Справа № 539/2840/18
Провадження № 1-кп/539/331/2018
УХВАЛА
20 вересня 2018 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт та додані до ньому матеріали у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000650 від 28.05.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, не судимого, з професійно-технічною освітою, який не має на утриманні інших осіб, інвалідності не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2,3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області знаходиться зазначена кримінальна справа.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, яке обгрунтувала тим, що він обгрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому злочинів та наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Обвинувачений проти задоволення клопотання не заперечував.

Потерпілий та його представник заявлене клопотання підтримали.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, потерпілого, представника потерпілого, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді від 30.07.2018 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого спливає 21.09.2018 року.

Частиною 6 ст. 181 КК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено обставини, які під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання визначеним пунктами 1-5 цієї частини ризикам.

Встановлено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може:

- переховуватися від суду, оскільки ніде не працює, не одружений, має нестійкі соціальні зв`язки, обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів, один з яких є тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, а тому з метою уникнення відповідальності може переховуватися від суду та змінити своє місце проживання;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, з корисливою метою, так як є особою, яка не працює та не має джерела доходів для існування;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Згідно вимог ст. 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які визначені цією статтею.

Так, в судовому засіданні з`ясовувалася особа обвинуваченого ОСОБА_4 , який не має міцних соціальних зв`язків.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що наявні ризики, передбачених п.п. 1,3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК, не зменшилися.

Разом з тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Крім цього, суд вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Так, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки чи застави не зможуть запобігти встановленим ризикам, у тому числі попередити можливість переховування обвинуваченого від суду.
Застосування застави, крім того, неможливе виходячи із майнового стану обвинуваченого, який ніде не працює, самостійного заробітку не має.
У той час як запобіжній захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, залишивши при цьому обвинуваченому можливість користуватися максимально широким колом його конституційних прав, а також у денний час доби мати можливість офіційно працевлаштуватись, відвідувати магазини для придбання харчів та звернення до лікаря при захворюванні, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 370-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Зобов`язати ОСОБА_4 виконувати наступні обов`язки:
- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20 год. 00 хв. до 06 год. 30 хв.
- прибувати за викликом до суду;
- не відлучатися за межі Лубенського району Полтавської області без дозволу суду.
Строк дії даної ухвали закінчується 18 листопада 2018 року.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1