Справа № 544/446/18
№ пров.1-кп/544/70/2018
Номер рядка звіту 54
В И Р О К
іменем України
11 травня 2018 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду по вул. Ярмарковій, 17 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000137 від 17.04.2018, відносно
ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна вища, непрацюючого, неодруженого, такого, що не має утриманців, військовозобов`язаного, раніше судимого:

-18.09.2017 Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн. Штраф сплачено 23.04.2018. Судимість не знята та не погашена,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389-1 Кримінального кодексу України (далі КК України),

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , із боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В:
Вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 18 вересня 2017 року затверджено угоду про примирення від 16 червня 2017 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 . Вироком визнано винуватим ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на момент розгляду справи становить 850 грн. ОСОБА_3 був достовірно повідомлений про наслідки умисного невиконання угоди про примирення, зокрема щодо можливості притягнення до кримінальної відповідальності за умисне невиконання угоди про примирення та обов`язок протягом місяця з дня проголошення вироку сплатити штраф. Усвідомлюючи зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, беззастережно визнавши провину, розуміючи свої права та наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, діючи умисно, з метою невиконання угоди про примирення, ОСОБА_3 , маючи реальну можливість виконати вирок суду, штраф не сплатив, ігноруючи роз`яснення Пирятинського районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 03 листопада 2017 року та 20 листопада 2017 року, чим умисно не виконав угоду про примирення.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в умисному невиконанні засудженим угоди про примирення, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 389-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся. Вказав, що штраф ним на сьогоднішній день сплачено. Також заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням.

Прокурор не заперечував проти такого порядку розгляду справи і суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.

З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 389-1 КК, як умисне невиконання засудженим угоди про примирення правильна.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його вік та те, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю, щиро кається в скоєному, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, штраф по вироку суду сплачено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно п. 1 ч. 1 ст. 67 КК, судом не встановлено.

На переконання суду та відповідно до висновку викладеного у Досудовій доповіді органу пробації, з огляду на характер вчиненого кримінального правопорушення та визначені рівня ризику вчинення обвинуваченим повторних кримінальних правопорушень та ризику небезпеки для суспільства чи окремих осіб, орган пробації дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Ураховуючи, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, суд, приймаючи до уваги обставину, що пом`якшує покарання, особу винного, та те, що ним сплачено штраф, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 389-1 КК України, із звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України із покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

На думку суду, саме таке покарання необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389-1 Кримінального кодексу України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до пп. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1