Справа 688/1248/18
№ 1-кс/688/311/18
Ухвала
Іменем України
27 квітня 2018 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, погоджене з прокурором Шепетівської місцевої прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:
Слідчий СВ Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, за погодженням з прокурором Шепетівської місцевої прокуратури, направив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання послався на те, що СВ Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000493 від 25.04.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 квітня 2018 року, близько 21 год., ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, умисно нанесли останньому тілесні ушкодження. Зокрема, ОСОБА_7 умисно наніс ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки в обличчя зліва. Після чого, ОСОБА_5 умисно наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в ліву частину тулуба та один удар кулаком лівої руки в праву частину тулуба, внаслідок чого останній втратив рівновагу і впав на підлогу. У подальшому, ОСОБА_5 зі ОСОБА_7 продовжили наносити удари кулаками по обличчю та тілу ОСОБА_9 , який, захищаючи своє життя та здоров`я, підняв з підлоги сокиру та, у такий спосіб захищаючи себе, маючи на меті примусити останніх залишити помешкання ОСОБА_8 , наніс сокирою два удари в ділянку голови ОСОБА_7 , який, після цього, разом із ОСОБА_5 , залишили будинок та вийшли на подвір`я.

Надалі, перебуваючи на подвір`ї вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_5 , умисно, з метою заподіяння, небезпечних для життя, тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , вирвав з рук останнього сокиру, та, з мотивів помсти, наніс правою ногою один удар в живіт потерпілому, внаслідок чого останній впав на землю. Продовжуючи свої дії, спрямовані на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_7 , з мотивів помсти, умисно наніс ОСОБА_9 один удар правою ногою в обличчя, а саме в ділянку підборіддя, від якого останній знову впав на землю, після чого ОСОБА_7 , наніс ще не менше трьох ударів ногами в голову та ліву ділянку тулуба потерпілого, внаслідок чого останній втратив свідомість.

В цей же час, ОСОБА_5 , діючи з єдиним злочинним наміром з ОСОБА_7 , з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи поряд із потерпілим ОСОБА_9 , який продовжував лежати на землі без свідомості у положенні на спині, умисно наніс останньому почергово не менше шести ударів ногами в голову та ліву частину тулуба.

У свою чергу, ОСОБА_8 , усвідомлюючи тяжкість спричинених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , який перебував без свідомості, та настання їх наслідків, своїм тілом та руками прикрила тулуб та голову потерпілого, водночас ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, наніс йому ще не менше чотирьох почергових ударів ногами по тулубу та в голову ОСОБА_10 .

В результаті вказаних умисних протиправних дій ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 заподіяли потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, субдуральної гематоми зліва, внутрішньо-мозкової гематоми, перелому нижньої щелепи, перелому ребер зліва та мозкової коми, які за попередніми даними відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб, небезпечного для життя в момент заподіяння ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України.

ОСОБА_5 раніше не судимий, вчинив тяжкий злочин, не має міцних соціальних зв`язків, не має легальних джерел для існування, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також слідчий зазначив, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти таким ризикам, просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження: слідчого та прокурора, які підтримали заявлене клопотання, підозрюваного та захисника, які проти задоволення клопотання заперечували, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ч. 1 ст. 183 КПК).

Встановлено, що клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України. Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний та захисник отримали 27.04.2018 року.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000493, 25.04.2018 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України.

25.04.2018 о 15 год. 15 хв. ОСОБА_5 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

26.04.2018р. ОСОБА_5 оголошено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, підтверджується: протоколом огляду місця події від 25.04.2018р., протоколами оглядів речових доказів від 25.04.2018р., протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 , іншими матеріалами кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному слід обрати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Докази та обставини, на які посилається прокурор дають достатні підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_5 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного, тяжкого злочину, не має стабільних соціальних зв`язків, сім`ї, місця роботи, має близьких родичів на тимчасово окупованій АР Крим та Білорусі, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків для зміни ними показань в бік покращення становища підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, перевагу публічного інтересу над приватним, тобто існування реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні та доведені в судовому засіданні, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки підозрюваного, клопотання слід задовольнити, обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя враховує вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, та розмір застави не визначає.

Щодо доводів захисника про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Щодо доводів захисника про відсутність ризиків, слідчий суддя вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на свідків, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Усі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності у вчиненні злочину вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Ті обставини, що ОСОБА_5 не судимий та є учасником бойових дій, на що посилається захисник, за вказаних вище обставин не є визначальними аргументами, які давали б можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Встановити строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, з 27 квітня 2018 року по 24 червня 2018 року включно.
Зобов`язати слідчого негайно повідомити близького родича підозрюваного про тримання під вартою останнього.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Хмельницької області.

Слідчий суддя ОСОБА_1