Провадження № 1-КП/200/580/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0001188, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, офіційно не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26.01.2017 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. Звільнений по відбуттю строку покарання із залу суду,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0001188 відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.187 КК України.

У судовому засіданні прокурор вважала за доцільне продовжити відносно ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ним скоєно тяжкий корисливий злочин, він ніде офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про те, що обвинувачений може в подальшому переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення та перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином.

Просила відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу домашній арешт - цілодобовий або у визначений час.

Потерпілий підтримав позицію прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід на домашній арешт - цілодобовий або у визначений час, оскільки прокурором не доведені ризики і не підтверджено це доказами, що обґрунтовано тими ж доводами, які зазначались прокурором під час обрання запобіжного заходу. Також, клопотання прокурора не містить достатність та допустимість доказів, не наведено підстав що до нього може бути застосований інший більш м`який запобіжний захід, а саме клопотання прокурором заявлено усно. Крім того, прокурором не враховані його моральні якості, сімейний та соціальний статус, а тому просить за необхідне змінити запобіжний захід, так як в нього є мати пенсіонерка, з урахуванням її стану здоров`я, вона потребує постійного догляду.

Захисник також просив відмовити в клопотанні прокурора та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід - домашній арешт, цілодобовий або у визначений час.

Заслухавши думку учасників судового провадження з приводу клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого строком на 60 днів, суд приходить до висновку щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, при цьому вважаю за необхідне відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт,цілодобовий або у визначений час, з наступних підстав.

Так, частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено.

Станом на 11 вересня 2018 року, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 20 вересня 2018 року, судовий розгляд кримінального провадження триває, не допитані, свідки, не досліджені письмові докази, а наступна дата судового засідання призначена поза межами строку дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на 17 жовтня 2018 року.

При цьому, при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувалися ризики, передбачені ст.177 КПК України, - що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, й перешкоджати здійсненню кримінального провадження.

Суд вважає, що вказані ризики, на цей час не зменшилися, є реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_5 , а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого корисливого злочину, вчиненого із застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3-х до 7-ми років.

А тому, суд вважає, що суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_5 та серйозність висунутого йому обвинувачення, дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і домашній арешт, цілодобовий або у визначений час, не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.
Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, тобто немає офіційного доходу, міцних соціальних зв`язків не має, раніше судимий, а також, враховуючи стадію судового провадження, коли свідки по справі не допитані, докази судом не досліджувалися, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зв`язку із чим підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу також відсутні.
Таким чином, з урахуванням викладених підстав, суд вважає, що даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості та складності справи, відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, й такий, що виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, впливу на потерпілого та свідків.

Щодо доводів обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, цілодобовий або у визначений час, суд вважає за необхідне в задоволенні даного клопотання відмовити, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 злочину, й не зможе забезпечити його процесуальну поведінку, при цьому судом враховано тяжкість інкримінованих злочинів, відсутність належних гарантій та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики його ухилення від суду. Крім того,вказані ними обставини мали місце і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , і самі по собі вони не зможуть мінімізувати встановлені наявні ризики та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З приводу стверджень обвинуваченого про те, що прокурором клопотання про продовження строків тримання під вартою заявлено усно, суд вважає, що дана обставина не є підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки відповідно до змісту ст.350 КПК України, під клопотанням слід розуміти офіційне звернення до суду особи, яка наділена таким правом, викладене в усній чи письмовій формі. Такі клопотання можуть стосуватися виконання певної процесуальної дії чи прийняття рішення з усіх питань, які мають значення для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, з метою забезпечення прав і свобод усіх учасників судового провадження, передбаченого загальними засадами КПК.
При цьому, усні клопотання заносяться до журналу судового засідання.
Також, статтею 331 КПК України не визначено обов`язкової письмової форми даного клопотання.

Крім того, аналізуючи доводи обвинуваченого щодо підстав зміни запобіжного заходу, оскільки на цей час його провина не доведена й однією з засад є презумпція невинуватості, а тому дана обставина не може бути виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а таке продовження може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, як підстава для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт, судом не приймається.

Так, вирішуючи питання щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд вирішує у кожному конкретному випадку з дотриманням вимог ст.ст.177,178 КПК України, шляхом оцінки в сукупності всіх обставин, конкретних аргументів, прав та свобод людини, ризиків та наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, а не матеріалів, які характеризують кримінальне провадження або виключно з тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, за наявності ознак того, що цього вимагаються істинні вимоги публічного інтересу, які в даному випадку, переважають правило поваги до особистої свободи обвинуваченого, оскільки інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, вчинене проти власності, з застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Також, при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 судом було встановлено ряд вищезазначених ризиків та інших обставин, які лише у своїй сукупності стали підставою для продовження саме такого запобіжного заходу.

На підставі викладеного суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, цілодобовий або у визначений час, та вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст.176-177, 183-184, 193-194, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - задовольнити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09 листопада 2018 року, включно.

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, цілодобовий або у визначений час.

Клопотання обвинуваченого долучити до матеріалів кримінального провадження.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1