пр. № 1-кс/759/2546/18
ун. № 759/9028/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2018 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі: ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДФС у м.Києві, старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 27.07.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15; ч.4 ст. 191; ч.2 ст.205 КК України про накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слыдчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДФС у м.Києві, старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 про накладення арешту на ліміт суми ПДВ в системі електронного адміністрування податку на додану вартість по ТОВ «Укрзернотрейдмакс» (код 41452335) у сумі ПДВ в розмірі 12 536 894 грн., на яку вказаний платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за винятком здійснення видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та джержавних цільових фондів, а також заборонити службовим особам та працівникам ТОВ «Укрзернотрейдмакс» (код 41452335), їхнім представникам за дорученням, використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно.

В обґрунтування клопотання посилався на те, у провадженні СВ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м.Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені 03.04.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 27.07.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15; ч.4 ст. 191; ч.2 ст.205 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «Укрзернотрейд Макс» (код 41452335) зловживаючи своїм службових становищем з метою заволодіння чужим майном у великих розмірах безпідставно заявила до бюджетного відшкодування суму ПДВ за листопад 2017 року у розмірі 361 667 грн., що підтверджується актом позапланованої перевірки №287/26-15-14-01 від 27.03.2018 та відповідним податковим повідомленням рішенням.

Під час здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, отримано пояснення засновника та директора ТОВ «Ларелія» (код 40990190) ОСОБА_4 , відповідно до показів якого встановлено, що останній жодного відношення до діяльності вказного підприємства не мав та не має, та те що разом із своєю знайомою гр. ОСОБА_5 , яка є засновником та директором ТОВ «Вест Компанія Груп» ( код 41535149) зареєстрували вказані підприємства за грошову винагороду.

Також, встановлено, що ТОВ «Вест Компані Груп» є імпортером та в своїй незаконній діяльності здійснює формування штучного податкового кредиту з ПД для інших підприємств з ознаками «фіктивності», які в свою чергу здійснюють формування податкового кредиту та податкового зобов`язання СГД реального сектору економіки та підприємствам контрагентам, серед яких: ТОВ «Укрзернотрейдмакс» (код 41452335).

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на обставини викладені в матеріалах клопотання.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

За змістом ч. 3, 4 ст. 168 КПК України слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третім особами таким майном.

Частинами 1, 2 статті 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, приймаючи до уваги вище викладене і загальні засади кримінального провадження, клопотання слідчого не підлягає задоволенню, оскільки клопотання не містить належного обґрунтування, а також слідчим не надано належних доказів для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись ст. ст. 131, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені клопотання старшого слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДФС у м.Києві, старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 27.07.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15; ч.4 ст. 191; ч.2 ст.205 КК України про накладення арешту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1