зі сторони ОСОБА_15 , враховуючи той факт, що допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_32 пояснив суду, що у вікні свого будинку побачив чоловіка, при цьому характеристика його зовнішності та верхнього одягу була тотожна з тою, яку надавала свідок ОСОБА_15 , яка не спілкувалася з інших вищезазначеним свідком, що на думку суду дозволяє зробити однозначний висновок про те, що особа, яку бачили вказані свідки, є однією і тією ж особою, а саме обвинуваченим ОСОБА_9 .
Крім того, про присутність обвинуваченого ОСОБА_9 у місці вчинення злочину, свідчить висновок судово-медичної експертизи від 26 лютого 2013р. (т. 6, а.с. 176-177), з якого випливає, що обвинуваченому ОСОБА_9 в інкримінований період часу були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді двох саден на тильній поверхні лівої кисті в проекції голівки 4-ї п`ясної кістки та на тильній поверхні правої кисті на основній фаланзі 5-го пальця, які можливо були спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі). Виявлені тілесні ушкодження дозволяють суду вважати, що вони були заподіяні обвинуваченому ОСОБА_9 саме під час скоєння кримінального правопорушення, зокрема, коли між ним та потерпілим ОСОБА_24 розвернулася бійка, в ході якої останні намагалися вихопити один в одного знаряддя злочину.
Вказане, у взаємозв`язку з іншими доказами вини обвинуваченого, якого бачили ОСОБА_15 та ОСОБА_32 відразу після скоєння вбивства, не викликає у суду сумніву щодо надуманості показань обвинуваченого, які спрямовані на ухилення останнього від відбування покарання за вчинене.
На підставі цього, показання допитаного за клопотанням сторони захисту у судовому засіданні свідка ОСОБА_27 , який підтверджуючи алібі обвинуваченого, пояснював, що 22 лютого 2013р. в період з 20:15 год. до 20:30 год. він знаходився на ж/м Сокіл в м. Дніпропетровську в особистих справах та вирішив навідати свого знайомого ОСОБА_43 , сестра якого пригощала його чаєм, однак він навіть не встиг його випити, оскільки запізнювався на маршрутне таксі, яке працювало до 21:00 год., у зв`язку з чим обвинувачений провів його до зупинки на ж/м Сокіл-1 в м. Дніпропетровську, та в період з 20:55 год. до 21:05 год. він поїхав до дому, де був приблизно через 30 хвилин, суд також не може вважати як достовірні, оскільки вони повністю побудовані навколо позиції обвинуваченого ОСОБА_9 , при цьому свідок пояснив, що перебуває з обвинуваченим у щільних дружніх відносинах, тобто має мотив до дачі неправдивих показів.
Крім того, на виконання ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2015р. (т. 14, а.с. 181-192), з метою перевірки належним чином алібі обвинуваченого ОСОБА_9 в частині його місцезнаходження в момент вчинення кримінального правопорушення щодо ОСОБА_26 і ОСОБА_25 у магазині «Сільпо» після того, як провів свідка ОСОБА_27 додому, судом 26.02.2018р. було доручено органу досудового розслідування провести за участі статиста та у присутності обвинуваченого ОСОБА_9 його захисника слідчий експеримент, який полягав у з`ясуванні можливості і часу подолання відстані від місця вбивства подружжя ОСОБА_24 по АДРЕСА_8 до місця розташування магазину «Сільпо» по вул. Космічній, 25-Д у м. Дніпрі, у якому було зафіксовано на камері відеонагляду перебування обвинуваченого 22 лютого 2013р. близько 21.23 години (т. 18 а.с.181-182).
Згідно з наданим суду протоколом проведення слідчого експерименту від 16 березня 2018р. (т. 18, а.с. 194-196), а також дослідженого у судовому засіданні відеозапису вказаної слідчої дії, судом встановлено, що слідчим у присутності понятих, обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисника ОСОБА_8 , за допомогою статиста, фізичні параметри і дані якого відповідають параметрам ОСОБА_9 , було проведено слідчий експеримент, з якого випливає, що відстань від АДРЕСА_8 до місця розташування магазину «Сільпо» по вул. Космічній, 25-Д у м. Дніпрі, складає 11 хвилин 33 секунди 50 мілісекунд, а отже, враховуючи приблизний час вчинення кримінального правопорушення щодо ОСОБА_26 і ОСОБА_25 , який згідно медичних даним становить проміжок часу з 20.35 год. до 20.50 год., суд доходить висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_9 мав достатньо часу для того, щоб спокійно дійти від місця вчинення кримінального правопорушення до магазину «Сільпо», де умисно намагався бути зафіксованим камерами відеонагляду магазину з метою штучного створення собі алібі.
Крім цього, з урахуванням досліджених у судовому засіданні показань свідків, висновків експертів, протоколів слідчих (розшукових) дій і документів, суд вважає за можливе прийняти до уваги фактичні обставини кримінального правопорушення вказані обвинуваченим ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту, в ході якого, ОСОБА_9 надавав інформацію щодо відомостей про вбивства ОСОБА_26 і ОСОБА_25 , які не були відомі органу досудового розслідування, в тому числі, щодо знаряддя його вчинення, опис якого обвинуваченим не суперечить характеристикам травмуючого предмету, встановленим у висновках судово-медичних експертиз. При цьому, майже всі ці дані відповідають дійсності, що встановлено за результатами судово-медичних досліджень, в той же час, що стосується невідповідності показань обвинуваченого ОСОБА_9 лише щодо механізму вбивства з необережності ОСОБА_25 , то судом вище вже надавалася оцінка таким обставинам, однак суд ще раз підкреслює, що такі показання ОСОБА_9 , з огляду на всі інші повідомлені ним фактичні дані, не свідчать про те, що останній не скоював вбивство ОСОБА_25 , а лише помилився в частині місця розташування його і ОСОБА_26 в ході конфлікту, а також положення зброї в момент пострілу, що може мати місце, враховуючи короткий проміжок часу між цими подіями.
До заяв обвинуваченого про те, що йому не надавалася копія обвинувального акту і він не ставив свій підпис у розписці про його отримання, суд відноситься критично, оскільки поведінка самого обвинуваченого під час судового розгляду, його показання суду, питання, які він задавав учасникам судового провадження, свідчать про його обізнаність із змістом первісного обвинувального акта, від якого він захищається маючи категоричну позицію та не визнаючи себе винним. До того ж, пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення 01.08.2017р. було змінено прокурором із врученням 13.09.2017р. обвинуваченому зміненого обвинувального акта із викладеними у ньому фактичними обставинами (т. 18, а.с. 97-103, 104), після ознайомлення з яким, обвинувачений не заявляв про незрозумілість пред`явленого йому обвинувачення, а отже, будь-якого порушення процесуальних прав обвинуваченого, судом не встановлено.
Під час судового слідства ОСОБА_9 було заявлено клопотання про проведення психофізіологічної експертизи із застосуванням поліграфу (т.18, а.с. 114), між тим ухвалою суду від 30.10.2017р. (без виходу до нарадчої кімнати) в його задоволенні було відмовлено (т. 18, а.с.131-133), оскільки КПК України не передбачає такий вид судових експертиз.
Під час судового слідства ОСОБА_9 було заявлено клопотання про проведення технічної експертизи (т.18, а.с. 129), ухвалою суду від 30.10.2017р. (без виходу до нарадчої кімнати) в його задоволенні також було відмовлено (т. 18, а.с.131-133), оскільки питання належності та допустимості доказів вирішується у нарадчій кімнаті відповідно до ст. 94 КПК України.
Посилання захисника ОСОБА_8 на те, що ОСОБА_9 05 та 06 червня 2013р. не було забезпечено право на захист, суд не може прийняти до уваги з огляду на те, що 05.06.2013р.,будучи затриманим за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 після роз`яснення йому прав, в тому числі мати захисника для захисту своїх прав і інтересів, виявив бажання захищати свої права самостійно і від участі захисника відмовився, про що складено відповідний протокол (т.10, а.с. 38), при цьому відповідно до ст. 52 КПК України у зазначеному випадку участь захисника не є обов`язковою, а отже порушення права на захист обвинуваченого не було. Крім того, 07.06.2013р. після повідомлення ОСОБА_9 підозри у кримінальному провадженні за ч.2 ст. 121 КК України, останній не запречував проти участі захисника у зв`язку із чим для захисту його прав було допущено адвоката ОСОБА_44 (т.2, а.с. 6,7). Крім того, 20.06.2013р. за клопотанням обвинуваченого у кримінальному провадженні за його підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115 КК України його захисником був допущений адвокат ОСОБА_8 (т.9, а.с. 169), за участі якого проводилися слідчі дії, які стосуються цього кримінального провадження.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 :
-в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України;
-в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі, вчиненому особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України;
-у вбивстві, вчиненому через необережність, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.
При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого, який позитивно характеризується, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин. При цьому, до обтяжуючої покарання обвинуваченого обставини, суд відносить рецидив злочинів.
Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 29 жовтня 2014р. вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, з урахуванням ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2015р., був засуджений за ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді десяти років позбавлення волі, при цьому, вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_9 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, обравши спосіб поглинення менш суворого покарання більш суворим, покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде в повній мірі відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, тяжкого і особливо тяжкого, конкретним їх обставинам і наслідкам, способу їх вчинення та спрямованості умислу обвинуваченого ОСОБА_9 , даним про особу останнього, який вже притягувався до кримінальної відповідальності за умисне вбивство, однак продовжив свою злочинну діяльність і вчинив декілька вбивств, а також замах на вбивство, що вказує на його злочинну спрямованість і суспільну небезпечність, свою вину у вчинених кримінальних правопорушень не визнав, жодних заходів для відшкодування потерпілим завданої шкоди не прийняв, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_9 , а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, вирішуючи питання щодо зарахування обвинуваченому ОСОБА_9 до покарання строк його попереднього ув`язнення, суд враховує, що останнього було затримано 05 червня 2013р. і того ж дня обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався до набрання законної сили вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2014р. і ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2015р. в частині засудження ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України. Після набрання зазначеними судовими рішеннями законної сили, ОСОБА_9 , відбуваючи покарання, продовжував перебувати в установі попереднього ув`язнення для участі у розгляді цього кримінального провадження до 17 квітня 2015р., коли ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався судом до 02 січня 2017р., оскільки 17 січня 2017р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було задоволено клопотання прокурора ОСОБА_7 і тимчасово залишено обвинуваченого ОСОБА_9 в Дніпропетровській установі виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області № 4 на час розгляду Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська даного кримінального провадження (т.17 а.с. 124-126).
В період перебування обвинуваченого ОСОБА_9 в установі попереднього ув`язнення, 24 грудня 2015р. набрав чинності Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (№ 838-VIII від 26.11.2015р.), яким була змінена редакція частини 5 статті 72 КК України, згідно з якою, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
В подальшому редакція часини 5 статті 72 КК України знову була змінена з виключенням вищезазначених положень Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017р.
Таким чином, враховуючи положення ст. 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 положення ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015р., який іншим чином поліпшує становище особи, у зв`язку із чим, обвинуваченому підлягає зарахування строк його попереднього ув`язнення, включаючи його затримання, тримання під вартою як запобіжний захід і перебування в порядку відбування покарання в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження, з 05 червня 2013 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Також, враховуючи вимоги ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення експертиз.
Питання щодо речових доказів суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Крім того, на адресу суду 06.02.2015р. надійшло клопотання від ОСОБА_45 (т.14, а.с. 201), в якому останній просив суд вирішити питання щодо вилучених у нього в ході досудового розслідування під час обшуку місця проживання речей. Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить з того, що як встановлено з матеріалів кримінального провадження, згідно протоколу обшуку від 24.02.2013р. (т. 4, а.с. 175-179), слідчим за місцем проживання ОСОБА_46 у приміщенні домоволодіння АДРЕСА_9 , було виявлено та вилучені речі, які в подальшому постановою слідчого СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_47 від 25.07.2013р. визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні і передані на зберігання до органу досудового розслідування. Оскільки вилучені у ОСОБА_46 речі не мають відношення до цього кримінального провадження, а також не є предметом чи знаряддям у інших кримінальних провадженнях, суд, на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України, вважає за необхідне повернути вилучені речі їх власнику.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 121 КК України у виді дев`яти років позбавлення волі;
-за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді тринадцяти років позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 119 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_9 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточно визначивши покарання у виді тринадцяти років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_9 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеним покаранням, менш суворе покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2014р., з урахуванням ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2015р. у виді десяти років позбавлення волі, остаточне визначивши ОСОБА_9 покарання у виді тринадцяти років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши йому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015р.) до призначеного покарання, строк попереднього ув`язнення з 05 червня 2013р. по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судової експертизи волокнистих матеріалів № 70/13-392 - 392 грн. (триста дев`яносто дві грн.).
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судово-дактилоскопічної експертизи № 63/01-36 880 грн. 20 коп. (вісімсот вісімдесят грн.20коп.).
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судово-балістичної експертизи № 70/07-242 489 грн. (чотириста вісімдесят дев`ять грн.).
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судово-балістичної експертизи № 70/07-244 244 грн. 50коп. (двісті сорок чотири грн. 50 коп.)
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судової балістичної експертизи № 70/07-243 489 грн. (чотириста вісімдесят дев`ять грн.).
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судової дактилоскопічної експертизи № 63/01-45 684 грн. 60коп. (шістсот вісімдесят чотири грн. 60коп.)
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судової експертизи вибухових речовин та продуктів пострілу № 70/23/469 588 грн. 40коп. (п`ятсот вісімдесят вісім грн.)
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судової дактилоскопічної експертизи № 63/01-46 586 грн. 80коп. (п`ятсот вісімдесят шість грн.80 коп.).
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судової дактилоскопічної експертизи № 63/01-47 586 грн. 80коп. (п`ятсот вісімдесят шість грн. 80 коп.)
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судової експертизи холодної зброї № 63/03-44 1222 грн. 50коп. (одну тисячу двісті двадцять дві грн. 50 коп.).
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судової експертизи волокнистих матеріалів № 70/13-467 391 грн. 20 коп. (триста дев`яносто одну грн. 20 коп.).
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судової вибухотехнічної експертизи № 70/26-23 1226 грн. (одну тисячу двісті двадцять шість грн.).
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судової вибухотехнічної експертизи № 70/26-39 1226 грн. (одну тисячу двісті двадцять шість грн.).
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судової балістичної експертизи № 69/07-12 489 грн. (чотириста вісімдесят дев`ять грн.)
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судової балістичної експертизи № 70/07-204 734 грн. 16коп. (сімсот тридцять чотири грн. 16 коп.)
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судової балістичної експертизи № 61/07-150 391 грн. 20коп. (триста дев`яносто одну грн. 20 коп.)
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судової балістичної експертизи № 61/07-151 391 грн. (триста дев`яносто одну грн.) 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судової експертизи холодної зброї № 63/03-54 489 грн. (чотириста вісімдесят дев`ять грн.).
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судової експертизи холодної зброї № 63/03-55 489 грн. (чотириста вісімдесят дев`ять грн.).
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судової експертизи холодної зброї № 63/03-57 586 грн. 80коп. (п`ятсот вісімдесят шість грн. 80 коп.)
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення комплексної судової балістичної та експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № 70/07/23-283 1765 грн. 20коп. (одну тисячу сімсот шістдесят п`ять грн. 20 коп.).
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судової балістичної експертизи № 69/07-23 391 грн. 20коп. (триста дев`яносто одну грн. 20 коп.)
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судової балістичної експертизи № 69/07-22 489 грн. (чотириста вісімдесят дев`ять грн.)
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судової балістичної експертизи № 69/07-24 489 грн. (чотириста вісімдесят дев`ять грн.)
Речові докази пластикова банківська карта, особисті речі ОСОБА_13 (квитанція № 316); змив крові з внутрішньої поверхні двері, фрагмент покриття підлоги зі слідами крові, фрагмент металу зі слідами крові, зразок крові ОСОБА_9 (квитанція № 321 від 25 лютого 2013р.); мікрочастинки з лівої та правої долонь ОСОБА_13 , недопалок сигарети, нігтьові пластини з лівої та правої руки ОСОБА_13 , шість слідів пальців рук, посмертна дактилокарта ОСОБА_13 , дактилокарта ОСОБА_9 (квитанція № 333); барабан, металевий предмет, патрон калібру 9 мм, гільза калібру 9 мм, гільза калібру 5,45 мм, ствол (квитанція № 152 від 15 липня 2013р.); металевий предмет у формі трубки та десять патронів до нього, мачете, предмет схожий на самопал вогнепальної зброї та слід пальця руки з останнього, ніж у піхвах, чотири гільзи, обріз мисливської рушниці ІЖ-58, два марлевих тампона з протяжкою з каналів ствола та спец пакет № 2025066, дерев`яний приклад від мисливської рушниці, взуття вилучене за місцем мешкання ОСОБА_48 , три скляні пляшки, два спец пакети №№ 1591148, 1879523, чотири липких стрічки, одна липка стрічка, печать, взуття чоловіче, жилетка камуфляжна, сумка камуфляжна, пластикова пляшка, скляна пляшка, джинсові брюки, нігтьові зрізи з обох рук ОСОБА_25 та осади до них, нігтьові зрізи з обох рук ОСОБА_28 та осади до них, чотири паперових конверта зі змивами РБК, зразок крові ОСОБА_28 , ОСОБА_49 , зразок крові ОСОБА_9 , нігтьові зрізи з обох рук ОСОБА_26 та осади до них, нігтьові зрізи з обох рук ОСОБА_30 та осади до них, змиви з обличчя, з правої та лівої руки, з правого та лівого вуха та контрольний змив ОСОБА_9 , один розкладний ніж, мобільний телефон Нокіа, два пижа, тридцять чотири шротини вилучених при огляді трупів Вострокнутових, які зберігаються у камері схову речових доказів Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (квитанція № 151 від 25 липня 2013р., квитанція № 343 від 25 липня 2013р.) знищити.
Речові докази - дерев`яна рукоятка від рушниці, трубка металева схожа на ствол рушниці, двадцять два патрони, пакет з металевою пружиною, металева банка зі шротом діаметром близько 2 мм, металева банка зі шротом діаметром близько 4 мм, поліетиленовий пакет з картеччю, пакет з капсулами, три гільзи, ніж металевий з рукояткою коричневого кольору, довжиною приблизно 40 см. дві штуки, шабля з видимим заводським вигином на лезі, довжиною приблизно 90 см., з рукояткою коричневого кольору дві штуки, меч довжиною приблизно 130 см., з дерев`яною рукояткою коричневого кольору, металевий прут довжиною близько 30 см., які зберігаються у камері схову речових доказів Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (квитанція № 151 від 25 липня 2013р.) передати за належністю ОСОБА_50 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Присяжні: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5