Справа № 755/9554/16к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПАТ «СК «Рідна» на рішення слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000479 від 13.01.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , який діє в інтересах ПАТ «СК «Рідна» звернувся до суду з вище зазначеною скаргою на рішення слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 ..

Із скарги вбачається, що ОСОБА_3 було подано клопотання до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві про надання матеріалів кримінального провадження на ознайомлення та про проведення слідчих (розшукових) дій.

Слідчим Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 постановою від 21.03.2018 року було задоволено частково клопотання ОСОБА_3 , відмовлено в частині допиту ОСОБА_6 , оскільки останній вже був допитаний та надав чіткі та змістовні відповіді на всі запитання.

Скаржник з вищезазначеною постановою не згоден та вважає її незаконною та необґрунтованою.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Статтею 223 КПК України регламентовано, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній.

Відповідно до ст. 224 КПК України Глави 20 - слідчі (розшукові) дії, допит проводиться за місцем проведення досудового розслідування або в іншому місці за погодженням із особою, яку мають намір допитати.

З положень ч. 5-7 ст. 110 КПК України випливає, що постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення. Постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

У даному судовому засіданні встановлено, що таке процесуальне рішення не є вмотивованим, адже не містить доводів в частині не врахування обставин визначених ст.ст. 223, 224 КПК України, тобто прямо суперечить положенням ст. 110 КПК України, а тому однозначно підлягає скасуванню для розгляду клопотання заявника у відповідності до ст. 220 КПК України, шляхом зобов`язання суб`єкта оскарження вчинити одну з дій передбачених даною статтею (задовольнити клопотання про проведення слідчих дій або відмовити у задоволенні такого клопотання шляхом постановлення умотивованої постанови).

Однак, у задоволенні скарги в частині прямого зобов`язання слідчого допитати певну особу слід відмовити, враховуючи таке.

Згідно з положеннями ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову у задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Статтею 307 КПК України регламентовано, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Тобто, враховуючи вищезазначені правові норми випливає, що клопотання сторони захисту про проведення слідчих дій розглядає та за його наслідками приймати рішення має тільки слідчий та прокурор, однак даними правовими нормами не передбачено право слідчого судді розглядати клопотання сторони захисту на проведення слідчих дій шляхом постановлення з цього питання судового рішення у формі ухвали, оскільки останній може лише зобов`язати суб`єкт оскарження вчинити певну дію, тобто особами, що подали скаргу, у даному випадку, сформовано свої вимоги у супереч діючого КПК України.

Будь-яких інших питань у скарзі, які б вимагали судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, заявник не порушує.

Дослідивши доводи, викладені у скарзі та заслухавши учасників процесу, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-3, 7-29, 55, 84-86, 91-94, 110, 303-307, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити частково.

Постанову слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 21.03.2018 року про часткову відмову у задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000479 від 13.01.2016 року -скасувати.

Зобов`язати слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000479 від 13.01.2016 року вчинити одну з дій передбачених ст. 220 КПК України за клопотанням ОСОБА_3 від 15.03.2018 року про допит ОСОБА_7 в строки визначені ст. 220 КПК України.

В іншій частині у задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: