Номер провадження: 11-кп/785/133/18
Номер справи місцевого суду: 504/2661/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000965 від 29.05.2017 року за апеляційною скаргою прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.10.2017 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Велика Михайлівка Одеської області, громадянин України, українець, не працюючий, студент 4-го курсу Петрівського державного аграрного технікуму, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнаний винним та засуджений за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді виправних робіт строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України обвинувачений звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України. Вироком суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат в кримінальному провадженні, -

встановив:

згідно з оскаржуваним вироком суду, 28.05.2017 року, приблизно о 22:00 год., більш точний час не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи напроти продуктовою магазину, розташованого по АДРЕСА_3 , на узбіччі побачив декілька кущів рослини коноплі. В той момент у ОСОБА_8 виник злочинний намір, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту. З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_8 , діючи умисно, зірвав гілки п`яти кущів коноплі, в цей же день переніс їх до свого місця мешкання, а саме до спального приміщення домоволодіння АДРЕСА_3 , після чого почав зберігати для власного вживання, шляхом куріння. 29.05.2017 року, о 16:40 год. в ході проведення огляду на підставі заяви власника домоволодіння ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , в спальному приміщенні вказаного домоволодіння - у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено зламане гілля рослинного походження з листям сіро-зеленого кольору, зовні схожих на рослини коноплі та пристрій для куріння типу кальян «Бонг», які він зберігав в шафі розташованій в спальному приміщенні зазначеного домоволодіння, для власного вживання, шляхом куріння, без мети збуту. Відповідно до висновку експерта №1331-Х від 20.07.2017 року нашарування речовини, що міститься на наданому на експертизу пристрої є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено екстрактом канабісу. Маса екстракту канабісу по сухому залишку становить 0,011 г. Відповідно до висновку експерта № 1289-Х від 03.08.2017 року надана на експертизу речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка згідно постанови про призначення експертизи була вилучена 29.05.2017 з будинку АДРЕСА_3 , є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в висушеному стані становить 16,09 г.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність вини обвинуваченого, просить вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців. Доводи апеляційної скарги прокурора мотивовані тим, що призначене районним судом обвинуваченому покарання у виді виправних робот може бути застосоване лише до працюючої особи, а обвинувачений не працює, оскільки є студентом денної форми навчання, а тому всупереч вимогам ст. 57 КК України, районний суд призначив обвинуваченому покарання, яке до нього застосоване не може бути. Крім того, прокурор зазначає, що ухвалюючи вирок, суд всупереч вимогам ч.2 ст.124 КПК України, не вирішив питання про процесуальні витрати у кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, але просили зменшити іспитовий строк; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального правопорушення та про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, ніким не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вони не є предметом апеляційного розгляду.

Перевіривши вирок, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи прокурора про невірне застосування районним судом вимог кримінального закону при призначенні покарання обвинуваченому є обґрунтованими, з огляду на таке.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який повністю визнав себе винним та розкаявся у вчиненому.

У відповідності до санкції ч.1 ст.309 КК України, незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Статтею 57 КК України регламентовано, що виправні роботи вид основного покарання, яке обмежує право засудженого на зміну місця роботи, просування по службі, позбавляє частини заробітної плати. Засуджений відбуває дане покарання тільки за місцем роботи, що має за мету його виправлення в звичайних для нього умовах праці та запобігання вчинення ним нового злочину. Місцем роботи є підприємство, організація, установа, незалежно від форми власності, де особа прийнята на роботу у передбаченому законодавством порядку, виконує покладені у зв`язку з цим на неї трудові (службові) обов`язки й одержує заробітну плату. За таких вимог кримінального закону такий вид покарання не може бути призначений безробітним, особам, які офіційно не працевлаштовані, оскільки у цій нормі не передбачена можливість відбування такого покарання в інших місцях, що визначаються органами, які відають виконанням виправних робіт, а також тому, що воно передбачає відрахування в дохід держави із суми заробітку засудженого.

Разом з цим, районний суд, ухвалюючи вирок, при призначенні покарання, не дотримався вимог ст.57, ч.1 ст.309 КК України, та призначив обвинуваченому, який не працює, покарання у виді 2 (двох) років випраних робіт, що вказує на слушність доводів прокурора про незаконність вироку суду в частині призначеного покарання та тягне за собою скасування вироку в цій частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неналежного вирішення районним судом питання про стягнення процесуальних витрат у кримінальному провадженні, також є обґрунтованими, оскільки в резолютивній частини оскарженого вироку, всупереч вимогам ст.124 КПК України, відповідно до яких у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, суд, зазначивши про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 процесуальних витрати по справі на залучення експерта, не заначив, що вказані витрати підлягають стягненню на користь держави.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.2 ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш тяжкого покарання.

При призначенні покарання апеляційний суд враховує положення ст.ст. 50, 57, 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливою частиною цього Кодексу, відповідно до Загальної частини цього Кодексу, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Апеляційний суд погоджується з висновками районного суду щодо встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, на які в своїй апеляційній скарзі посилається прокурор, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання передбачене ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі в межах санкції статті кримінального закону з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України. На переконання апеляційного суду таке порання буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст.50 КК України.

Судові витрати по кримінальному провадженню на залучення експерта підлягають стягненню на користь держави.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 420, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.10.2017 року відносно ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання та вирішення питання щодо відшкодування процесуальних витрат.

Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

В силу п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню на залучення експерта в розмірі 1484 (одна тисяча чотириста вісімдесят чотири) гривні 40 копійок.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок вступає в силу з моменту проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання ним законної сили, а засудженим в той же строк, з дня отримання копії вироку.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4