Справа №560/722/18
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

21 травня 2018 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянув матеріали клопотання старшого слідчого СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалах внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000253 від 18.05.2018 року відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, непрацюючого, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,-

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 16 травня 2018 року після обіду, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись в будинку ОСОБА_7 , що розташований в АДРЕСА_1 , де перебуваючи в спальній кімнаті, з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_8 , з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому не менше трьох ударів ногами в ділянку живота та грудної клітки, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки та черевної порожнини з крововиливами в м`які тканини тіла грудини, з численними двобічними переломами ребер, розривом ділянки тонкої кишки. В результаті отриманих травм ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 біля 13 год. в будинку ОСОБА_7 .

21 травня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме запобігання спробам ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як останній проживає поблизу Державного кордону України; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме щодо проведення подальших слідчих (розшукових) дій, що мають значення для даного кримінального провадження; вчинити інше кримінальні правопорушення, так як ОСОБА_6 перебуває у дружніх відносинах зі свідками, проживає в одному селі з останніми, немає соціально сталих зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що підтверджується витягом з бази "Армор".

Отже, з урахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, слідчий вважає, що є всі підстави стверджувати, що вказаним ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав доводи клопотання, просить про його задоволення з тих самих мотивів, на які посилається слідчий та посилається на те, що вказаним ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечив відносно застосування щодо нього запобіжного заходу, оскільки злочин, який йому інкримінують, він не вчиняв та запевнив, що буде з`являтися до поліції або до суду на першу їхню вимогу. При цьому додав, що дійсно інколи перетинає державний кордон, однак це не вплине на його поведінку відносно явки до поліції.

Захисник ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, вважаючи, що в умовах менш суворого запобіжного заходу він зможе забезпечити належну процесуальну поведінку.

Крім того, захисник просив застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю, зазначивши при цьому, що підозрюваний зобов`язується при необхідності з`являтися до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, а відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя, враховує вимоги ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність судимостей у підозрюваного тощо.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, рішення "Лабіта проти Італії" від 06 квітня 2000 року, рішення "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року).

Тому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, відсутність міцності соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність судимостей у підозрюваного та враховуючи те, що існують реальні ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки запобіжний захід домашній арешт, про застосування якого просив захисник, не зможе в повній мірі виправдати мету застосування запобіжного заходу.

Отже, тяжкість, характер і ступінь суспільної небезпеки інкримінованого злочину та особа підозрюваного є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке може бути виправдане в тому випадку, якщо є конкретні ознаки реальної необхідності охорони інтересів суспільства.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Однак, враховуючи зміст ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні в тому числі щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що є всі підстави не визначати підозрюваному розмір застави, оскільки останній вчинив злочин, який спричинив смерть потерпілого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя; -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України ОСОБА_6 - задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту взяття під варту з 18 год. 00 хв. 21 травня 2018 року до 18 год. 00 хв. 20 липня 2018 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького
районного суду ОСОБА_1