Справа № 495/3823/18
Номер провадження 1-кп/495/304/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000231 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Задунаївка Арцизького району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 29.01.2017, приблизно о 06.00 годині, в темний час доби, при легкому дощі, при ожеледиці, обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автобусом "Mercedes-Benz 313 CDI", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , маючи при собі реєстраційний документ на вказаний транспортний засіб, здійснював рух по правій смузі проїзної частини автодороги Н33 (раніше Р70) сполученням «Одеса-Білгород-Дністровський-Монаші», з боку м. Білгород-Дністровський Одеської області, у напрямку м. Одеса, із пасажирами, які знаходились у салоні зазначеного автобусу, серед яких була потерпіла ОСОБА_6 .

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи автобусом "Mercedes-Benz 313 CDI", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вищевказаної автодороги, у зазначеному напрямку, між селами Салгани та Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області, маючи реальну, об`єктивну і технічну можливість рухатись із безпечною швидкістю, зберегти контроль розташування автобусу на дорозі й не допустити його виїзд за межі проїзної частини, грубо порушив вимоги пункту 12.1. Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

- п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, діючи з необережності, не вжив належних і своєчасних заходів до вибору в установлених межах (не більш 90 км/год) безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, проявляючи злочинну самовпевненість, продовжив рух у зазначеному режимі, в результаті чого допустив виїзд керованого ним автобусу за межі проїзної частини, внаслідок чого на 77 кілометрі + 400 метрів автодороги Н33 (раніше Р70) сполученням «Одеса-Білгород-Дністровський-Монаші», поза межами проїзної частини, сталося перекидання зазначеного автобусу на лівий борт.

В наслідок даної дорожньо-транспортної пригоди було спричинене середньої тяжкості тілесне ушкодження пасажиру вищевказаного автобусу потерпілій ОСОБА_6 .

Допущенні обвинуваченим ОСОБА_3 порушення вимог пункту 12.1. Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №34 від 15.02.2017 встановлено, що у потерпілій ОСОБА_6 є тілесне ушкодження закритий перелом лівої ключиці в області зовнішнього кінця з задовільним співвідношенням уламків.
Закритий перелом лівої ключиці у потерпілій ОСОБА_6 виник від ударної травмуючої дії тупого твердого предмету, на що вказує характер тілесного ушкодження. Закритий перелом ключиці викликає тривалий розлад здоров`я, більш як 21 день і у відповідності до п.2.2.2. «ПРАВИЛ судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995) відноситься до категорії середньої тяжкості.
Перелом лівої ключиці у потерпілої ОСОБА_6 міг виникнути в строк вказаний в постанові 29.01.2017, внаслідок удару о деталі салону автомобіля при його перекиданні.
Відповідно до висновку №18-1059 судової авто-технічної експертизи по дослідженню обставин дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля "Mercedes-Benz 313 CDI" від 29.03.2018 встановлено, що у даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля "Mercedes-Benz 313 CDI" регламентувалися вимогами пунктів 12.1., 12.6. ґ) Правил дорожнього руху України, згідно з якими під час вибору в установлених межах (не більш 90 км/год) безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Належним виконанням вимог вказаних пунктів Правил дорожнього руху України, рухаючись зі безпечною швидкістю, зберігаючи контроль розташування автомобіля на дорозі й не допустивши його виїзду за межі проїзної частини, водій автомобіля "Mercedes-Benz 313 CDI" мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді.

Дії водія автомобіля "Mercedes-Benz 313 CDI", які не відповідали до вимог пункту 12.1. Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Відповідно до висновку №17-368 судової авто-технічної експертизи з дослідження технічного стану систем керування, ходової частини та системи освітлення автомобіля "Mercedes-Benz 313 CDI", реєстраційний номер НОМЕР_1 від 13.09.2017, встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ходова частина, гальмова система, рульове керування та система головного освітлення автомобіля "Mercedes-Benz 313 CDI", реєстраційний номер НОМЕР_1 перебували в працездатному стані, дозволяли водієві здійснювати рух по наміченій траєкторії, ефективно знижувати швидкість аж до зупинки й не мали несправностей, які б раптово для водія могли обумовити відмову систем, втрату керованості, або відведення автомобіля від заданого водієм напрямку руху.

Відповідно до висновку № 17-369 судової транспортно-трасологічної експертизи з дослідження слідів на автомобілі "Mercedes-Benz 313 CDI", реєстраційний номер НОМЕР_1 від 13.09.2017 встановлено, що на автомобілі «Mercedes-Benz 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 по лівому борту маються сліди і ушкодження ударно-динамічного характеру основною спрямованістю попереду назад і зліва праворуч, за своїми зовнішніми ознаками, з урахуванням обставин, викладених у фабулі події, характерні для утворення в результаті перекидання автомобіля і його контактної взаємодії з узбічним покриттям. На фоні описаних вище ушкоджень і слідів, будь-яких інших слідів, характерних для контактування з транспортними засобами (нашарування фарби, деформації, потертості і т.д.) не виявлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 29.01.2017 року він при ожеледиці їхав на автобусі марки «Mercedes-Benz 313 CDI» р/н НОМЕР_1 , та рухався по проїзної частині автодороги Н33 сполученням Одеса-Білгород-Дністровський-Монаші з боку м. Білгород-Дністровський у напрямку м. Одеса, із пасажирами які знаходились в автобусі. Під час керування транспортним засобом здійснив виїзд за межі проїзної частини де сталося перекидання автобусу, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесне ушкодження. У скоєному щиро розкаявся та просив його суворо не карати.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 , кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, позитивну характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я те, сімейний стан, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, його каяття в скоєному.

Враховуючи, те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, розкаявся у скоєному, має постійне місце проживання на території Арцизького району Одеської області, позитивно характеризується, враховуючи його стан здоров`я, а саме те, що він у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває, суд вважає можливим обрати у відношенні обвинуваченого покарання, не пов`язане з обмеженням волі, та застосувати до нього покарання у вигляді мінімального штрафу, передбаченого санкцією даної статті.

На переконання суду, призначення такого покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , на користь держави витрати за проведення судової авто-технічної експертизи в сумі 2145,00грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи в сумі 1238,00грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової авто-технічної експертизи в сумі 1485,00грн.

Речові докази: автомобіль "Mercedes-Benz 313 CDI" д/н НОМЕР_1 , переданий на зберігання власнику ОСОБА_5 залишити йому.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн. ,без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової авто-технічної експертизи в сумі 2145,00грн.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи в сумі 1238,00грн.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової авто-технічної експертизи в сумі 1485,00грн.

Речові докази: автомобіль "Mercedes-Benz 313 CDI" д/н НОМЕР_1 , переданий на зберігання власнику ОСОБА_5 залишити йому.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1