Провадження №1-кс/523/3298/18
УХВАЛА
про відмову у наданні тимчасового доступу до речей і документів,
які містять охоронювану законом таємницю

19 жовтня 2018 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання вказаного прокурора від 05.10.2018 року, подане у кримінальному провадженні №0007433 від 12.12.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, -

в с т а н о в и в:
08.10.2018 року до Суворовського районного суду м.Одеси від прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 надійшло клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за яким рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 21.03.2013 року, який частково набрав законної сили, за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва двоповерхневого будинку та сараю на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вказану особу зобов`язано привести у попередній стан самовільно збудовані об`єкти нерухомості, але остання умисно ухиляється від його виконання.

Як слідує з матеріалів клопотання, за заявою ОСОБА_5 , СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0007433 від 12.12.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, в рамках якого прокурор ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , із можливістю вилучення оригіналів документів, які слугували підставою виникнення права власності та реєстрації права на об`єкт нерухомого майна наведеного житлового будинку.

Разом з тим, 08.09.2017 року державним реєстратором КП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, загальною площею 90,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_6 .

В обґрунтування зазначеного клопотання прокурор ОСОБА_3 вказує про те, що означена інформація необхідна для (з клопотання - дослівно) «…проведення почеркознавчої експертизи…; використання при проведенні слідчих дій в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню, а також для ідентифікації осіб, якими допущено порушення законодавства…; використання у якості доказів…; для досягнення мети досудового розслідування в кримінальному провадженні…».

З`ясувавши позицію прокурора ОСОБА_3 на підтримку клопотання та вислухавши його промову щодо необхідності вилучення означеної інформації задля встановлення посадових осіб КУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які 08.09.2017 року здійснили реєстрацію права власності на самовільно побудований будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 , всупереч рішенню суду від 21.03.2013 року, яке частково набрало законної сили за ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21.03.2014 року, а також дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч.2 ст.160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах; неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з ч.ч.5, 6 ст.163 вказаного Кодексу, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, у тому числі які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають, або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або у сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Положеннями ч.ч.3, 4, 5 ст.132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів, та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням, а для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний враховувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, та до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

За ч.1 ст.9 означеного Кодексу, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідчий суддя у контексті ст.8, ч.5 ст.9 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).
Зі змісту ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідує, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Проте, зміст розглядуваного клопотання прокурора ОСОБА_3 не відповідає наведеним положенням ч.2 ст.160, ч.ч.2, 5, 6 ст.163, ч.ч.3, 5 ст.132 КПК України, а також не обґрунтовується доданими до нього матеріалами, виходячи з нижчевикладеного:

- за п.8 ч.1 ст.162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать, наряду з іншим, персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних, з огляду на що, у розглядуваному клопотанні фактично йдеться про надання тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю, але сторона обвинувачення при звернені до суду з означеним клопотанням та при викладенні його змісту, про надання доступу до охоронюваної законом таємниці, - не зазначає, що суперечить вимогам ст.ст.160, 162-163 КПК України:

- означене клопотання або додані до нього документи, в порушення ч.3 ст.132, п.6 ч.2 ст.160, ч.6 ст.163 КПК України, не містять відомостей щодо існування обґрунтованої підозри про вчинення будь-якою особою кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування у конкретному випадку тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, а також у розглядуваному клопотанні не доведено перебування у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 документів, про які ідеться у цьому клопотанні, та не наведені відомості про неможливість іншими способами, зокрема шляхом проведення слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій, отримати відомості чи документи у розглядуваному випадку;
- ігноруючи положення ст.ст.160, 163, 214, 216, 223 КПК України, прокурором ОСОБА_3 ані в судовому засіданні, ані в розглядуваному клопотанні чи у доданих до нього відповідних матеріалів, належним чином не обґрунтовано необхідність отримання тимчасового доступу та вилучення наведених у клопотанні оригіналів документів, які слугували підставою реєстрації права власності на означений у клопотанні об`єкт нерухомого майна, оскільки доцільність отримання тимчасового доступу до таких документів вочевидь виходить за межі доказування у конкретному кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за фактом умисного невиконання рішення суду, що набрало законної сили, тобто за ст.382 КК України;

- не дотримуючись вимог ч.5 ст.132, ч.ч.5, 6 ст.163 КПК України та посилаючись у розглядуваному клопотанні на відповідні рішення, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_3 від 21.03.2013 року й Апеляційного суду Одеської області від 21.03.2014 року, у випадку першого з яких встановлюються обставини його умисного невиконання і вчинення кримінального правопорушення, прокурором ОСОБА_3 до означеного клопотання або в судовому засіданні взагалі не додані наведені рішення суду першої або апеляційної інстанції;

- обґрунтовуючи доводи розглядуваного клопотання необхідністю отримання тимчасового доступу до речей і документів задля проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні, для належного проведення якої у контексті «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та судових досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року, належить здійснити відповідні слідчі (розшукові) дії з відібрання відповідних зразків почерку чи підпису, прокурором ОСОБА_3 будь-якого процесуального рішення про призначення такої експертизи або проведення означених дій до суду не надано, а відтак наведені обставини всупереч положенням ч.5 ст.132, ч.ч.5, 6 ст.163 КПК України залишились недоведеними.

За таких обставин та виходячи з приписів ч.2 ст.93, ч.ч.3, 4 ст.132, ч.1 ст.223 КПК України, слідчий суддя вважає, що у розглядуваному випадку поза увагою прокурора ОСОБА_3 залишились ті положення закону, за якими збирання доказів з боку сторони обвинувачення, в тому числі і речових, відбувається через інститут слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, а відтак ініціювання цього клопотання зазначеною стороною кримінального провадження до того ж без існування обґрунтованої підозри є, за переконанням слідчого судді, фактичною підміною слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій заходами забезпечення кримінального провадження.

Аналогічні роз`яснення містяться в Розділі 1 та п.9 Розділу 2.5 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, затвердженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року.

Оскільки з наданих до суду клопотання й доданих до нього матеріалів вбачається, що внесене до суду прокурором ОСОБА_3 клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, є необґрунтованим й безпідставним, а саме клопотання не відповідає вимогам ст.ст.160, 163 КПК України, то єдиним можливим судовим рішенням з розгляду цього клопотання є його залишення без задоволення.

Керуючись ст.ст.131-132, 159-163, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0007433 від 12.12.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.

Копію ухвали надати заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1