Справа №504/3922/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2018 року смт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна, погодженого прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , в якому останній просить накласти арешт на тимчасове вилучене майно (речові докази), що було вилучене під час проведення огляду місця події 26.10.2018р. за адресою: Одеська область Лиманський район с.Фонтанка вул.Західна, а саме:

- два сліди пальців рук;

- змив з ключів запалення автомобілю;

- змив з керма автомобілю;

- змив з коробки передач автомобілю;

- змив з ручки передньої лівої двері автомобілю;

- змив з ручки передньої правої двері автомобілю;

Крім того, слідчий просить дозволити йому зберігати вказані речові докази при матеріалах кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що згідно клопотання до чергової частини Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області 26.10.2018р. о 09 год. 59 хв. на лінію «102» надійшло повідомлення ОСОБА_6 , про те, що 26.10.2018 в період часу з 01:00 до 03:30 годин троє невстановлених осіб в масках на обличчях, шляхом віджиму металопластикового вікна проникли до приміщення будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , де погрожуючи їй предметом, схожим на ніж, заволоділи грошовими коштами, золотими виробами та двома телевізорами "Самсунг", після чого, проникнувши до гаражного приміщення, незаконно заволоділи її автомобілем марки «Мерседес А 180» н/з НОМЕР_1 , сірого кольору.

Відомості по зазначеному факту були внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001630 від 26.10.2018р., за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

26.10.2018р. в період часу з 14:30 до 15:40 год. було проведено огляд місця події за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, вул. Західна, під час якого на території цвинтару було виявлено автомобіль марки «Мерседес А 180» н/з НОМЕР_1 , сірого кольору, під час огляду якого було вилучено:

- два сліди пальців рук;

- змив з ключів запалення автомобілю;

- змив з керма автомобілю;

- змив з коробки передач автомобілю;

- змив з ручки передньої лівої двері автомобілю;

- змив з ручки передньої правої двері автомобілю;

В судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 підтримала заявлене клопотання та просила слідчого суддю його задовольнити, оскільки невідомо якій особі належать відбитки пальців рук та це необхідно встановити в ході досудового розслідування

Розглянувши подане клопотання, вислухавши думку прокурора, вивчивши надані матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно ч.4 ст.132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Статтями 167, 168 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч.2 ст.167 КПК України майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпеченн я збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, згідно постанови від 26.10.2018р. два сліди пальців рук; змив з ключів запалення автомобілю; змив з керма автомобілю; змив з коробки передач автомобілю; змив з ручки передньої лівої двері автомобілю; змив з ручки передньої правої двері автомобілю визнано речовим доказом.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя приймає до уваги, що у судовому засіданні прокурором доведена необхідність арешту вказаних речових доказів, незастосування якого дійсно може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі тощо.

Щодо вимог клопотання відносно надання слідчому дозволу на зберігання вказаних речових доказів при матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що питання про долю речових доказів під час досудового розслідування вирішується безпосередньо слідчим, що також підтверджується положеннями Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, яка затверджена наказом Генеральної прокуратури України, МВС України, ДПА України, СБ України, Верховним Судом України, Державною судовою адміністрацією України 27 серпня 2010 р. № 51/401/649/471/23/125, слідчий суддя в переліку суб`єктів у даній Інструкції не вказаний. На підставі цього, в задоволенні даної частини клопотання слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, з метою встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, забезпечення заходів кримінального провадження, враховуючи, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, оцінюючи наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити частково та накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме:

- два сліди пальців рук;

- змив з ключів запалення автомобілю;

- змив з керма автомобілю;

- змив з коробки передач автомобілю;

- змив з ручки передньої лівої двері автомобілю;

- змив з ручки передньої правої двері автомобілю;

Заборонити будь-яким особам розпоряджатися будь-яким чином цим майном та використовувати його до остаточного рішення по кримінальному провадженню.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1