Постанова
19 вересня 2018 року

м. Київ
справа № 1522/7070/13к

провадження № 51- 8559 ск18
Суддя Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 26 червня 2018 року щодо засуджених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
встановила:
Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 7 листопада 2016 року засуджено ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за ч.1 ст. 357 Кримінального кодексу України (далі КК) та призначено кожному з них покарання у вигляді штрафу в розмірі тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК звільнено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від відбування покарання.
Апеляційний суд Одеської області ухвалою від 26 червня 2018 року, керуючись положеннями статей 213, 365, 366, 367, 369, 370, 376, 379 Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 року (далі КПК 1960 року), задовольнив частково апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 та скасував вирок Приморського районного суду м. Одеси від 7 листопада 2016 року щодо засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а кримінальну справу за їх обвинуваченням за ч.1 ст. 357 КК закрив у зв`язку із не встановленням події злочину і недоведеністю участі засуджених у вчиненні цього злочину.
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга потерпілої ОСОБА_2 на зазначене рішення апеляційного суду, у якій вона порушує питання про перевірку ухвали апеляційного суду в касаційному порядку, посилається на неправильне застосування кримінального закону та істотне порушення кримінально-процесуального закону, при цьому зазначивши про порушення судами норм КПК 1960 року. Просить відкрити провадження за її касаційною скаргою, ухвалу апеляційного суду від 26 червня 2018 року скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, керуючись при цьому положеннями статей 370, 427, 428, 433, п.2 ч.1 ст.436, п.1 ч.1 ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України в редакції 2012 року (далі КПК 2012 року).
Відповідно до ч.2 ст. 387 КПК 1960 року зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам, зазначеним у статті 350 цього Кодексу. Однак, скарга ОСОБА_2 за своїм змістом не відповідає вимогам ч.1 ст. 350 КПК 1960 року, оскільки вказане нею у скарзі прохання про відкриття провадження та скасування оскаржуваного судового рішення із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, є вимогою до суду касаційної інстанції, визначеною положеннями ст. 436 КПК 2012 року і не узгоджується з положеннями, визначеними ч.1 ст. 396 КПК 1960 року, які стосуються прийняття рішень судом касаційної інстанції у результаті касаційного розгляду справи в рамках КПК 1960 року.
Крім того, судові рішення у даній кримінальній справі постановлені в порядку, передбаченому КПК 1960 року, а не за положеннями КПК 2012 року, про що також вказала у скарзі потерпіла ОСОБА_2 .
Відповідно до вимог ст. 398 КПК 1960 року підставами для скасування або зміни вироку, ухвали, постанови є істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженого. При цьому потерпіла ОСОБА_2 у скарзі не зазначила конкретно обґрунтувань, в чому полягає незаконність оскаржуваного судового рішення у зв`язку з неправильним застосуванням судом норм кримінального закону.

Згідно із ч. 2 ст. 388 КПК 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ст. 350, ч. 2 ст. 383, ст. 384, ч. 2 ст. 386, ч. 1 ст. 398 цього Кодексу не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

З огляду на зазначене, скарга ОСОБА_2 може бути розглянута за умови усунення вказаних недоліків і якщо повторна скарга надійде в межах строку, визначеного ст. 386 КПК 1960 року.

Враховуючи викладене та керуючись ч.2 ст.387, ст. 388, ст. 396, ч. 1 ст. 398 КПК України в редакції 1960 року, п.15 Перехідних положень Закону України №4651-VI від 13 квітня 2012 року, §3 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII,
постановила:
Відмовити у витребуванні кримінальної справи щодо засуджених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , для перевірки в касаційному порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя Касаційного кримінального суду ОСОБА_1
Верховного Суду