Справа № 173/2053/18
Номер провадження1-кп/173/220/2018
01 жовтня 2018 року Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Орджонікедзе, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
раніше судимого:
- 31.10.2017 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , в період часу з 8 серпня по 10 серпня 2018 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, проходячи біля будинку АДРЕСА_1 , виявив, що в даному будинку, який належить ОСОБА_5 , нікого немає. Далі, в наслідок раптово виниклого умислу, спрямованого на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, ОСОБА_4 переліз через паркан, яким огороджена територія вказаного вище будинку, таким чином здійснив умисне, незаконне проникнення на територію домоволодіння належного ОСОБА_5 .
Перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 підійшов до погребу та виявив металеві ворота розміром 80х178х0,3 см. вартістю 480,00 грн., якими було зачинено приміщення вказаного погребу та визначив їх предметом свого злочинного посягання, після чого ОСОБА_4 підійшов до входу в підвал житлового будинку та виявив там ще одні металеві ворота розміром 74х159х0,5 см. з металевою рамою розміром 87х163х0,5 см вартістю 610,00 грн., які також визначив предметом свого злочинного посягання. Далі, ОСОБА_4 перебуваючи на території вказаного домоволодіння знайшов металеву арматуру та за її допомоги демонтував вищевказані речі. Після чого ОСОБА_4 повністю усвідомлюючи протиправність своїх дій, цілком усвідомлюючи те, що він повторно, в період випробувального терміну, вчинює безоплатне вилучення чужого майна (крадіжку), за допомогою фізичної сили своїх рук виніс вказані речі за територію вказаного домоволодіння та розпорядився ними на власний розсуд.
Таким чином своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 1090,00 грн. згідно висновку судової-товарознавчої експертизи №123 від 22.08.2018 в цінах діючих на момент скоєння злочину.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, та суду пояснив, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах здійснив крадіжку вказаного майна у потерпілої. У скоєному щиро кається.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного в мотивувальній частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Таким чином, оскільки всі досліджені судові докази логічно взаємопов`язані і послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище.
Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.
Призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого та обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, скоїв злочин в період іспитового строку, характеризується посередньо, скоєний ним злочин відносяться до категорії тяжких злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочини в період іспитового строку за вироком Верхньодніпровського районного суду від 31.10.2017 року, остаточне покарання необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України, яке, на думку суду, буде справедливим, достатнім для досягнення мети покарання та відповідатиме принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, передбаченого Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує в сукупності всі обставини справи, тяжкість скоєного злочину та призначеного покарання, особу обвинуваченого який характеризується посередньо, раніше судимий, скоїв злочин в період іспитового строку, а тому з метою запобігання ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме: вчиняти нові злочини та переховуватися від суду, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому судом не обговорювалось, оскільки потерпілий ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявив.
Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання призначеного вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2017 року, остаточно призначивши покарання до відбуття у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.
Продовжити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:
1) не залишати житло з 20:00 до 06:00 годин за адресою: АДРЕСА_2 ;
2) не відлучатися із населеного пункту де проживає ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора, суд, про зміну свого місця проживання;
4) не відвідувати розважальні заклади розташовані на території м. Верхньодніпровська, Дніпропетровської області.
Речові докази по справі металеві ворота розміром 80х178 см. з товщиною металу 3 мм вагою 53 кг, металеві ворота розміром 74х159 см. з товщиною металу 5 мм, які знаходяться в металевій рамці розміром 87х163 см з товщиною металу 5 мм загальною вагою 73 кг, які передано на зберігання потерпілій, після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.