Справа № 182/4554/17
Провадження № 1-кп/0182/122/2018
У Х В А Л А
Іменем України

18.06.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000011 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, освіта вища, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 212 КК України,

за участю

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що

21.01.2003 року рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області за № 04052198ю0010784 зареєстроване приватне підприємство (далі «ПП») «Ресурс-М» (, юридична адреса на час вчинення кримінального правопорушення - м. Нікополь, вул. Краснодонська 11).

Наказом №1 від 31.01.2003 року та рішенням власника ПП «Ресурс-М» №1 від 31.01.2003 року на посаду директора зазначеного підприємства призначено гр. ОСОБА_3 .

Відповідно до п.п. 15.7 п. 15 статуту підприємства ПП «Ресурс-М», затвердженого 27.07.2005 року, до обов`язків директора підприємства відноситься:

-без доручення діє від імені підприємства представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях у відносинах з юридичними особами та громадянами, у суді та господарському суді як в Україні так і за кордоном;

-заключає контракти, угоди і інші юридичні акти всіх видів, які не суперечать законодавству;

-затверджує договірні ціни на товари та послуги;

-організовує ведення бухгалтерської звітності та обліку;

-виконує інші дії, пов`язані з поточною діяльністю підприємством, таким чином ОСОБА_3 є службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності, що виконує адміністративно-господарські функції.

В період з 31.01.2003 року по 01.03.2008 року ОСОБА_3 здійснював підприємницьку діяльність керуючись законами України, в тому числі дотримуючись вимог:

-ст. 68 Конституції України - «Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності»;

-ст. 67 Конституції України «Кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом»;

-ч.2 ст. 3 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХIV від 16.07.1999 року - «Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який

ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку»

-ч.6 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХIV від 16.07.1999 року - «Керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечення неухильного виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера, щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів»;

-ст. 3 Закону України «Про систему оподаткування» №77/97-ВР від 18.02.1997 року «обов`язковість - впровадження норм щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), визначених на підставі достовірних даних про об`єкти оподаткування за звітний період, та встановлення відповідальності платників податків за порушення податкового законодавства;»

-ч.1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування» №77/97-ВР від 18.02.1997 року «Платники податків і зборів (обов`язкових платежів) зобов`язані:

1) вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами;

2) подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів);

3) сплачувати належні суми податків і зборів (обов`язкових платежів) у встановлені законами терміни;»

-ст. 11 Закону України «Про систему оподаткування» №77/97-ВР від 18.02.1997 року «Відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) і додержання законів про оподаткування несуть платники податків і зборів (обов`язкових платежів) відповідно до законів України»

-ч.3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХIV від 16.07.1999 року «Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством

відповідно до законодавства та установчих документів»;

-ч.1 ст. 9 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХIV від 16.07.1999 року - «Підставою для бухгалтерського обліку господарських

операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи»;

-п.п. 7.4.1, п. 7.4 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 №168/97-ВР - «Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договір на ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від

звичайної ціни на такі товари (послуги),та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону»;

-пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР «Про податок на додану вартість» - «Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями»;

-п.10.2 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 №168/97-ВР «Платники податку, визначені у підпунктах"а","в","г", "д" пункту 10.1 цієї статті, відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до

закону».

Після чого, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що в період з квітня 2008 року по серпень 2010 року ПП «Ресурс-М» не мало реальних фінансово-господарських взаємовідносин з ПП «Славутич-Сігма Н», ПП «Універсал-Н», ПП «Спецпромтехніка» та ПП «Сервістранс-Н-08», незаконно відображав в податковому обліку ПП «Ресурс-М» отримання робіт (товарів, послуг) від підприємств, які фактично не здійснювали реальної фінансово-господарської діяльності.

Так, ОСОБА_3 , в період з квітня 2008 року по серпень 2010 року включно, виконуючи свої обов`язки директора ПП «Ресурс-М», будучи службовою особою підприємства відповідальним за складання податкової звітності з податку на додану вартість та її подачу до Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, обчислення та сплату податкових платежів, здійснюючи фінансово-господарську діяльність на підприємстві, достовірно знаючи, що Законом України «Про податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997 передбачена можливість зменшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягають перерахуванню до бюджету, на суму податкового кредиту за наявності документального підтвердження придбання товарів (робіт, послуг), тобто на суму витрат по сплаті податку на додану вартість, підтверджених податковими накладними та актами виконаних робіт, діючи умисно, систематично, переслідуючи мету на ухилення від сплати до бюджету податку на додану вартість, в порушення пп.7.4.1 п.7.4, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР «Про податок на додану вартість», незаконно включав до складу податкового кредиту з податку на додану вартість суми, які не можуть бути підставою для формування податкового кредиту з податку на додану вартість, використовуючи при цьому свідомо неправдиві документи первинні бухгалтерські документи виписані службовими особами ПП «Славутич-Сігма Н» (), ПП «Універсал-Н» (), ПП «Спецпромтехніка» () та ПП «Сервістранс-Н-08» (), які в свою чергу відповідно до постанови від 05.08.2011 року по справі №1-301/11 та вироку від 03.04.2012 року по справі №1-436/21/12 Самарського районного суду м. Дніпропетровська не здійснювали реальної фінансово-господарської діяльності, завищуючи таким способом податковий кредит з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до державного бюджету.

ОСОБА_3 у не встановленому досудовим слідством місці, шляхом використання підроблених первинних бухгалтерських документів по фінансово-господарським взаємовідносинам з ПП «Славутич-Сігма Н», ПП «Універсал-Н», ПП «Спецпромтехніка» та ПП «Сервістранс-Н-08», в період з квітня 2008 року по серпень 2010 року створював та подавав до органів податкової служби Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, яка розташована за адресою Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, будинок 27, податкову звітність підприємства, а саме - податкові декларації ПП «Ресурс-М» з податку на додану вартість в електронному вигляді з наступного емейл адресу , в яких відображав суми грошових коштів у вигляді податкового кредиту з податку на додану вартість по фінансово-господарським операціям з придбання робіт (товарів, послуг) у ПП «Славутич-Сігма Н», ПП «Універсал-Н», ПП «Спецпромтехніка» та ПП «Сервістранс-Н-08», які не носили реального характеру та не мали на меті настання реальних правових наслідків.

Діючи умисно, у квітні 2008 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Славутич-Сігма Н» та ПП «Спецпромтехніка», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 64 047 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за березень 2008 року податку на додану вартість в сумі 64 047 грн.;

у травні 2008 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Спецпромтехніка», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 107 613 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за квітень 2008 року податку на додану вартість в сумі 107 613 грн.

у червні 2008 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Славутич-Сигма Н» та ПП «Спецпромтехніка», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 14 424 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за травень 2008 року податку на додану вартість в сумі 14 424 грн.;

у липні 2008 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Спецпромтехніка», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 49 367,37 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за червень 2008 року податку на додану вартість в сумі 49 367,37 грн.;

у серпні 2008 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Славутич-Сігма Н» та ПП «Спецпромтехніка», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 45 244,86 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за липень 2008 року податку на додану вартість в сумі 45 244,86 грн.;

у вересні 2008 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Спецпромтехніка», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 43 850,20 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за серпень 2008 року податку на додану вартість в сумі 43 850,20 грн.;

у жовтні 2008 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Славутич-Сігма Н», ПП «Спецпромтехніка» та ПП «Універсал Н», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 67 205,47 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за вересень 2008 року податку на додану вартість в сумі 67 205,47 грн.;

у листопаді 2008 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Славутич-Сігма Н» та ПП «Універсал Н», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 77 934,67 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за жовтень 2008 року податку на додану вартість в сумі 77 934,67 грн.;

у грудні 2008 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з а ПП «Універсал Н», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 100 767,59 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за листопад 2008 року податку на додану вартість в сумі 100 767,59 грн.;

у січні 2009 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Славутич-Сігма Н» та ПП «Універсал Н», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 21 160,06 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за грудень 2008 року податку на додану вартість в сумі 21 160,06 грн.;

у лютому 2009 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Універсал Н», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 16 928,84 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за січень 2009 року податку на додану вартість в сумі 16 928,84 грн.;

у березні 2009 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Універсал Н», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 5 746,14 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за лютий 2009 року податку на додану вартість в сумі 5 746,14 грн.;

у квітні 2009 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Універсал Н», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 12 021,8 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за березень 2009 року податку на додану вартість в сумі 12 021,8 грн.;

у травні 2009 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Універсал Н», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 1 626,56 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за квітень 2009 року податку на додану вартість в сумі 1 626,56 грн.;

у червні 2009 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Універсал Н», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 14 968,18 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за травень 2009 року податку на додану вартість в сумі 14 968,18 грн.;

у липні 2009 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Універсал Н», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 14 664,39 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за червень 2009 року податку на додану вартість в сумі 14 664,39 грн.;

у серпні 2009 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Універсал Н», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 51 597,79 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за липень 2009 року податку на додану вартість в сумі 51 597,79 грн.;

у вересні 2009 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Універсал Н», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 13 856,45 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за серпень 2009 року податку на додану вартість в сумі 13 856,45 грн.;

у жовтні 2009 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Універсал Н», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 65 379,95 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за вересень 2009 року податку на додану вартість в сумі 65 379,95 грн.;

у листопаді 2009 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Універсал Н», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 12 722,83 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за жовтень 2009 року податку на додану вартість в сумі 12 722,83 грн.;

у грудні 2009 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Універсал Н», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 17 334,41 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за листопад 2009 року податку на додану вартість в сумі 17 334,41 грн.;

у січні 2010 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Універсал Н», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 12 016,62 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за грудень 2009 року податку на додану вартість в сумі 12 016,62 грн.;

у лютому 2010 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Універсал Н», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 10 256,94 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за січень 2010 року податку на додану вартість в сумі 10 256,94 грн.;

у березні 2010 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Універсал Н», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 81 481,94 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за лютий 2010 року податку на додану вартість в сумі 81 481,94 грн.;

у квітні 2010 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Універсал Н», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 34 661,95 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за березень 2010 року податку на додану вартість в сумі 34 661,95 грн.;

у травні 2010 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Універсал Н», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 9 395,86 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за квітень 2010 року податку на додану вартість в сумі 9 395,86 грн.;

у червні 2010 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Універсал Н», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 42 866,40 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за травень 2010 року податку на додану вартість в сумі 42 866,80 грн.;

у липні 2010 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Універсал Н» та ПП «Спецпромтехніка», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 354 066,6 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за червень 2010 року податку на додану вартість в сумі 354 066,6 грн.;

у серпні 2010 року ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність господарських операцій з ПП «Сервістранс-Н-08», умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 41 000 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету за липень 2010 року податку на додану вартість в сумі 41 000 грн.

За період з квітня 2008 року по серпень 2010 року, директор ПП «Ресурс-М» ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на ухилення від сплати до бюджету податку на додану вартість, умисно, незаконно зависив податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 1 404 208,27 грн., чим занизив підлягаючий сплаті до державного бюджету податок на додану вартість, що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету коштів у вигляді податку на додану вартість, за вказаний період часу, на загальну суму 1 404 208,27 грн.

Всього умисні дії директора ПП «Ресурс-М» ОСОБА_3 , щодо ухилення від сплати податків призвели до фактичного ненадходження до державного бюджету, за період з квітня 2008 року по серпень 2010 року, коштів у вигляді податку на додану вартість в сумі 1 404 208,27 грн., що в 4 407 раз перевищує встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є великим розміром.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 212 КК України за ознаками умисного ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності, що призвело до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст.212 ч.2 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину визнав, від дачі показань відмовився.

Також ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності, яке було підтримане захисником ОСОБА_5 .

Прокурор не заперечував проти закриття провадження за таких обставин.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків :

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Статтею 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минуло два років - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі

ОСОБА_3 обвинувачується в скоєнні злочинів невеликої тяжкості в період з квітня 2008 року по серпень 2010 року.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 повинен бути звільнений від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього належить закрити.

Речових доказів по провадженню немає.

Керуючись ст..ст. 12, 49, 286 КК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 212 КК в зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 212 КК України закрити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі семи днів з дня її ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1