Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №279/9535/13-к
провадження №1/279/8/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальну справу по обвинуваченню неповнолітнього

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зеремля Баранівського району Житомирської області, громадянина України, неодруженого, з неповною середньою освітою, непрацюючого, учасника АТО, несудимого,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.15 ч.2 185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 187 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_5 , будучи неповнолітнім, на початку листопада 2011 року в період часу з 01.11.2011 року по 10.11.2011 року близько 16-ої год. за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 , засудженим вироком Коростенського міськрайонного суду від 04.12.2013 року, через незамкнені двері проник до приміщення сараю потерпілої ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 ), звідки таємно викрав електричну пилу марки «Макіта» вартістю 1489 грн.; 10.11.2011 року близько 23-ої год. за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які засуджені вироком Коростенського міськрайонного суду від 04.12.2013 року, поник до приміщення сараю потерпілої ОСОБА_10 ( АДРЕСА_4 ), звідки таємно викрав її майно на суму 186,26 грн.: 70 кг картоплі вартістю 144,76 грн., мішки вартістю 10 грн., банки з консервацією на суму 18,50 грн., навісний замок вартістю 13 грн.; 06.12.2011 року за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , які засуджені вироком Коростенського міськрайонного суду від 04.12.2013 року, знаходячись біля будинку №46-а по вул.Сосновського м.Коростень Житомирської області, разом з вказаними особами підійшов до потерпілого ОСОБА_14 , після того як ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 з метою заволодіння майном нанесли потерпілому численні удари кулаками рук та ногами по різних частинах тіла, від яких потерпілий впав, підійшов до потерпілого та підвів в сидяче положення, надавши іншим співучасникам можливість заволодіти майном потерпілого на загальну суму 498,50 грн.: паспортом, двома банківськими картками, зв`язкою ключів, парою господарських рукавиць, мобільним телефоном марки «Нокіа-1600» з сім-карткою оператора «Київстар», грошима в сумі 15 грн., після чого вказані особи намагались зняти грошові кошти за допомогою викрадених банківських карток та, не досягнувши своєї мети, повернулись до потерпілого, де ОСОБА_9 та ОСОБА_12 продовжили наносити удари, заподіявши потерпілому ОСОБА_14 легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, у виді синців правої кисті, обличчя при наявності забою головного мозку з помірно вираженою вогневищевою симптоматикою; 12.12.2011 року близько 00.30 год., знаходячись на автобусній зупинці, розташованій поблизу будинку №84 по вул.Кірова м.Коростень, за попередньою змовою з двома невстановленими особами, після того, як одна із невстановлених осіб нанесла удар рукою в потиличну частину голови потерпілої ОСОБА_15 , від якого потерпіла впала, разом з іншою особою заволодів майном потерпілої на загальну суму 2399 грн.: жіночою сумкою, гаманцем, грошима в сумі 62 грн., шкіряними рукавицями, мобільним телефоном марки «Самсунг» з сім-карткою оператора «Київстар», банківською карткою, на рахунку якої знаходились кошти в сумі 1075 грн, косметикою, ключами; 28 травня 2012 року близько 01.00 год. за попередньою змовою з ОСОБА_6 , засудженим вироком Коростенського міськрайонного суду від 04.12.2013 року, проник на територію відокремленого підрозділу Коростенської колійної машинної станції №122 (пров. Ковельський, 10-а, м. Коростені), де з козлового крана марки КПБ-12,5У намагався викрасти майно відокремленого підрозділу Коростенської колійної машинної станції №122 на загальну суму 5224,50 грн.: 30 метрів кабелю марки КГ 3х4, вартістю 864 грн., 50 метрів кабелю марки КГ 3х16 вартістю 4360,50 грн., однак був поміченим сторонньою особою; 07.06.2012 року близько 01.40 год. за попередньою змовою з ОСОБА_6 , засудженим вироком Коростенського міськрайонного суду від 04.12.2013 року, проник на територію відокремленого підрозділу Коростенської колійної машинної станції №122 (пров. Ковельський, 10-а, м. Коростені), де з козлового крана марки КПБ-10У намагався викрасти 90 метрів кабелю марки КГ 3х16, вартістю 7064 грн., який належить відокремленому підрозділу Коростенської колійної машинної станції, однак був помічений та затриманий.

ОСОБА_5 свою вину згідно пред`явленого обвинувачення визнав в повному обсязі, підтвердив показання, які давав під час досудового слідства, які були досліджені в судовому засіданні (а.с.229-231,235-237 т.1, 13-19, 43-54, 216, 228-232, 242 т.2, 122-124, 128-129, 131-135, 172-173, 216-219 т.3, 180-181, 186-187 т.10), та показав, що на той час йому було 15-16 років, навчався в школі-інтернаті, легко піддавався впливу більш старших хлопців, товаришував з ОСОБА_16 , який знайомив його і з іншими хлопцями. До сараїв потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 проникли з метою викрадення продуктів харчування, бо не мали, що їсти. З тією ж метою намагались викрасти кабель, щоб продати його, однак були виявлені охоронцем. Під час нападу на потерпілого ОСОБА_19 він лише знаходився поряд з іншими хлопцями, збоку спостерігав за подією, насильство до потерпілого не застосовував, участі в його побитті не приймав, а лише підвів потерпілого, який впав, складав викрадене майно на лавку, з викраденого нічого не отримав. Так чинив, бо боявся старших хлопців, його думка не враховувалась, в тому віці не розумів наслідків подій, а в даний час все усвідомив та жалкує про вчинене.

Враховуючи, що підсудний свою винність визнав повністю, правильно розуміє сутність обвинувачення, фактичні обставини справи ніким не оспорюються, судом в порядку ст.299 КПК України визнано недоцільним дослідження показань потерпілих та свідків по справі.

Крім власних показань підсудного його винність доводиться і дослідженими письмовими доказами, а саме: заявами потерпілих про вчинені відносно них злочини, протоколами огляду місць злочинів, протоколами виїмки викрадених речей, протоколами відтворення обстановки та обставин події, протоколами ставок віч-на-віч, висновками експертів, в яких зафіксовано обстановку на місцях вчинених злочинів, виявлення та вилучення слідової інформації, відтворення підсудним та іншими співучасниками обставин вчинених злочинів, результати досліджень тяжкості отриманих потерпілим ушкоджень (т.1 а.с.22-25, 26-37, 73, 81,97, 243-245,249-250, т.2 а.с.13-19, 24-28, 32-41, 43-54, 209, 210-212, 216, 229-232, т.3 а.с. 76, 78-82, 114-116,131-135, т.10 а.с.19,21-26, 37-40, 74, 78-82).

Таким чином, проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази суд дійшов висновку про винуватість підсудного в інкримінованих йому злочинах та кваліфікує його умисні дії, які виразились в таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднані з проникненням у приміщення, за ст.185 ч.3 КК України; які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинені за попередньою змовою групою осіб, за ст.187 ч.2 КК України; які виразились у відкритому заволодінні чужим майном (грабіж), поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинені за попередньою змовою групою осіб, за ст.186 ч.2 КК України; які виразились в закінченому замаху та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, за ст.15 ч.2 185 ч.2 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є з`явлення із зізнанням, каяття у вчиненому, сприяння в розкритті злочинів, вчинення злочинів неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують його покарання, не встановлено, а вказана в обвинувальному висновку така обставина, як перебування у стані сп`яніння, свого підтвердження не знайшла.

Як особа ОСОБА_5 вчинив злочини в неповнолітньому віці, був дитиною, позбавленою батьківського піклування, соціально та педагогічно занебданою, виховувався в багатодітній малозабезпеченій сім`ї, проживав та навчався в школі-інтернаті, по досягненню повноліття змінив свою життєву та соціальну позицію, добровольцем приймав участь в антитерористичній операції, отримав поранення, по місцю проходження військової служби характеризується виключно позитивно, на спеціалізованих обліках не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на час судового розгляду досяг повноліття.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини справи, особу обвинуваченого та ступінь його участі в злочинних діях (насильства до потерпілих не застосував), умови його життя та виховання, вплив дорослих, вік, рівень розвитку та особливості особи на момент їх вчинення, його подальшу поведінку, відношення до вчиненого, пом?якшуючі покарання обставини та відсутність його обтяжуючих, суд вважає, що його виправлення можливо без ізоляції від суспільства.

Оскільки судом встановлено декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, з урахуванням особи винного, який вчинив злочини в неповнолітньому віці, свою вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, даючи правдиві показання, сприяв в розкритті злочинів, до кримінальної відповідальності притягується вперше, суттєво змінив свою поведінку, суд вважає за можливе на підставі ст.69,ч.1 КК України призначити йому основне покарання за ст.187 ч.2 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинений злочин, без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, оскільки відповідно до ст.98 ч.2 КК України до неповнолітніх додаткове покарання у виді конфіскації майна не застосовується.

Визначивши вид та розмір покарання в межах санкцій частин статей 185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2 КК України, покарання за ст.187 ч.2 КК України з застосуванням ст.69 ч.1, 98 ч.2 КК України в розмірі нижче від найнижчої межі у виді позбавлення волі без конфіскації майна, враховуючи положення ст.102 КК України, призначивши покарання за сукупністю злочинів за правилами ст.70,ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, відповідно до ст.75,104 КК України звільняє від його відбування з випробуванням, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.323, 324 КПК України в редакції Закону від 28.12.1960 року,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.15 ч.2 185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 187 ч.2 КК України, і призначити йому покарання за ст. 15 ч.2 185 ч.2 КК України у виді двох років позбавлення волі, за ст.185 ч.3 КК України у виді трьох років позбавлення волі, за ст.186 ч.2 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі, за ст.187 ч.2 КК України з застосуванням ст.69 ч.1, 98 ч.2 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

Покарання за сукупністю злочинів призначити за правилами ст.70,ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим в виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

Звільнити ОСОБА_5 на підставі ст.75,104 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в два роки, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки .

Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до ст.76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Суддя
Копія згідно оригіналу