26.09.18№ 336/5724/18
Пр. № 1-кс/336/1750/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, що проживає і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003143 від 23.09.2018 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 153 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначила, що 23 вересня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0003143 внесено відомості за ч. 2 ст. 186 КК України за фактом відкритого заволодіння майном потерпілої ОСОБА_8 , поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, що мало місце в проміжок часу між 01 годино 30 хвилинами та 02-00 годиною 23 вересня 2018 року біля будинку АДРЕСА_2 .

В цей же день до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви потерпілої ОСОБА_8 про те, що та сама особа, яка вчинила грабіж, у вказаному місці з застосуванням насильства щодо потерпілої задовольнила статеву пристрасть неприродним способом, внесено відомості за ч. 1 ст. 153 КК України.

Вказані кримінальні провадження об`єднані в одне провадження.

25 вересня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий просить про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину; відсутність міцних соціальних зв`язків, працевлаштування дають підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може переховуватися від слідчого та суду. Крім зазначеного, наявний ризик незаконного впливу на потерпілу, яка беззаперечно впізнає в підозрюваному особу, що відкрито заволоділа її майном і вчинила щодо неї насильницькі дії.

В судовому засіданні слідчий підтримала доводи клопотання, просить про його задоволення.

Прокурор вважає, що клопотання підлягає задоволенню з тих самих мотивів, на які посилається слідчий.

Підозрюваний і захисник заперечують проти застосування відносно ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу, вважаючи, що менш суворий захід забезпечення кримінального провадження, зокрема, домашній арешт, забезпечить належну поведінку підозрюваного, який у відсутність інших повнолітніх членів сім`ї здійснює постійний догляд за матір`ю похилого віку, що перенесла два ішемічних інсульти.

Захисник подала скаргу в порядку ст. 206 КПК України на незаконність затримання ОСОБА_6 , яку слідчим суддею вирішено одночасно з розглядом клопотпння про застосування запобіжного заходу.

На незаконність дій органу досудового розслідування, на думку захисника, вказує те, що підстав складати протокол про затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, яка містить вичерпний перелік підстав для затримання особи, не було, оскільки він самостійно з`явився в поліцію 24 вересня 2018 року.

Крім того, таке затримання сталося з порушенням права особи на захист, на що вказує проведення впізнання з участю ОСОБА_6 у відсутність адвоката.

Заперечуючи проти задоволення клопотання захисту, слідчий пояснила, що хоча ОСОБА_6 і з`явився самостійно до відділення поліції, проте він зробив це з метою подання заяви про притягнення до відповідальності осіб, які пошкодили вхідні двері в його житлі. Під час з`ясування обставин справи було встановлено, що він вчинив відкрите заволодіння чужим майном. Коли під час проведення впізнання потерпілою особи, причетної до вчинення щодо неї кримінально караних діянь, яке відбувалося з 18-02 години до 18-09 години 24 вересня 2018 року, потерпіла ОСОБА_8 беззаперечно впізнала в ньому особу, яка відкрито викрала її майно і насильницьким способом задовольнила статеву пристрасть, слідчим було прийнято рішення про затримання підозрюваного, про що о 18 годині 20 хвилин цього ж дня складений протокол в порядку ст. 208 КПК України.

І оскільки доручення на участь захисника було надане вже о 18 годині 29 хвилині цього ж дня, право на захист підозрюваного не було звужено, оскільки жодної процесуальної дії з ним до залучення захисника не проводилося; впізнання ж особи відбувалося у відсутність у ОСОБА_6 статусу підозрюваного.

У зв`язку з викладеним просить клопотання захисту залишити без задоволення.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, висловлені під час цього розгляду, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Наданими суду доказами, якими є протоколи слідчих дій, доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Зазначений злочин є тяжким кримінально караним діянням і цю обставину враховує суддя, виносячи рішення на користь клопотання про взяття під варту.

Крім наведених міркувань, суд враховує те, що слідчий і прокурор довели наявність ризиків вчинення обвинуваченим дій, спробам вчинення яких в силу закону призвані перешкоджати запобіжні заходи, а саме:незаконного впливу на потерпілу, яка проживає в одному районі з потерпілим і послідовно заявляє про причетність підозрюваного до злочинного посягання проти її статевої свободи.

Відсутність сім`ї, міцних соціальних стосунків, не лише офіційної роботи, але й будь-яких джерел доходів, свідчать на користь ризику переховування підозрюваного від слідчого і суду.

Виходячи з викладеного, в інтересах забезпечення ефективності кримінального провадження суд може констатувати сукупність підстав для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.

Наведені міркування не дають підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу, як про те клопочеться сторона захисту.

Оскільки інкримінований підозрюваному злочин вчинений з застосуванням насильства, слідчий суддя у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України вважає за можливе не визначати розмір застави при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вирішуючи скаргу захисника, суд виходить з такого.

Статтею 206 КПК України внормовані загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини

Відповідно до наведеного положення кримінального процесуального законодавства кожен слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Вирішуючи доводи скарги, слідчий суддя вважає, що захистом не надано фактичних даних на користь доводів про безпідставне позбавлення волі ОСОБА_6 , оскільки з наданих судді матеріалів випливає, що затримання сталося у відповідності до вимог ст. 208 КПК України (за умови, що потерпіла вказує на те, що саме ця особа вчинила злочин); порушення права на захист особи, яке, на думку захисника, мало місце, з матеріалів клопотання не вбачається, так як після набуття ОСОБА_6 статусу підозрюваного жодної процесуальної дії без участі захисника в провадженні здійснено не було.

Наведені міркування не дають підстав для визнання затримання незаконним і звільнення у зв`язку з цим підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182-184,193,196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк у шістдесят днів, зарахувавши до цього строку час затримання за підозрою у вчиненні злочину з 18 години 20 хвилин 24 вересня 2018 року, встановивши, що строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується о 18 годині 20 хвилин 23 листопада 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1