№695/3204/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2018 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000563 відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 , близько 05 години 28 травня 2018 року, маючи прямий умисел спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, розуміючи і протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх негативних наслідків, переслідуючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 де, шляхом розбиття вікна проник до підсобного приміщення, звідки таємно, умисно, з метою власного збагачення, здійснив крадіжку гумового човна марки «Аква-Шторм» вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 10/471 від 06.09.2018 року становить 3749,66 грн, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на вказану суму.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до приміщення.

13 вересня 2018 року між прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000563 та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 3 ст. 185 КК України, підозрюваний у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки та отримана згода підозрюваного на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до абзацу п`ятого частини четвертої статті 469 КК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В матеріалах провадження наявна письмова згода потерпілої ОСОБА_6 прокурору на укладення угоди у даному провадженні про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений у судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні зазначав що угода відповідає вимогам закону та просив її затвердити.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Золотоніської місцевої прокуратури та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив указане кримінальне правопорушення, а тому його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 вересня 2018 року між прокурором Золотоніської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000563.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: гумовий човен марки «Аква-Шторм», що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити останній за належністю, звільнивши від обов`язків по зберігальній розписці.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у справі за проведення судової експертизи у сумі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1