Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

25 жовтня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за клопотанням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 25 вересня 2018 року, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого суддіРівненського міського суду Рівненської області від 25 вересня 2018 року у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про арешт майна відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 вказує, що ухвала слідчого судді постановлена з недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України.

Зазначає, що слідчим відділом Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000047 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. Вказує, що 20 серпня 2018 року ним і ОСОБА_7 подано до СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області цивільний позов в межах даного кримінального провадження з загальною ціною позову 2604000 грн. Зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Вказує, що відповідно до ч.3 ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди, тобто, на думку ОСОБА_6 , відсутність переліку і видів майна, що належить арештувати у клопотанні цивільного позивача з метою забезпечення цивільного позову підставою відмови у задоволенні клопотання про арешт майна згідно КПК України не являється. Покликаючись на п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). Вказує, що саме шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою, ? карається позбавленням волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 25 вересня 2018 року, постановити нову ухвалу про арешт, належного ОСОБА_8 на праві власності, майна, а також майна, що належить на праві власності приватно-виробничому підприємству фірмі «Аванті», а також майна, яке належить іншим приватно-виробничим підприємствам, керівником яких являється ОСОБА_8 з метою забезпечення поданого потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_6 цивільного позову в межах кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає до задоволення частково з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
З матеріалів провадження за даним клопотанням вбачається, що з клопотанням «про забезпечення позову» до суду першої інстанції 27 серпня 2018 року звернулись ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , про що свідчать їх підписи (а.м.1), в якому просять вжити всіх необхідних заходів для встановлення належного ОСОБА_8 на праві власності майна, а також майна, що належить на праві власності приватно-виробничому підприємству фірмі «Аванті», а також майна, яке належить іншим приватно-виробничим підприємствам, керівником і власником яких являється обвинувачений ОСОБА_8 та постановити ухвалу про арешт виявленого майна з метою забезпечення цивільного позову, поданого ними до слідчого СВ Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області на суму 2604000 грн. в межах кримінального провадження № 0000047 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.
Слідчий суддя свій висновок про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про арешт майна мотивував тим, що клопотання в частині вжиття всіх необхідних заходів для встановлення належного ОСОБА_8 на праві власності майна, а також майна, що належить на праві власності приватно-виробничому підприємству «Аванті», а також майна, яке належить іншим приватно-виробничим підприємствам, керівником і власником яких є ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 303 КПК України до повноважень слідчого судді не відносяться дії, щодо встановлення належності майна юридичним та фізичним особам. Щодо арешту виявлено майна, то клопотання про арешт майна повинно містити перелік і види майна, що належить арештувати (п.2 ч.2 ст. 171 КПК України).

Тобто з ухвали слідчого судді від 25 вересня 2018 року вбачається, що слідчим суддею за участю заявника ОСОБА_6 та слідчого ОСОБА_9 розглянуто лише клопотання ОСОБА_6 , поряд з тим, що таке клопотання було подане і ОСОБА_7 , вимоги якої та доводи клопотання на підтвердження заявлених вимог фактично слідчим суддею залишились нерозглянутими по суті, що позбавляє суд апеляційної інстанції в межах наданих повноважень повно, об`єктивно та обґрунтовано розглянути подану апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді.

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор зазначив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в межах даного кримінального провадження визнані потерпілими і являються цивільними позивачами.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, однак дані вимоги закону слідчим суддею залишено поза увагою.
За наведеного, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді незаконною і необгрунтованою, та приходить до висновку про те, що при розгляді клопотання та постановленні ухвали були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили слідчому судді прийняти законне та обґрунтоване рішення по суті заявлених заявниками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вимог, що у відповідності до вимог ст. ст. 409, 412 КПК України, є підставою для її скасування з направленням матеріалів провадження за даним клопотанням в суд першої інстанції на новий розгляд у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 412, 415, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого суддіРівненського міського суду Рівненської області від 25 вересня 2018 року скасувати, матеріали провадження за клопотанням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову направити в суд першої інстанції на новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3