03.09.2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000026 від 15.03.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи протягом 2017-2018 років, діючи умисно, використовуючи реквізити підприємств, які здійснюють ввезення товарно-матеріальних цінностей через Одеську митницю ДФС на територію України, ухилились від сплати податків та інших обов`язкових платежів на загальну суму понад 5 млн.грн., що призвело до фактичного ненадходження коштів до державного бюджету в особливо великих розмірах.

Разом з тим, в рамках вказаного кримінального провадження встановлено, що до незаконної діяльності причетний ОСОБА_5 (іпн. НОМЕР_1 ), який за готівкові кошти придбає у підприємств, що здійснюють постачання на митну територію України товарів з Китаю та Туреччини, матеріали для виготовлення взуття. В подальшому, вказаний матеріал постачається до цеху, що підконтрольний ОСОБА_5 та використовується для виготовляється взуття, яке в подальшому реалізується оптом на всій території України без фактичного відображення отриманих доходів відповідно до вимог чинного законодавства.

Реалізація виготовленого взуття здійснюється також через магазин, який розташований на території ТОВ «Промтоварний ринок» (ринок 7-км), в якому, здійснює також фінансово-господарську діяльність ОСОБА_5 , який є фізичною особою-підприємцем, перебуває на обліку в ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області з 2011 року. Податкова звітність ФОП ОСОБА_5 подавалась в останнє у 2015 році, що є порушенням податкового законодавства України та вказує на факт приховування фактичних доходів від підприємницької діяльності.

Однак, згідно наявної інформації, фактична добова виручка вказаного магазину складає приблизно 100 000 грн., тобто місячний дохід становить близько 3 000 000 грн. Розрахування за придбанні товари проводиться в готівковий формі без відображення отриманих доходів в податковій звітності СГД.

З урахуванням вищевикладеного встановлено, що фактичні втрати бюджету від протиправної діяльності ОСОБА_5 складають особливо великі розміри.

Встановлено, що складське приміщення де зберігається виготовлене взуття та з якого здійснюється подальша його реалізація розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, складське приміщення за вказаною адресою належить ОСОБА_6 , а також щодо інших складських приміщень відомості про право власності відсутні.

28.08.2018 р. на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.08.2018 р. проведено обшук за вищевказаною адресою в ході якого вилучено 4000 пар взуття.

Вказані предмети місять відомості щодо діяльності складського приміщення, інформацію щодо кількості товару, яке на ньому зберігається.

Вилучене майно є речовими доказами, тому що вони є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також можуть бути об`єктом кримінально протиправних дій.

Арешт майна має на меті лише запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, а також з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження та збереження речових доказів.

Враховуючи вищевикладене, є достатні підстави вважати, що не накладення арешту може призвести до зникнення речових доказів, їх втрати, або пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, в зв`язку з чим слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

До суду надійшла заява слідчого в якій зазначено, що вона клопотання підтримує та просить провести розгляд за її відсутності та без виклику власників вищезазначеного майна, оскільки існує загроза його знищення.

Таким чином, з метою запобігання можливості знищення, пошкодження або приховування майна, вважаю можливим розглянути клопотання за відсутності його власників.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого та власника майна.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, клопотання слідчого про арешт майна вилученого під час проведення 28.08.2018 р. обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

29.08.2018 р. постановою слідчого вилучене майно в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З клопотання та наданих до нього матеріалів, вбачаються підстави у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме з метою забезпечення збереження вилучених у кримінальному провадженні речей, які за обставинами кримінального провадження є речовими доказами.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому, завданням арешту майна є запобігання можливості приховування або знищення, оскільки його незастосування може призвести до втрати доказів, що перешкоджатиме розслідуванню та встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчим в клопотанні конкретно вказаний перелік майна, на яке належить накласти арешт, а також до нього додані документи, якими він обґрунтовує його доводи.

Таким чином, суд вважає, що клопотання є законним, обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого з ОВС відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 , про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000026, а саме на: 4000 пар взуття.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: