Справа № 170/158/18
Провадження № 1-кс/170/125/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2018 року смт. Шацьк
Слідчий суддя Шацького районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого, погоджене прокурором, про арешт майна,
Слідством встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.09.2011 року між Шацькою селищною радою та ОСОБА_7 , останньому перейшла у власність земельна ділянка для обслуговування бази відпочинку, яка розташована в межах смт. Шацьк (ур. Гряда) Шацької селищної ради, та видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 304160 від 12.10.2011 року. В листопаді 2012 року ОСОБА_7 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на п`ять земельних ділянок при поділі однієї земельної ділянки, яка йому належала, три з яких надалі були продані зазначеним громадянам та юридичним особам.
Згідно робочого проекту «Прибережна захисна смуга і водоохоронна зона навколо озера Світязь» в межах земель смт. Шацьк та Шацького національного природного парку (в районі забудови баз відпочинку урочища Гряда) Шацької селищної ради Шацького району Волинської області, затвердженого рішенням Шацької селищної ради від 15.06.2004 року № 15/23.1 вищевказані самовільно зайняті земельні ділянки відносяться до земель смт. Шацьк, які входять в прибережну захисну смугу.
Під час проведення перевірки Любомльським районним виробничим відділом Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» проведені контрольні обміри та топографо-геодезична зйомка вказаних земельних ділянок. За результатами проведених робіт встановлено, що в межах населеного пункту смт. Шацьк, у прибережно-захисній смузі до о. Світязь, ОСОБА_5 самовільно займає земельну ділянку комунальної власності, площею 0,0285га, ТзОВ «ЮГ-ІНВЕСТ СІСТЕМ» самовільно займає земельну ділянку комунальної власності, площею 0,0278га та ОСОБА_6 самовільно займає земельну ділянку комунальної власності, площею 0,0320га. Вказані земельні ділянки із прилягаючими до них земельними ділянками, що знаходяться у власності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ТзОВ «ЮГ-ІНВЕСТ СІСТЕМ» та ВАТ «Нововолинський завод залізобетонних виробів» огороджені по периметру суцільним парканом на бетонній основі.
Також встановлено, що самовільно зайняті земельні ділянки відгороджені суцільним парканом разом із земельними ділянками, які належать ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ТзОВ «ЮГ-ІНВЕСТ СІСТЕМ» і жодні розмежувальні знаки відсутні, а тому вказані земельні ділянки (в тому числі і самовільно зайняті) використовуються власниками як єдине ціле.
Таким чином, на думку слідчого, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ТзОВ «ЮГ-ІНВЕСТ СІСТЕМ» самовільно займають земельні ділянки в прибережно-захисній смузі, а тому, вважаються такими, які набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.
Заслухавши думку слідчого та прокурора, які клопотання підтримали та просили задовольнити, оглянувши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагають визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.
Згідно ст.ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, ст. 8 «Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя /підпис/ ОСОБА_1
Слідчий суддя Шацького районного суду Волинської області ОСОБА_1