Провадження № 1-кп/161/945/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2018 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002738 від 31 липня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджця Республіки Азербайджану, жителя АДРЕСА_1 , азербайджанця, громадянина Республіки Азербайджан, з вищою освітою, не працює, одруженого, не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 150 від 15 лютого 2012 року "Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України" передбачено: реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пункті пропуску через державний кордон посадовою особою Державної прикордонної служби України; строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, паспортні документи або документи, що підтверджують особу без громадянства, яких зареєстровано посадовою особою Держприкордонслужби, продовжується територіальними органами або підрозділами Державної міграційної служби України; строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули з держав з безвізовим порядком в`їзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України тощо) та за умови подання підтверджувальних документів - на період існування таких підстав, але не більш як 180 днів з дати останнього в`їзду в Україну. Іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

В зв`язку з викладеними вимогами діючого законодавства України, за наявності обґрунтованих підстав, досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин Азербайджану ОСОБА_3 , перебуваючи на території України був зобов`язаний у встановленому порядку продовжити строк свого законного перебування, але не мав мети офіційно у встановленому порядку його продовжувати і в нього виникла мета на внесення в свій національний паспорт підроблених відтисків штампів про перетин державного кордону України, через пункти пропуску державного кордону.

Так, ОСОБА_3 , в невстановлений день лютого 2015 року, перебуваючи на території "Центрального" ринку м. Луцька, що по вул. Глушець 1, за попередньою змовою із невстановленою в ході досудового розслідування особою, передав їй паспорт громадянина Республіки Азербайджан серії НОМЕР_1 від 02.04.2010, виданий на його ім`я, з метою внесення в нього підроблених штампів про перетин державного кордону України. Після цього, невстановлена особа в невстановленому місці проставила підроблені штампи в паспорті громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 про перетин ним державного кордону України в пункті перетину кордону "Гоптівка" "Виїзд № 097 від 10.02.2015" та "В`їзд № 010 від 13.07.2015" в пункті перетину кордону "Харків". При цьому, ОСОБА_3 з території України нікуди не виїжджав 10 лютого 2015 року та на територію України не в`їжджав 13 липня 2015 року. Вподальшому, громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_3 використовував свій паспорт для можливості перебування на території України на строк, який встановлений законодавством України (90) днів.

Після цього, ОСОБА_3 , в невстановлений день серпня 2015 року, перебуваючи на території "Центрального" ринку м. Луцька, що по вул. Глушець 1, за попередньою змовою із невстановленою в ході досудового розслідування особою, передав їй паспорт громадянина Республіки Азербайджан серії НОМЕР_1 від 02.04.2010, виданий на його ім`я, з метою внесення в нього підроблених штампів про перетин державного кордону України. Після цього, невстановлена особа, повторно, в невстановленому місці проставила підроблені штампи в паспорті громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 про перетин ним державного кордону України в пункті перетину кордону "Харків" "Виїзд № 010 від 30.08.2015" та "В`їзд № 013 від 16.10.2015" в пункті перетину кордону "Харків-пасажирський". При цьому, ОСОБА_3 з території України нікуди не виїжджав 30 серпня 2015 року та на територію України не в`їжджав 16 жовтня 2015 року. Вподальшому, громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_3 використовував свій паспорт для можливості перебування на території України на строк, який встановлений законодавством України (90) днів.

Також, ОСОБА_3 , 27 жовтня 2015 року, перебуваючи в АДРЕСА_2 , використовував паспорт громадянина Республіки Азербайджан серії НОМЕР_1 виданий на його ім`я з завідомо підробленими відтисками штампів про перетин ним державного кордону України в пунктах перетину: "Гоптівка" "Виїзд № 097 від 10.02.2015" та "В`їзд № 010 від 13.07.2015" в пункті перетину кордону "Харків", "Харків" "Виїзд № 010 від 30.08.2015" та "В`їзд № 013 від 16.10.2015" в пункті перетину кордону "Харків пасажирський".

При цьому, ОСОБА_3 , в вищезазначені числа, державний кордон України не перетинав, а використовував паспорт на своє ім`я з внесеними в нього підробленими відтисками штампів про перетин державного кордону для можливості перебувати на території України на строк, який встановлений законодавством України (90) днів.

При цьому, ОСОБА_3 , 27 жовтня 2015 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час, прибувши до Управління державної міграційної служби України у Волинській області, що в м. Луцьку, вул. Винниченка, 11 і знаходячись в службовому кабінеті, з метою продовження строку перебування на території України, надав заступнику начальника Управління УДМС України у Волинській області, паспорт громадянина Республіки Азербайджан серії НОМЕР_1 від 02.04.2010, виданий на його ім`я, достовірно знаючи, що на 30 та 31 сторінках нанесено підроблені штампи у вигляді відміток про перетинання державного кордону України через пункти пропуску державного кордону України.

Згідно витягу з бази даних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України" наданого оперативно-розшуковим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо перетину Державного кордону України, громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , територію України після в`їзду 13 січня 2015 року, не покидав.

Також, ОСОБА_3 , 06 жовтня 2016 року, перебуваючи в АДРЕСА_2 , повторно, використовував паспорт громадянина Республіки Азербайджан серії НОМЕР_1 виданий на його ім`я з завідомо підробленими відтисками штампів про перетин ним державного кордону України в пунктах перетину: "Гоптівка" «Виїзд № 097 від 10.02.2015" та "В`їзд № 010 від 13.07.2015" в пункті перетину кордону "Харків", "Харків" "Виїзд № 010 від 30.08.2015" та "В`їзд №013 від 16.10.2015" в пункті перетину кордону "Харків пасажирський".

При цьому, ОСОБА_3 , в вищезазначені числа, державний кордон України не перетинав, а використовував паспорт на своє ім`я з внесеними в нього підробленими відтисками штампів про перетин державного кордону для можливості перебувати на території України на строк, який встановлений законодавством України (90) днів.

При цьому, ОСОБА_3 , 06 жовтня 2016 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час, прибувши до Управління державної міграційної служби України у Волинській області, що в м. Луцьку, вул. Винниченка, 11 і знаходячись в службовому кабінеті, з метою продовження строку перебування на території України, надав заступнику начальника Управління УДМС України у Волинській області, паспорт громадянина Республіки Азербайджан серії НОМЕР_1 від 02.04.2010, виданий на його ім`я, достовірно знаючи, що на 30 та 31 сторінках нанесено підроблені штампи у вигляді відміток про перетинання державного кордону України через пункти пропуску державного кордону України.

Згідно витягу з бази даних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України" наданого оперативно-розшуковим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо перетину Державного кордону України, громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , територію України після в`їзду 13 січня 2015 року, не покидав.

Також, ОСОБА_3 , 03 жовтня 2017 року, перебуваючи в АДРЕСА_2 , повторно, використовував паспорт громадянина Республіки Азербайджан серії НОМЕР_1 виданий на його ім`я з завідомо підробленими відтисками штампів про перетин ним державного кордону України в пунктах перетину: "Гоптівка" "Виїзд № 097 від 10.02.2015" та "В`їзд № 010 від 13.07.2015" в пункті перетину кордону "Харків", "Харків" "Виїзд № 010 від 30.08.2015" та "В`їзд №013 від 16.10.2015" в пункті перетину кордону "Харків пасажирський".

При цьому, ОСОБА_3 , в вищезазначені числа, державний кордон України не перетинав, а використовував паспорт на своє ім`я з внесеними в нього підробленими відтисками штампів про перетин державного кордону для можливості перебувати на території України на строк, який встановлений законодавством України (90) днів.

При цьому, ОСОБА_3 , 03 жовтня 2017 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час, прибувши до Управління державної міграційної служби України у Волинській області, що в м. Луцьку, вул. Винниченка, 11 і знаходячись в службовому кабінеті, з метою продовження строку перебування на території України, надав заступнику начальника Управління УДМС України у Волинській області, паспорт громадянина Республіки Азербайджан серії НОМЕР_1 від 02.04.2010, виданий на його ім`я, достовірно знаючи, що на 30 та 31 сторінках нанесено підроблені штампи у вигляді відміток про перетинання державного кордону України через пункти пропуску державного кордону України.

Згідно витягу з бази даних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України" наданого оперативно-розшуковим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо перетину Державного кордону України, громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , територію України після в`їзду 13 січня 2015 року, не покидав.

Також, ОСОБА_3 , 30 липня 2018 року, перебуваючи в АДРЕСА_2 , повторно, використовував паспорт громадянина Республіки Азербайджан серії НОМЕР_1 виданий на його ім`я з завідомо підробленими відтисками штампів про перетин ним державного кордону України в пунктах перетину: "Гоптівка" "Виїзд № 097 від 10.02.2015" та "В`їзд № 010 від 13.07.2015" в пункті перетину кордону "Харків", "Харків" "Виїзд № 010 від 30.08.2015" та "В`їзд №013 від 16.10.2015" в пункті перетину кордону "Харків пасажирський".

При цьому, ОСОБА_3 , в вищезазначені числа, державний кордон України не перетинав, а використовував паспорт на своє ім`я з внесеними в нього підробленими відтисками штампів про перетин державного кордону для можливості перебувати на території України на строк, який встановлений законодавством України (90) днів.

При цьому, ОСОБА_3 , 30 липня 2018 року, приблизно о 10 год. 55 хв., прибувши до Управління державної міграційної служби України у Волинській області, що в м. Луцьку, вул. Винниченка, 11 і знаходячись в службовому кабінеті, з метою підтвердження законності перебування на території України, надав заступнику начальника ВБЗПТЛ ГУНП у Волинській області, паспорт громадянина Республіки Азербайджан серії НОМЕР_1 від 02.04.2010, виданий на його ім`я, достовірно знаючи, що на 30 та 31 сторінках нанесено підроблені штампи у вигляді відміток про перетинання державного кордону України через пункти пропуску державного кордону України.

Згідно витягу з бази даних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України" наданого оперативно-розшуковим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо перетину Державного кордону України, громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , територію України після в`їзду 13 січня 2015 року, не покидав.

Органом досудового розслідування вказані умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України, які виразились в пособництві, наданні засобів злочину іншим співучасникам злочину в виготовленні підроблених штампів установи, яка має право посвідчувати такі документи і надає права, з метою їх використання, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, які виразились у використанні завідомо підробленого документа.

В судовому засіданні подано угоду про визнання винуватості, укладену 01 жовтня 2018 року між прокурором Луцької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , згідно з якої, останній беззастережно визнає себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та не заперечує обставин вчинення інкримінованих йому злочинів, що викладені в обвинувальному акті, а також сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, враховується, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, шкідливих наслідків від інкримінованих злочинів не наступило, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг на його поведінку не надходило, крім цього, раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався. При цьому, сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, перейти до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті, у виді штрафу в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250 гривень, за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих доходів громадян, що становить 850 гривень. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 250 неоподаткованих доходів громадян, що становить 4250 гривень.

Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Прокурор, обвинувачений та його захисник в судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 , його захиснику та прокурору наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст.358 КК України та повністю підтвердив обставини їх вчинення. У вчиненому щиро розкаявся та погоджувався на призначення узгодженого покарання за угодою про визнання винуватості.

У відповідності до вимог ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості, вчинені ОСОБА_3 злочини, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, відноситься до категорії середньої та невеликої тяжкості.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить вчинення злочину повторно.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.
В даному випадку судом роз`яснено обвинуваченому, захиснику та прокурору правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженого покарання.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 468, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 01 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002738 від 31 липня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, між прокурором Луцької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250 гривень;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 до відбуття визначити покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподаткованих доходів громадян, що становить 4250 гривень.

Речові докази: паспорт громадянина Азербайджану виданий на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 від 02 квітня 2010 року, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - повернути за належністю його власнику ОСОБА_3 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайоного суду ОСОБА_1