Справа №359/3604/18
Провадження №1-кп/359/417/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
13 липня 2018 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі колегії суддів:

судді доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , та його захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в кримінальному провадженні №0000626, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2018 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борочиче Горохівського району Волинської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України,

розглянувши питання доцільності подальшого перебування обвинуваченого під вартою в порядку ст. 331 КПК України,
в с т а н о в и в :
Під час судового засідання було встановлено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому закінчується 16.07.2018 року, а судовий розгляд до цієї дати завершити неможливо, тому суд поставив перед сторонами питання про доцільність продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прокурор просив суд продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому.
Обвинувачений та його захисники при вирішенні питання покладаються на думку суду.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу строку тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою визначається судом з урахуванням обставин, викладених в ст.ст.177, 178 цього Кодексу.
Так, згідно з п. 1, п. 4, п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню та продовжити кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.
За п. 2, п. 4 та п. 5 ст. 178 цього Кодексу суд зобов`язаний оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність або відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи.
Встановлено, що ризики, які слугували підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не перестали існувати. З огляду на ці обставини у суду є підозри, що після звільнення обвинуваченого з-під варти він буде переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню та продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.
Належні докази можливості зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою суду не надано.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.17 листа №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).
Встановлено, що забезпечення кримінального судочинства та правопорядку становить суспільний інтерес, який має превалююче значення та виправдовує обрання, у цьому зв`язку, підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наведеному вище ризику, з урахуванням встановлених судом обставин та особу обвинуваченого.
З урахуванням викладеного, та необхідністю доставки обвинуваченого до суду першої інстанції, а також забезпечення ним належної процесуальної поведінки, суд вважає,що обвинуваченому доцільно продовжити строк тримання під вартою на 60 діб, тобто до 24.00 год. 10.09.2018 року.
Керуючись п.2, п.5 ст.178, ст. 181, ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. 372 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - на 60 діб та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 24.00 год. 10.09.2018 року.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Оголошено повний текст ухвали суду здійснено 18.07.2018 року.

Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_9 -

ОСОБА_10