Справа № 359/3570/18
Провадження №1-в/359/265/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника БВК-119 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції з Бориспільською БВК-119, клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

в с т а н о в и в:

10.05.2018 засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду на підставі ст. 539 КПК України із клопотанням про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений свою клопотання підтримав, зазначив, що вже відбув 2/3 строку призначеного йому згідно вироку покарання. За час відбуття покарання стягнень не мав. На даний час за сумлінну поведінку має 2 заохочення, вважає, що своєю поведінкою довів виправлення, тому просив клопотання задовольнити.

Представник Бориспільської виправної колонії №119 в судовому засіданні просив відкласти розгляд клопотання з метою проведення спостережної комісії, для доцільності застосування УДО відносно засудженого.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала, оскільки засуджений після рішення комісії при БВК-119 в листопаді 2017, яка встановила, що ОСОБА_4 не став на шлях виправлення та не заслуговує на УДО, має з того часу лише одне заохочення, на даний час не працевлаштований, а тому відсутні підстави, передбачені ст.81 КК України. Крім того, прокурор заперечувала щодо відкладення розгляду справи з метою проведення спостережної комісії, оскільки не визначено її час проведення.

Ознайомившись із позицією учасників провадження, матеріалами клопотання та особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Згідно ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України, кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п.2 ч. 3 ст. 81 КК України необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Ця поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Судом встановлено, що вироком Дарницького районного суду м.Києва від 17.06.2015, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.042016 до засудежного застосовано ЗУ від 26.11.2015 № 838-VIII та зараховано в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення із 17.06.2015 по 29.09.2015. Відповідно до вимог ст.12 КК України вчинений ОСОБА_4 злочин є тяжким.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 починається 17.06.2015, а закінчення 05.03.2019. На час розгляду даного клопотання засуджений відбув 2/3 призначеного судом покарання.

З матеріалів особової справи слідує, що на момент розгляду клопотання засуджений ОСОБА_4 в період відбування покарання, стягнень не мав. За сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку йому оголошено 2 заохочення.

Згідно з характеристикою, яка знаходиться в матеріалах особової справи, засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується посередньо. Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. За характером спокійний, врівноважений. Підтримує дружні стосунки із засудженими, як позитивної так і негативної спрямованості. Не схильний до створення конфліктних ситуацій. Намагається утримувати своє спальне місце та приліжкову тумбочку в чистоті, не завжди має охайний вигляд. Участі в у реалізації програм виховного впливу, а також у роботі самодіяльних організацій не бере. Зв`язок з рідними підтримує шляхом побачень, отримує посилки та передачі. Вину у скоєному злочині визнав. Цивільний позов заявлявся, але виконавчий лист не надходив. Не працевлаштований.

Даючи аналіз вищевикладеному, суд приходить до переконання, що засуджений ОСОБА_4 не довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, що став на шлях виправлення.

Тому суд вважає за доцільне у задоволенні клопотання засудженого відмовити.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 536-539 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1