ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2018 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ;
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинувальним актом стосовно
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ташауз Республіки Туркменістан, росіянин, гр-н України, освіта вища, не працює, не одружений, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , не судимий,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, -

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , інші учасники провадження потерпіла ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
10 травня 2015 року, близько 10 год. 40 хв., ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 35 по бульв. Вернадського в м. Києві, помітив раніше незнайому ОСОБА_7 , яка сиділа на лавці, майном якої вирішив відкрито заволодіти. Через декілька хвилин, реалізуючи свій злочинний намір, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 та шляхом ривка відкрито викрав в неї жіночу сумку вартістю 536 грн, в якій знаходились: парасолька вартістю 138 грн., гаманець вартістю 125 грн. та мобільний телефон «Samsung» S3 Duos вартістю 719 грн. Заволодівши у такий спосіб вказаним майном потерпілої на загальну суму 1 518 грн., ОСОБА_5 намагався втекти з місця злочину, ігноруючи крики потерпілої, проте, вчинивши всі дії, які він вважав за необхідне для здійснення грабежу, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки відразу був затриманий перехожими громадянами разом з викраденим майном.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно 10 травня 2015 року, близько 10 год. 40 хв., знаходячись біля будинку № 35 по бульв. Вернадського в м. Києві, звернув увагу на незнайому раніше ОСОБА_8 , яка сиділа на лавці, майном якої вирішив відкрито заволодіти для подальшого продажу та отримання коштів для власних потреб. Реалізуючи свій злочинний намір та корисливий мотив, підійшовши до ОСОБА_8 та вирвав в неї з рук ривком її сумку, в якій знаходилися речі (парасолька, гаманець та мобільний телефон), загальну вартість яких на суму 1 518 грн. не оспорював та намагався з місця злочину втекти, однак був затриманий перехожими громадянами.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 10 травня 2015 року, близько 10 год. 40 хв., знаходячись біля будинку № 35 по бульв. Вернадського в м. Києві, вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна на загальну вартість 1 518 грн. (грабіж), яке належало потерпілій ОСОБА_7 , а тому ці дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд визнає його щире каяття. Обставин, що обтяжує його покарання, не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_10 максимальне за своїм розміром покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, за якою призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто на суму 1 700 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 домашній арешт залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Речові докази після набрання вироком законної сили особисті речі потерпілої використовувати за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ ОСОБА_12