Справа № 159/4947/16-к
Провадження № 1-кп/159/75/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002374 від 31.10.2016 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Височинівка Марківського району Луганської області, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, з неповною середньою освітою, заміжньої, не працюючої, раніше судимої:

-07.11.2014 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 20.07.2016 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду від 07.11.2014 року покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки,
-02.03.2017 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, -

у вчиненні нею кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_4 , будучи раніше судимою за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.11.2014 року за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 185 КК України, та маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не стала та повторно вчинила нове умисне середньої тяжкості кримінальне правопорушення проти власності.
Так, обвинувачена ОСОБА_4 , повторно 30 жовтня 2016 року близько 13 год. 30 хв., реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у кімнаті № 23 готелю "Ковельчанка", розташованого по вул. Театральній, 11 у м. Ковелі Волинської області, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння, непомітно для останнього, шляхом вільного доступу, таємно викрала гаманець, що не становить матеріальної цінності, у якому знаходились 2 200 польських злотих, що у перерахунку, згідно з курсом Національного банку України, становить 14 146 грн.; 500 Євро, що у перерахунку, згідно з курсом Національного банку України, становить 13 920 грн.; 300 доларів США, що у перерахунку, згідно з курсом Національного банку України, становить 7 650 грн.; 11 810 грн., чим спричинила потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 47 526 грн.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого їй діяння не визнала повністю. Суду показала, що в той день, точної дати не пам`ятає, вона та знайомий ОСОБА_7 були на Привокзальній площі в м. Ковелі, де познайомились з потерпілим ОСОБА_6 . Останній був п`яний та запропонував їй вступити в інтимні стосунки за гроші, на що вона погодилась. В подальшому вони втрьох пішли в готель "Ковельчанка", де в готельному номері вона мала інтимні стосунки з потерпілим. Після цього потерпілий заплатив їй 500 грн. та ліг спати, а вона пішла з готелю. ОСОБА_7 спочатку залишився в готелі, а потім наздогнав її біля магазину "Фокстрот". На отримані 500 грн. вона придбала обігрівач та продукти харчування. Викрадення грошей в потерпілого категорично заперечила.
Не зважаючи на повне невизнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненому, її винуватість у вчиненні інкримінованих їй діянь повністю доводиться зібраними та дослідженими в ході судового розгляду справи доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що в жовтні 2016 році він приїхав з Республіки Польща, де був на заробітках. В обідню пору на Привокзальній площі в м. Ковелі він познайомився з ОСОБА_4 і ОСОБА_7 . В ході їх спілкування він запропонував ОСОБА_4 вступити з ним в інтимні стосунки за 500 грн., на що вона погодилась. Вони всі зайшли в магазин "Салют", придбали коньяк, шоколадку, презервативи та пішли в готель "Ковельчанка". В готельному номері він та ОСОБА_7 вживали коньяк. В подальшому він попросив ОСОБА_7 вийти з номеру та вступив в інтимні стосунки з ОСОБА_4 , після чого заснув, оскільки був сп`янілий. Коли прокинувся, в номері нікого не було. Він виявив зникнення свого гаманця з грошима та кредитними картками, в зв`язку з чим звернувся в поліцію. Там йому показали фотографію ОСОБА_4 , яку він впізнав.
Показання потерпілого ОСОБА_6 об`єктивно підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_7 , який показав суду, що в той день, точної дати не пам`ятає, він та ОСОБА_4 познайомились з потерпілим на Привокзальній площі в м. Ковелі. В подальшому вони пішли в магазин "Салют", де придбали коньяк та презервативи і пішли в готель "Ковельчанка". Потерпілий заплатив за готельний номер, після чого в цьому номері він випив з потерпілим коньяку. Потім його попросили вийти з номера. В номері залишились ОСОБА_4 та потерпілий. Через деякий час він зайшов в номер та помітив, що потерпілий спить. Чи брала ОСОБА_4 щось з речей потерпілого, він не бачив. В подальшому він та ОСОБА_4 поїхали на таксі в магазин, де купили продукти харчування. Ствердив, що до зустрічі з потерпілим, грошей в ОСОБА_4 не було.
Показання потерпілого та вказаного вище свідка об`єктивно підтверджуються та узгоджуються із зібраними та дослідженими по кримінальному провадженню письмовими доказами документами.

Зокрема, як вбачається з протоколу огляду місця події від 31.10.2016 року, в цей день з участю потерпілого було оглянуто кімнату № 23 готелю "Ковельчанка", розташованого по вул. Театральній, 11 в м. Ковелі Волинської області. Встановлено, що двері кімнати не містять слідів пошкодження, замикаються. У кімнаті є три ліжка, постіль на одному з яких, що знаходиться найближче до дверей, розкрита та зім`ята. На підлозі зліва від ліжка ближче до середини кімнати виявлено розгорнутий презерватив. На поверхні стола виявлено дві склянки, картонну коробку з під презервативів за написом "Містер Бен", дві запакованих ємності з презервативами, одна без презерватива всередині, надірвана; папір з під шоколаду "Чайка" із залишками виробу, 3 серветки, пластикова пляшка з під води "Мірінда". Зазначені речі були вилучені в ході огляду місця події /т. 1 а.п. 32/.
31.10.2016 року ОСОБА_4 звернулась до поліції із заявою про добровільну видачу коштів в загальній сумі 5 572 грн., які вона викрала 30.10.2016 року в знайомого на ім`я ОСОБА_8 в готелі "Ковельчанка", та трьох фіскальних чеків /т. 1 а.п. 34/.
Згідно протоколу огляду місця події від 31.10.2016 року з фототаблицями, з участю обвинуваченої було оглянуто проїзд між будинками №№ 126 та АДРЕСА_2 . На землі, на узбіччі проїзду у місці, розташованому на відстані 23 м від вул. Незалежності, на яке обвинувачена показала як на місце, де вона 30.10.16 року викинула гаманець чорного кольору з картками, виявлено та вилучено банківську картку "Приватбанк" № НОМЕР_1 , картку "Салют" № НОМЕР_2 , картку "Комп`ютерний всесвіт" № НОМЕР_3 , картку картонну № НОМЕР_4 /т. 1 а.п. 35-37/.
17.12.2016 року до поліції звернувся ОСОБА_9 із заявою про добровільну видачу трьох електричних подовжувачів та електрообігрівача, що зберігались у його помешканні та були принесені туди ОСОБА_4 /т. 1 а.п. 62/.
Виявлені та вилучені в ході проведення оглядів місця події речі, грошові кошти, які були добровільно видані ОСОБА_4 , та речі, які були добровільно видані ОСОБА_9 у встановленому порядку були оглянуті та долучені до кримінального провадження як речові докази, що підтверджується відповідними протоколами огляду предметів від 17.12.2016 року та від 21.12.2016 року, постановами від 17.12.2016 року та 21.12.2016 року про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів /т. 1 а.п. 48-59, 63-68, 61, 69/.
ОСОБА_4 в судовому засіданні стверджувала, що до зустрічі з потерпілим вона мала близько 60 грн. Після зустрічі з потерпілим, останній заплатив їй 500 грн. Таким чином всього в неї було близько 560 грн.
В той же час, як вбачається з товарних чеків, які були добровільно видані ОСОБА_4 , остання, поміж іншого, потратила лише на продукти харчування 1268,80 грн., тобто набагато більше, ніж в неї, з її ж слів, було.
Зазначена обставина повністю спростовує доводи обвинуваченої та її захисника про її непричетність до крадіжки грошових коштів, належних потерпілому.
Суд визнає здобуті по даній справі докази допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд прийшов до переконливого висновку, що винуватість обвинуваченої у вчиненні інкримінованих їй діянь доведена повністю.

При цьому суд не приймає до уваги показання обвинуваченої про те, що вона не викрадала грошових коштів потерпілого, та розцінює такі її показання як намагання уникнути відповідальності за вчинення злочину, оскільки ці показання повністю спростовуються вищенаведеними доказами, які відповідають фактичним обставинам та узгоджуються між собою.

Аналізуючи наведене в сукупності, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винної у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_4 вчинено злочин середньої тяжкості, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд відносить добровільне часткове відшкодування завданих збитків.

Крім цього, при призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує також те, що вона не вперше притягується до кримінальної відповідальності, має незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, що характеризує її як особу, схильну до вчинення злочинів проти власності, вчинила новий злочин під час іспитового строку, дільничним офіцером поліції характеризується негативно, на диспансерному обліку в нарколога та психіатра не перебуває /т. 1 а.п. 76-79/.

Враховуючи наведене та небезпеку ОСОБА_4 , як особи, для суспільства, суд прийшов до висновку, що її виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і про відсутність підстав для застосування щодо неї положень ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, чи положень ст. 69 КК України, яка передбачає призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченій, суд прийшов до висновку, що для виправлення останньої та попередження вчинення нею нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням є покарання, запропоноване прокурором, у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення (злочину).

При цьому суд враховує те, що обвинувачена вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.11.2014 року була засуджена за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України до покарання у виді 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.07.2016 року, що залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 03.11.2016 року, звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, що було призначене за вищезазначеним вироком суду, було скасовано. Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.03.2017 року обвинувачена була засуджена за ч. 2 ст. 186 КК України за вчинення злочину, що мало місце 29.06.2016 року, тому, із застосуванням ст. 71 КК України їй було визначене остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з врахуванням вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.11.2014 року. Вказаний вище вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.03.2017 року набрав законної сили 03.04.2017 року.
Таким чином, суд, при обранні остаточної міри покарання обвинуваченій застосовує положення ч. 4 ст. 70 КК України з врахуванням вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.03.2017 року.
Оскільки обвинувачена на даний час відбуває покарання за вказаним вище вироком, питання запобіжного заходу до набрання даним вироком законної сили судом не вирішується.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, яка діяла до 20.06.2017 року), суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченій строк її попереднього ув`язнення до строку відбування покарання за даним вироком за період з 31.10.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а за період з 21.06.2017 року по день набрання вироком законної сили - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в діючій редакції).

Цивільних позовів по справі не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати по справі за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 880,40 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої в дохід держави в повному обсязі.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначеного за даним вироком покарання та покарання, призначеного за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.03.2017 року, що набрав законної сили 03.04.2017 року, за яким ОСОБА_4 засуджена за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України (з врахуванням вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.11.2014 року), остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_4 рахувати з 31 жовтня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, яка діяла до 20.06.2017 року), зарахувати обвинуваченій ОСОБА_4 строк її попереднього ув`язнення до строку відбування покарання за даним вироком за період з 31.10.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а за період з 21.06.2017 року по день набрання вироком законної сили - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в діючій редакції).

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати по справі в сумі 880 (вісімсот вісімдесят) гривень 40 копійок за проведення дактилоскопічної експертизи.

Речові докази:

-пластикову пляшку з етикеткою "Міранда", обгортку з - під шоколаду "Чайка", дві склянки, коробку з під презервативів "Містер Бен", три упаковки з під презервативів "Містер Бен", три фіскальні чеки, аркуш паперу зеленого кольору, які передано на зберігання до камери схову речових доказів Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, - знищити;
-три електроподовжувачі, електрообігрівач, що передані на зберігання до камери схову речових доказів Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, - повернути обвинуваченій ОСОБА_4 ;
-картку "Комп`ютерний світ", картку "Салют", картку "Приватбанк" № НОМЕР_1 , які передано на зберігання до камери схову речових доказів Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
-грошові кошти в сумі 5 622 грн., які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити у володінні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1