Справа № 431/2365/18 1-кс/431/429/18
Провадження № 11-сс/782/136/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року колегія суддів апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу прокурора Старобільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Старобільського районного суду Луганської області від 16.05.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Половинкине Старобільського району Луганської області, громадянина України, раніше не судимого, інваліда 2 групи, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого СВ Старобільського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Старобільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України і обрано запобіжний захід підозрюваному у вигляді домашнього арешту на строк до 16 липня 2018 року.

ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 14.05.2018 року в денний час, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння біля річки Айдар поблизу вулиці Комарова у с.Титарівка Старобільського району Луганської області вчинив замах на вбивство ОСОБА_9 , а саме підійшов до ОСОБА_9 зі сторони спини і розкладним ножем наніс поріз посередині шиї, спричинивши різану рану.

Задовольняючи клопотання частково, слідчий суддя послався на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості переховування від органів досудового розслідування і суду та ризику незаконного впливу на свідків, проте вважав, що запобігти цим ризикам можливо без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обравши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Зазначає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_7 фактично застосувати неможливо, оскільки він перебуватиме у своєму домоволодінні без належного нагляду співробітників поліції і може його покинути та ухилятися від органу досудового розслідування і суду.

Заслухавши доповідача; прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги; захисника, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, що зашкодять інтересам розслідування та судового розгляду кримінальної справи. Зокрема, таким є ризик, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування і суду та ризик незаконного впливу на свідків.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі зазначені в ст.178 КПК України обставини, що стосуються особи підозрюваного та вчиненого кримінального правопорушення.
Дані вимоги закону слідчим суддею виконані в повному обсязі.

Cлідчий суддя цілком вірно дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.
Так, слідчий суддя зробив правильний висновок щодо підтвердження обґрунтованої підозри в наданих стороною обвинувачення доказах, зокрема, поясненнях потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , протоколі огляду місця події, медичній довідці щодо наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 , медичній документації щодо стану здоров`я ОСОБА_7 , тощо.

Також слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновків про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від органу досудового розслідування та суду та ризику незаконного впливу на свідків.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя, відповідно до ст.178 КПК України врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, яке є особливо тяжким злочином, і може спонукати підозрюваного до переховування від органів досудового слідства і суду. Дружні стосунки підозрюваного з потерпілим і свідками сприяють можливості підозрюваного вчинювати незаконний вплив на свідків з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Разом з тим, слідчий суддя обґрунтовано врахував стан здоров`я підозрюваного, який є інвалідом другої групи внаслідок вогнепального поранення, отриманого в АТО і потребує постійного лікування, наявність у нього на утриманні двох дітей, а тому висновок слідчого судді про достатність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту, колегія суддів вважає правильним.

Доводи апелянта щодо неможливості застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він перебуватиме у своєму домоволодінні без належного нагляду співробітників поліції і може його покинути та ухилятися від органу досудового розслідування і суду, протирічать вимогам ч.5 ст. 181 КПК України, згідно яким працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовуючи електронні засоби контролю, тощо.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а тому в задоволенні апеляційних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора Старобільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Старобільського районного суду Луганської області від 16.05.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2