Справа № 539/3170/18
Пров. 1-кс/539/1041/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року м. Лубни
Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на незаконні дії ст.слідчого Лубенського РВП ГУНП України у Полтавській області, щодо не повернення тимчасово вилученого майна, -
В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням на незаконні дії ст.слідчого Лубенського РВП ГУНП України у Полтавській області, щодо не повернення тимчасово вилученого майна.
Клопотання мотивував тим, що 23.07.2018 року близько 11 години 00 хвилин працівниками Лубенської поліції було вилучено у ОСОБА_5 з належного їй домоволодіння, що по АДРЕСА_1 автомобіль марки Фольцваген Пасат зеленого кольору, днз НОМЕР_1 та ключі від нього.
Після чого вищевказаний автомобіль було поміщено на територію Кременчуцького міського відділу поліції.
До цього часу не відомо чи порушено взагалі кримінальне провадження та по якій статті. Підозра нікому не пред`явлена. Арешт на автомобіль не накладався, і на якій підставі він утримується працівниками поліції також не зрозуміло.
Прохав винести постанову про повернення ОСОБА_5 , як законному володільця автомобіль марки Фольцфаген Пасат зеленого кольору, днз НОМЕР_1 та ключі від нього.
В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_4 клопотання підтримав, прохав задовольнити.
Слідчий ОСОБА_3 , щодо задоволення клопотання заперечувала, зазначивши, що в кримінальному провадженні проводяться слідчі дії.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, вислухавши доводи учасників судового процесу, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного вмотивування.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні володільцем тимчасово вилученого майна можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого та прокурора в разі неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК.
Згідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановлюється ухвала згідно з правилами цього Кодексу, яка може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
За ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду від 23 липня 2018 року було надано дозвіл слідчому Лубенського ВП на проведення обшуку будинку та іншого володіння особи за адресою АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_5 , в якому фактично проживає ОСОБА_7 з метою відшукання автомобіля "Passat B5" литовської реєстрації з д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, ключів від автомобіля "Opel Vectra" та державного номерного знаку польської реєстрації НОМЕР_2 від"Opel Vectra".
Згідно протоколу обшуку від 24.07.2018 року було виявлено та вилучено транспортний засіб "Фольксфаген S5" д.н.з. НОМЕР_1 з ключами до нього, 4 рослини зовні схожі на рослини коноплі три паперових згортки, фрагмент саморобного пристрою, наперсток, два пакети із стеблами невідомого походження.Транспортний засіб "Фольксфаген S5" д.н.з. НОМЕР_1 передано до майданчику тримання транспортних засобів м.Кременчук.
Згідно п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.
Відповідно до ч. 1 ст. 236 КПК України з метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів. Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені.
За ч. 5 ст. 236 КПК України обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.
На підставі ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
При цьому згідно Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про надання дозволу на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи», розробленого на підставі Постанови Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року № 9, зазначено про необхідність враховувати, що чітке визначення речей, для виявлення яких надається дозвіл на обшук, має істотне значення для забезпечення гарантій при проведенні обшуку. Так, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, вважаються тимчасово вилученим майном. Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене. Таким чином, у разі вилучення майна, на відшукання якого не було надано дозвіл, КПК передбачає гарантію реалізації права власності, а саме оскарження бездіяльності, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК.
За ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.
На підставі ч. 4 ст. 168 КПК України після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 27 Постанови Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» зазначено, що схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з п. п. 1-26 Порядку, визначеного вказаною Постановою КМУ, до повернення майна власнику в зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.
При цьому за ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Також на підставі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
При цьому згідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був стороною кримінального провадження вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160-166 (Глава 15. Тимчасовий доступ до речей і документів), 170-174 (Глава 17. Арешт майна) КПК України.
Натомість за ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.
Вивчивши матеріали скарги та з урахуванням положень КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що органом досудового розслідування не було порушено законних прав скаржника.
Отже, речовий доказ або документ наданий на підставі судового рішення зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.
З огляду на перелічене в судовому засіданні не було встановлено незаконних дій слідчого Лубенського ВП, щодо неповернення тимчасово вилученого майна автомобіля "Фольксваген Пасат" д.н.з. НОМЕР_1 , а також правових підстав для його повернення.
Вилучення майна, яке відповідає передбаченим ч.2 ст.167 КПК України ознакам, у такий спосіб не зумовлює необхідності додаткового накладення арешту на таке майно в порядку ч.5 ст. 171 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 158,159,168,170,171,214, 222, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на незаконні дії ст.слідчого Лубенського РВП ГУНП України у Полтавській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1