Справа № 203/1160/18
Провадження № 1-кп/0203/338/2018
ПОСТАНОВА
іменем України
03.05.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої за ст. 125 ч. 1 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001915 від 01 липня 2017 року, який надійшов з Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3, суд
встановив:
До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої за ст. 125 ч. 1 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001915 від 01 липня 2017 р.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, яке мотивував невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК: відсутні необхідні реквізити, обвинувачення неконкретизоване.
Обвинувачена підтримала клопотання свого захисника.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, вказував, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, містить необхідні реквізити та виклад обвинувачення, який прокурор вважає доведеним. У зв`язку з викладеним просив призначити справу до відкритого судового розгляду в Кіровському районному суді міста Дніпропетровська, суддею одноособово в діючому складі, оскільки кримінальне провадження підсудне цьому суду.
Потерпілий підтримав думку прокурора.
Дослідивши обвинувальний акт, заслухавши доводи учасників провадження. суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України в ході підготовчої частини судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, який надійшов до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 не відповідає нормам діючого КПК України.
Так згідно п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкеті відомості потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Як видно з обвинувального акту, що надійшов до суду, в ньому зазначено, що потерпілим є ОСОБА_6 , проте не зазначено його громадянство та місце народження.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
До обвинувального акту дійсно доданий такий реєстр, проте в ньому містяться посилання на: внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР від 01.07.2018 року, доручення про проведення досудового розслідування від 01.07.2018 року, повідомлення заявнику про початок досудового розслідування від 01.07.2018 року, прийняття керівником Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 процесуального рішення про призначення прокурора від 01.07.2018 року, звернення слідчого до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів від 29.08.2018 року. Тобто документи містять посилання на дати, які ще настали.
Слід відзначити, що неналежне повідомлення сторони захисту відносно документів та процесуальних рішень, на які спирається обвинувачення, може розглядатись як порушення права обвинуваченої на захист.
У зв`язку з викладеним, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої за ст. 125 ч. 1 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001915 від 01 липня 2017 р., підлягає поверненню прокурору.
Крім того, потерпілим у кримінальному провадженні заявлено клопотання про обрання стосовно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (арешту), яке обґрунтовано відсутністю каяття, постійними погрозами потерпілому та свідкам, тиском на прокурора та слідчого, намаганням ухилитись від покарання.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно п. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Таким чином, КПК України не надає потерпілому самостійного права ініціювати обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, а тому клопотання потерпілого ОСОБА_6 в цій частині не підлягає розгляду по суді і має бути повернуте потерпілому.
Також, потерпілим подано до суду цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн. 00 коп., та клопотання про забезпечення цивільного позову.
Розглянувши позовну заяву, суд відзначає, що згідно ч. 4 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Надана позовна заява вказаним вимогам не відповідає: не вказано номера облікової картки платника податків позивача; не вказано відомості про відповідачку, крім посилання на її місце проживання в м. Дніпро; не зазначено, що аналогічні позовні вимоги не пред`явлені в порядку цивільного судочинства, Крім того, позовна заява, подана без сплати судового збору, містить вимоги про стягнення моральної шкоди. В той же час, згідно п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що набрала чинності 15.12.2017 р.) від сплати судового збору звільнені позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають оплаті судовим збором у встановленому порядку та розмірах. Крім того, потерпілім надано копію пенсійного посвідчення, згідно якого він є одержувачем пенсії за інвалідністю як інвалід ІІІ групи, в той час, як відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнені інваліді І та ІІ груп.
У зв`язку з викладеним позовна заява потерпілого підлягає залишенню без руху.
Також потерпілим заявлено клопотання про забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на все майно обвинуваченої, а також шляхом заборони обвинуваченій розповсюджувати наклепницькі матеріали про потерпілого та свідків у засобах масової інформації, соціальних мережах та мережі Інтернет.
В судовому засіданні потерпілий підтримав свою заяву, прокурор залишив її вирішення на розсуд суду, обвинувачена та її захисник просили відмовити в її задоволенні.
Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього кодексу.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України (яка знаходиться в розділі ІІ КПК України) одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. .
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 7 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Згідно ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Клопотання про накладення арешту на майно обґрунтовується необхідністю забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову).
Разом з тим, оскільки позовна заява про відшкодування моральної шкоди на цей час ще не прийнята, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, і при цьому в ньому взагалі зазначено, що матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна, вирішення питання про накладення арешту на майно обвинуваченої є передчасним.
Що ж до вимог потерпілого про заборону обвинуваченій розповсюджувати наклепницькі матеріали про потерпілого та свідків у засобах масової інформації, соціальних мережах та мережі Інтернет, то вини є неспівмірними навіть з вимогами поданої позовної заяви, яка ще не прийнята до розгляду, до того ж в певній частині такі заходи можуть порушувати права обвинуваченої, гарантовані ст. 34 Конституції України та ст. 10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
У зв`язку з викладеним вказана заява задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 34 Конституції України, п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 7, 128, 131, 132, 170, 176-178, 181, 314-316, 331, 333 КПК України, суд
ухвалив:
Клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої за ст. 125 ч. 1 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001915 від 01 липня 2017 р., повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 .
Клопотання потерпілого ОСОБА_6 про обрання стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повернути потерпілому.
Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди залишити без руху з наданням строку для усунення недоліків позовної заяви, а саме:
зазначення номеру облікової картки платника податків позивача;
зазначення відомостей про відповідачку;
зазначення, що аналогічні позовні вимоги не пред`явлені в порядку цивільного судочинства;
сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення моральної шкоди у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. (з обов`язковим наданням оригіналу квитанції про сплату), який підлягає перерахуванню на наступний рахунок: отримувач коштів: УДКСУ у Центральному районі м. Дніпра; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37989316; банк отримувача: ГУДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ ; код банку отримувача (МФО): 805012; рахунок отримувача 0007; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу судовий збір, за позовом ________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Кіровський районний суд м. Дніпропетровська, або надання документів про звільнення від сплати судового збору.
Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви 7 днів з дня вручення копії ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали у визначений строк, позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачу.
Клопотання потерпілого про забезпечення позовних вимог залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1