АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 518/637/18
ВИРОК
Іменем України
08 листопада 2018 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження :
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ананьєві кримінальне провадження №0000534 від 07 грудня 2017 року на підставі угоди про примирення відносно обвинуваченого громадянина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працюючого на посаді водія ТОВ «Формаг», одруженого, раніше не судимого, не військовозобов`язаного,
ВСТАНОВИВ:
23 серпня 2018 року до Ананьївського районного суду Одеської області з апеляційного суду Одеської області надійшов вищевказаний обвинувальний акт.
Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 27 серпня 2018 року вказаний обвинувальний акт прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання.
27 вересня 2018 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області надійшла угода про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 17 вересня 2018 року, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 471 КПК України, яку в послідуючому в судовому засіданні було уточнено.
З угоди про примирення, вбачається, що ОСОБА_4 досудовим слідством обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України за наступних обставин.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , обвинувачується в тому, що 06 грудня 2017 року біля 22 години 30 хвилин, керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме вантажним автомобілем - марки «VOLVO» моделі FМ 12, державний номерний знак НОМЕР_1 у складі напівпричепу контейнеровозу марки «VANHOOL», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в тверезому стані, рухався зі швидкістю 70-75 км/годину по автотрасі Київ-Одеса в напрямку м.Одеси по першій смузі руху проїзної частини автотраси з одностороннім рухом, яка має дві смуги для руху в попутному напрямку та дві смуги руху в зустрічному напрямку.
Під час руху, неподалік від с.Ревове, Ширяївського району, Одеської області, на відстані 300 м, ОСОБА_4 помітив проблискові маячки службового транспорту працівників поліції, які здійснювали оформлення дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась на 371 км. автотраси Київ-Одеса. Зменшив швидкість до 60 км/годину та почав гальмувати, не врахувавши стан дорожнього покриття та технічний стані свого автомобіля, а саме гальмівної системи, яка на момент ДТП знаходилась в технічно несправному стані.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №17-5921 від 30 січня 2018 року на момент ДТП ходова частина та рульове керування вантажного автомобіля «VOLVO» моделі FМ 12, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебували в працездатному стані, дозволяли водієві здійснювати рух по наміченій траєкторії й не мали несправностей, які б раптово для водія могли обумовити відмову систем, втрату керованості, або відведення автомобіля від заданого водієм напрямку руху. Гальмівна система вантажного автомобіля «VOLVO» моделі FМ 12, на момент ДТП знаходилася в технічно несправному стані. Несправність полягала у відсутності гальмівних механізмів коліс середньої осі автомобіля. Зазначена несправність виникла задовго до ДТП внаслідок проведення демонтажних робіт колісних гальмівних механізмів і могла бути виявлена особою, відповідальною за їх демонтаж та встановлення. Наявність цієї несправності об`єктивно проявлялася водію зниженням ефективності гальмування. Даний стан гальмівної системи не відповідає вимогам пунктів; 31.1 і 31.4.1 а), б) Правил дорожнього руху України, згідно з якими експлуатація транспортного засобу була заборонена. Однак, при зазначеній несправності, гальмівна система вантажного автомобіля «VOLVO» моделі FМ 12 до моменту події дозволяла водієві знижувати швидкість з відомою йому ефективністю аж до зупинки і не мала несправностей, які б приводили до раптової для водія відмови системи, або до раптового відведення убік від заданого напрямку руху. Світлотехнічне устаткування, призначене для освітлення дороги, вантажного автомобіля «VOLVO» моделі FМ 12, окрім ламп лівої головної фари, на момент ДТП знаходилося в працездатному стані.
В результаті чого вантажний автомобіль занесло та ОСОБА_4 , не впоравшись з керуванням, здійснив почергове зіткнення з попереду рухаючимися автомобілями. По правій полосі проїжджої частини автотраси з автомобілем марки «VOLKSWAGEN», державний номерний зрак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 та автомобілем марки «АUDI», моделі Q7, державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 . В результаті чого автомобілі отримали значні механічні пошкодження. Водій автомобіля марки «АUDI», моделі Q7, ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого осколкового перелому обох кісток правого передпліччя, забою правої легені, який супроводжувався правобічним пневмотораксом (потрапляння повітря в праву плевральну порожнину). Вказані ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини салону легкового автомобіля в умовах ДТП (зіткнення з автомобілем). Закритий осколковий перелом обох кісток правого передпліччя, забій правої легені, який супроводжувався правобічним пневмотораксом, як кожне окремо, так і в сукупності, спричинили тривалий розлад здоров`я строком 21 день і за цим критерієм, згідно п.2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що підтверджується висновком експерта №205 від 30.01.2018 року.
Згідно висновку №18-1164 судової автотехнічної експертизи обставин наїзду автопоїзда в складі сідельного тягача VOLVO» моделі FМ 12, державний номерний знак НОМЕР_1 у складі напівпричепу марки «VANHOOL», державний номерний знак НОМЕР_2 на автомобілі «VOLKSWAGEN», державний номерний зрак НОМЕР_3 та «АUDI», моделі Q7, державний номерний знак НОМЕР_4 від 27.03.2008 року належні дії водія автопоїзда сідельного тягача VOLVO» моделі FМ 12, державний номерний знак НОМЕР_1 у складі напівпричепу марки «VANHOOL», державний номерний знак НОМЕР_2 в умовах пригоди регламентувалися вимогами пунктів 12.1 та 13.1 ПДР, які передбачали необхідність завчасного зниження швидкості до швидкості попутних транспортних засобів, при забезпеченні контрольованого руху автопоїзда, належним виконанням вимог пунктів 12.1 та 13.1 ПДР водій автопоїзда в, складі сідельного тягача ; VOLVO» моделі FМ 12, державний номерний знак НОМЕР_1 у складі напівпричепу марки «VANHOOL», державний номерний знак НОМЕР_2 мав технічну можливість уникнути ДТП; в умовах пригоди фактичні дії водія автопоїзда в складі сідельного тягача VOLVO» моделі FМ 12, державний номерний знак НОМЕР_1 у складі напівпричепу марки «VANHOOL», державний номерний знак НОМЕР_2 не відповідали вимогам пунктів 12.1, 13.1 та 2.3.б) ПДР; у причинному зв`язку з фактом ДТП, з експертної точки зору, знаходяться фактичні дії водія автопоїзда; І в складі сідельного VOLVO» моделі FМ 12, державний номерний знак НОМЕР_1 у складі напівпричепу марки «VANHOOL», державний номерний знак НОМЕР_2 , що не відповідали вимогам пунктів 12.1 та 13.1 ПДР.
Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася у зв`язку з порушенням водієм вантажного автомобіля «VOLVO» моделі FМ 12, державний номерний знак НОМЕР_1 у складі напівпричепу марки «VANHOOL», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 "Правил дорожнього руху", які діють в Україні а саме: п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.1, 12.3, 13.1, 31.1 та п. 31.4.1 підпункт «а», «б», в яких зазначено, що:
- п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших одіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п., 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
- п. 12.1 «При виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;
- п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;
- п. 13.1 «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу»;
- п. 31.1 «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам, стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони, навколишнього ( середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої технічної документації»;
- п. 31.4.1 а) змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину,. вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника; б) під час дорожніх випробувань робочої гальмової системи перевищуються значення гальмового шляху в залежності від типу транспортного засобу».
Порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.1, 12.3, 13.1, 31.1 та п.31.4.1 підпункт «а», «б» Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.
В зв`язку з вище наведеним дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, оскільки він скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
З`ясувавши обставини справи, підтверджені доказами, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 своїми діями, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.286 КК України.
17 вересня 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, відповідно до умов, якої ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового засідання повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і зобов`язується визнати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні.
Сторонами погоджено покарання обвинуваченому у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 3400 грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами. ОСОБА_4 також згоден сплатити всі процесуальні витрати за проведення експертиз.
В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину повністю визнав, повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, угода є добровільною, не є наслідком погроз чи примусу, тому просить затвердити вказану угоду.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого, діючий на підставі ордеру, пояснив, що угода між потерпілим та обвинуваченим укладена за їх спільної згоди, обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, а потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що жодних претензій до обвинуваченого у нього немає, матеріальні збитки йому відшкодовано в повному обсязі, при цьому кожен з них повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, угода є добровільною, не є наслідком насильства, примусу чи погроз будь-кого з них, тому також просить затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим.
У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що будь-які претензії до обвинуваченого відсутні, при цьому повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, угода є добровільною, не є наслідком насильства, примусу чи погроз.
Представник потерпілого, діючий на підставі ордеру, в підготовчому судовому засіданні пояснив, що угода між потерпілим та обвинуваченим укладена за їх спільної згоди, обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, а потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що жодних претензій до обвинуваченого у нього немає, матеріальні збитки йому відшкодовано в повному обсязі, при цьому кожен з них повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, угода є добровільною, не є наслідком насильства, примусу чи погроз будь-кого з них, тому також просить затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим.
Прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області пояснив, що угода між потерпілим та обвинуваченим укладена за їх спільної згоди, обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, а потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що жодних претензій до обвинуваченого у нього немає, при цьому кожен з них повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, угода є добровільною, не є наслідком насильства, примусу чи погроз будь-кого з них, вважає, що вищезазначена угода може бути затверджена.
При узгодженні питання про покарання за вчинене кримінальне правопорушення, сторони дійшли згоди та клопочуть про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 3400 грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Можливість укладення угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні передбачено ч.1 ст.468 КПК України.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України на підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, який згідно ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України та наслідки невиконання угоди згідно ст.476 КПК України, а потерпілий ОСОБА_6 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
Укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам чинного Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, зокрема не суперечать вимогам ст.ст.65, 69 КК України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи, чи інтереси сторін або інших осіб, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, вивчені судом документи кримінального провадження свідчать про наявність підстав для визначення винуватості.
Так, обвинувачений за місцем проживання характеризується, як особа, скарг на яку не надходило, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, працевлаштований, не має на утриманні дітей, раніше не судимий. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння суду у встановленні істини у справі, обставини, що обтяжують покарання відсутні.
На підставі викладеного вище суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для затвердження уточненої угоди про примирення від 17 вересня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженого покарання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.
Разом з цим, речові докази по кримінальному провадженню, відповідно до вимог ст.100 КПК України повернути сторонам за належністю.
Процесуальні витрати: за проведення судової автотоварознавчої експертизи №17/6068 від 09 січня 2018 року в сумі 8008 гривень; за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи №17-5923 від 31 січня 2018 року в сумі 3861 гривні; за проведення судової автотехнічної експертизи №17-5922 від 29 січня 2018 року в сумі 2717 гривень; за проведення судової автотехнічної експертизи №17-5921 від 30 січня 2018 року в сумі 3003 гривні; за проведення судової автотехнічної експертизи №18-1164 від 27 березня 2018 року в сумі 1430 гривень, відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 314, 368, 370, 374, 469, 471, 473, 475 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Затвердити уточнену угоду про примирення від 17 вересня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 3400 гривень 00 копійок (три тисячі чотириста гривень 00 копійок), без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Запобіжний захід не обирався.
Речові докази по кримінальному провадженню, відповідно до вимог ст.100 КПК України повернути сторонам за належністю.
Процесуальні витрати: за проведення судової автотоварознавчої експертизи №17/6068 від 09 січня 2018 року в сумі 8008 гривень; за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи №17-5923 від 31 січня 2018 року в сумі 3861 гривні; за проведення судової автотехнічної експертизи №17-5922 від 29 січня 2018 року в сумі 2717 гривень; за проведення судової автотехнічної експертизи №17-5921 від 30 січня 2018 року в сумі 3003 гривні; за проведення судової автотехнічної експертизи №18-1164 від 27 березня 2018 року в сумі 1430 гривень, відповідно до ст.124 КПК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку; умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги виключно з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до апеляційного суду Одеської області через Ананьївський районний суд Одеської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому, представнику потерпілого та прокурору.
Головуючий суддя: ОСОБА_9