Справа № 636/935/18 Провадження № 1-кп/636/359/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А І Н И

18 травня 2018 рокуЧугуївський міський суд Харківської області
у складі : головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000338 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Єланець, Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,

в с т а н о в и в:
Старший солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем призваним на військову службу під час мобілізації, перебуваючи на посаді старшого стрільця 3-го відділення 2-го взводу оперативного призначення 3-ої роти оперативного призначення (на автомобілях) 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , діючи в порушення вимогст.ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, п.8 ст.6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п. 4, 7, 12, 18, п.2 ст. 82, 83, 122, 173 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України №1153/2008 10 грудня 2008 року, Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.20014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Верховною Радою України № 1126-VII, ст.ст. 1,4 ч.8, ст.5, ч.1 ст.10, 11, ст.22 ч.3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», 15 листопада 2014 року о 9 годині 00 хвилин, діючи умисно, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків проходження військової служби, самовільно залишив місце служби - військову частину НОМЕР_1 , яка дислокуваласьв АДРЕСА_3 , та ухилявся від проходження військової служби до 26.02.2018 року до місця служби не повертався.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і визнав фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, суд вважає доведеною та підтвердженою сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються і на підставі вимог ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Як особа ОСОБА_3 характеризується за місцем проходження військової служби позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений.

При призначенні покарання суд керується загальними положеннями призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, які впливають на призначення покарання та його індивідуалізацію.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - щире каяття.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, наведені вище дані про його особу, пом`якшуючу покарання обставину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, і приходить до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі.

Але при цьому обставини у вигляді: щирого каяття ОСОБА_3 у скоєному, сприяння своїми показаннями правильному і об`єктивному встановленню фактичних обставин злочину, ставлення до скоєного, відсутність тяжких наслідків, молодого віку - суд у сукупності вважає достатніми для застосування у відношенні ОСОБА_3 ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням, тобто приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1