Справа № 467/660/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 ,

- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження №0000159внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 квітня 2018 рокупо обвинуваченню:

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, пенсіонера, що має середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України;
ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Макарівка Доманівського району Миколаївської області, громадянина України, пенсіонера, що має середню спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України;

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 реалізуючи спільний умисел на таємне викрадення фрагмента дренажного колодязя з трубопровідного зв`язку першого підйому ВОС-1, ВОС- 2, що належить Відокремленому підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енерго-атом» (ВП ЮУАЕС) біля с. Панкратове Арбузинського району Миколаївської області 06 квітня 2018 року приблизно о 12 годині 40 хвилин, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, на автомобілі «Тойота Каріна» червоного кольору р. н. НОМЕР_1 який перебуває у користуванні ОСОБА_4 , приїхали на відкриту ділянку місцевості, яка розташована неподалік с. Панкратове, Арбузинського району, Миколаївської області, де розвантажили неподалік дренажного колодязя з трубопровідного зв`язку першого підйому ВОС-1, ВОС- 2 газовий різак з балонами та ОСОБА_5 , маючи навики користування газовим різаком, частково відрізав фрагмент колодязя, та за допомогою металевих ломів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 почали її відривати, але були помічені працівниками дільниці водопостачання цеху водо-каналізаційного господарства та теплових мереж ВП ЮУАЕС і з причин, що не залежали від їх волі не вчинили всіх дій для доведення свого наміру до кінця. За даними ВП ЮАЕС ДП «НАЕК «Енерго-атом» вартість даного фрагменту дренажного колодязя становить 768,00 грн.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені вище, виразив готовність понести покарання, щиро розкаявся у вчиненому. Так, ОСОБА_4 пояснив, що одного дня, навесні 2018 року, вони з ОСОБА_5 , на належному ОСОБА_4 автомобілі, повертались з риболовлі, та неподалік с.Панкратове Арбузинського району, на березі річки Південний Буг, біля Арбузинської насосної побачили металеву «бочку», тоді вони вирішили вирізати шматок металу та продати його як металобрухт, а гроші використати на операцію ОСОБА_4 , який хворів. Виконуючи свій намір, вони того ж дня привезли газовий різак, та ОСОБА_5 почав вирізати шматок металобрухту, проте заволодіти зазначеним майном їм з ОСОБА_5 не вдалось, оскільки вони були помічені працівниками водо-каналізаційного господарства та теплових мереж ВП ЮУАЕС, які й викликали працівників поліції.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, дав покази, аналогічні показам ОСОБА_4 , підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені вище, виразив готовність понести покарання, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувачені просили суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджуються з досудовим розслідуванням справи, кількістю та вартістю майна, яким вони намагались заволодіти злочинним шляхом.

Покази обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин злочину, добровільності та істинності їх позицій.

Суд переконавшись, що обвинувачені вірно розуміють зміст обставин провадження, за відсутності сумнівів в добровільності їх позиції, роз`яснивши наслідки визнання ними фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, що полягають у позбавленні права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особи обвинувачених, та тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження, з метою правильної кваліфікації дій обвинувачених у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також положення ст. 50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України як злочину середньої тяжкості, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та власне житло, розлучений, проживає з донькою, зятем та внучкою, підтримує відносини з рідними братом та сестрами, пенсіонер, згідно з характеристикою за місцем проживання скарг та зауважень щодо нього не надходило.

Також, суд приймає до уваги висновок органу пробації про можливість виконання покарання у громаді за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів та можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, викладений в досудовій доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеної ст.інспектором Первомайського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_6 .

Крім того, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням ч.3 ст.68 КК України, у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також положення ст. 50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України як злочину середньої тяжкості, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та власне житло, вдовець, проживає з двома доньками та двома внуками, підтримує відносини з рідними та близькими, пенсіонер, згідно з характеристикою за місцем проживання скарг та зауважень щодо нього не надходило.

Також, суд приймає до уваги висновок органу пробації про можливість виконання покарання у громаді за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів та можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, викладений в досудовій доповіді про обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, складеної ст.інспектором Арбузинського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_7 .

Крім того, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого ОСОБА_5 до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням ч.3 ст.68 КК України, у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

У кримінальному провадженні представником потерпілої юридичної особи ДП «НАЕК «Енерго-атом» в особі ВП ЮАЕС ДП «НАЕК «Енерго-атом» заявлено цивільний позов про стягнення з обвинувачених вартості втраченого майна в сумі 768,00 грн.

В судове засідання представник потерпілої юридичної особи ДП «НАЕК «Енерго-атом» в особі ВП ЮАЕС ДП «НАЕК «Енерго-атом» ОСОБА_8 не з`явилась, подала заяву про відмову від цивільного позову в зв`язку з добровільним відшкодуванням завданої шкоди обвинуваченими.

Згідно з вимогами частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 49 ЦПК України позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії процесу. Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (пункт 4 частини 1 статті 255 ЦПК України).

Підстав для не прийняття відмови цивільного позивача від позову, ураховуючи мотиви відмови, судом не установлено, при цьому суд виходить з принципу диспозитивності закріпленого частиною 3 статті 13 ЦПК України, за змістом якого особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Таким чином, суд дійшов висновку, що слід закрити провадження щодо цивільного позову прийнявши відмову представника потерпілої юридичної особи ДП «НАЕК «Енерго-атом» в особі ВП ЮАЕС ДП «НАЕК «Енерго-атом» ОСОБА_8 від вимог про відшкодування шкоди, завданої злочином.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Провадження у частині цивільного позову - закрити.
Речові докази у кримінальному провадженні: автомобіль «Тойота Каріна» державний номерний знак НОМЕР_2 , причіп автомобільний державний номерний знак НОМЕР_3 , газовий балон червоного кольору 78 см х 30 см, балон синього кольору 1390 см х 22 см, два гумові шланги довжиною по 20 м, різак металевий, два металеві кутники довжиною 90 см та 95 см, гайковий ключ 32 х 27, лом довжиною 60 см передані на зберігання ОСОБА_4 , залишити ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1