Номер провадження: 11-сс/785/1631/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

законного представника підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0006542, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в період часу з 22.00 години до 07.00 години наступної доби, а також покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком до 23.11.2018 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, не працюючого, учня 10-го класу ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Кам`янське Арцизького району Одеської області, без постійного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0006542, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні було доведено наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, однак не доведена неможливість застосування до неповнолітнього підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Зміст вимог апеляційної скарги.
У своїй апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що висновок слідчого судді про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 є безпідставним, з огляду на таке:

- слідчий суддя не взяв до уваги наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та заявлених слідчим ризиків, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження;

- дані про особу підозрюваного свідчать про те, що запобігти заявленим ризикам неможливо, оскільки у провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст.15 та ч.2 ст.185 КК України, що свідчить про можливість повторного вчинення ним кримінального правопорушення;

- у підозрюваного ОСОБА_8 відсутнє постійне місце проживання, його батько виховує шістьох неповнолітніх дітей, що ставить під сумнів можливість забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та свідчить про наявність ризику можливого переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 20.09.2018 року, приблизно о 05.00 годині, він за попередньою змовою з ОСОБА_12 та неповнолітнім ОСОБА_13 , перебуваючи у сквері, розташованому між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , умисно, шляхом застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я, здійснили розбійний напад на ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , в ході якого відкрито заволоділи належними ОСОБА_14 грошовими коштами в сумі 10780 гривень та мобільним телефоном «Айфон 8+» вартістю 35000 гривень, а також належним ОСОБА_15 мобільним телефоном «Айфон 6S» вартістю 9800 гривень, після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд.

24.09.2018 року ОСОБА_8 був затриманий в порядку, передбаченому ст.208 КПК України.

25.09.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

27.09.2018 року підозрюваний ОСОБА_8 доставлений до Приморського районного суду м. Одеси для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги і просив її задовольнити; думку підозрюваного, його захисника та законного представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 в апеляційній скарзі не оспорюється, тому не перевіряється апеляційним судом.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність розумних сумнівів щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів судового провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна.

З огляну на наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину, а також обставин вчинення інкримінованих йому дій, а саме вчинення розбійного нападу за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих в момент спричинення, апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи прокурора щодо наявності ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Разом з цим, прокурором в судовому засіданні не доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів з метою запобігання заявленим у клопотанні ризикам.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 є неповнолітнім, має визначене місце проживання та навчається у школі, мешкає разом з батьками, у зв`язку з чим у нього наявні міцні соціальні зв`язки у місці проживання, що свідчить про можливість застосування до підозрюваного домашнього арешту.

Більш того, ризику можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків у даному кримінальному провадженні, на думку апеляційного суду, також можна запобігти шляхом застосування до підозрюваного домашнього арешту, оскільки визначене в ухвалі слідчого судді місце відбування домашнього арешту знаходиться на значній віддаленості від місця проживання потерпілих та свідків.

Більш того, враховуючи покладений на підозрюваного обов`язок носити електронний засіб контролю, орган досудового розслідування має реальну можливість контролювати належне виконання підозрюваним умов застосованого до нього запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що батьки підозрюваного не можуть забезпечити належну поведінку підозрюваного, оскільки мають на утриманні шістьох дітей, апеляційний суд визнає безпідставними, тому що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на відміну від застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на батьків не покладається обов`язок забезпечення дотримання підозрюваним порядку відбування запобіжного заходу, натомість такий обов`язок несе сам підозрюваний.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор не навів жодного доказу існування обставин, які б унеможливлювали застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Прокурор не надав апеляційному суду доказів того, що існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, а твердження про наявність реального ризику, що за відсутності менш суворого запобіжного заходу, підозрюваний, перебуваючи на свободі матиме реальну можливість та буде незаконно впливати на потерпілих та свідків, схиляючи останніх до викривлення показів, нічим не підтверджується.

Саме лише існування підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину не може слугувати беззаперечною підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в сукупності з покладеними на підозрюваного обов`язками, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України, в повній мірі здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків, а також запобігти заявленим слідчим ризикам, тому вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 181, 196, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, Апеляційний суд Одеської області, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в період часу з 22.00 години до 07.00 години наступної доби, а також покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком до 23.11.2018 року щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0006542, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4