Ухвала
Іменем України
14 травня 2018 р.

м. Київ
Провадження № 51-6078 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Дніпропетровська,
встановив:
08 травня 2018 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 у якій він порушує питання про перегляд ухвали апеляційного суду.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Однак, засуджений ОСОБА_4 до поданої ним касаційної скарги не додав копію судового рішення, що позбавляє суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 КПК України.

Крім того, в порушення вимог п. 4 ст. 427 КК України у касаційній скарзі засудженого не зазначено в чому саме полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України і доводи на обґрунтування цього. Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України), невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). Отже, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування та належним чином обґрунтувати свої доводи.
Також, ОСОБА_4 не зазначає які саме порушення закону допущені судом при зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у відповідності до положень ст. 72 КК України та належним чином не обґрунтовує свою точку зору.
Зазначивши доводи щодо незаконності судового рішення, засудженому також необхідно на виконання положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України вказати конкретну вимогу до суду касаційної інстанції з врахуванням повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтею 436 КПК України. Так, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Поряд з цим, засуджений у скарзі зазначає вимогу про те, щоб касаційний суд скасував ухвалу апеляційного суду і зарахував строк попереднього ув`язнення, що не узгоджується з вищезазначеними положеннями Закону.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Залишення касаційної скарги без руху не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, суд,

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Дніпропетровська залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3