АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/2432/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2231/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне тяжке тілесне ушкодження
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

в режимі відеокрнференц зв`язку

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 639/2432/18 за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку покарання за ч.5 ст.72 КК України
за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 20 червня 2018 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 20 червня 2018 рокувідмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ст.72 КК України.
З цим судовим рішенням не погодився засуджений, який подав апеляційну скаргу і просить ухвалу районного суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд
Вислухавши доповідь судді, думки засудженого і прокурора, перевіривши матеріали кримінальногопровадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК зарахування судом строку попереднього увязнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження (тобто в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення) провадиться з розрахунку: один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі. При цьому, у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; д) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не зазначив, за який саме період судом відмовлено в зарахуванні попереднього ув`язнення. При цьому, послався на відсутність відомостей про перебування ОСОБА_7 у період з 12.05.2005 року по 02.08.2007 року в установах попереднього увязнення в рамках кримінального провадження, за результатами розгляду якого він був засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.10.2011 року. Даних про перевірку судом посилань на зазначений період судом не приведено.
Також суд послався на те, що 21.06.2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII від 18.05.2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», відповідно до якого частину 5статті 72 Кримінального кодексу Українивикладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті», і, таким чином, після набрання чинностіЗаконом України №2046-VIII від 18.05.2017 року, тобто з 21.06.2017 року попереднє ув`язнення зараховується у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, у зв`язку з чим клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього увязнення у період з 26.03.2018 року по теперішній час також не підлягає задоволенню.
Це послання суду не відповідає висновку щодо правозастосування, який міститься в постанові Верховного Суду від 13.03.2018 року в справі № 440/853/17, у випадку, коли станом на 20.06.2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII, відповідно до ст. 5 ч. 2 КК України відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року № 2046-VIII, яким погіршуватиметься становище цієї особи.
Зазначені вище порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно ч.1 ст.412 КПК України, є істотними, оскільки перешкодили ухваленню законного та обґрунтованого вироку щодо ОСОБА_8 і, згідно вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставами для скасування судового рішення.
Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені порушення процесуального закону шляхом повторного дослідження доказів та вищевказаних обставин кримінального провадження, оскільки відповідних клопотань про їх дослідження учасниками судового провадження не заявлено. Крім того, в оскаржуваному судовому рішенні відсутні посилання на відповідні судові рішення, за якими засуджений відбуває покарання та на аркуші, на яких такі рішення знаходяться в особовій справі, а до кримінального провадження копії таких рішень не долучені.
При новому розгляді суд має врахувати викладене, ретельно дослідити, у які періоди засуджений знаходився під вартою в режимі попереднього ув`язнення, вирішити клопотання засудженого згідно Закону.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 20 червня 2018 рокущодо ОСОБА_7 скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий -
суддя суддя суддя

_______________ _______________________ ___________________

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11