Провадження № 1-м/592/17/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України у кримінальному провадженні відносно засудженого ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Новосибірського обласного суду від 16.10.2017, змінений апеляційною ухвалою Верховного суду Російської Федерації від 28.12.2017, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні злочинів та призначено покарання

за ч. 3 ст. 30 ч. 5 ст. 228.1, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ у виді позбавлення волі на строк 13 років та штрафу 400 тисяч рублів

за ч. 5 ст. 228.1 КК РФ у виді позбавлення волі на строк 16 років та штрафу 600 тисяч рублів.

Згідно ч. 3 ст. 69 КК РФ за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань призначено остаточне покарання шляхом часткового складання покарань у виді позбавлення волі на строк 16 років 6 місяців та штрафу 700 тисяч рублів.

До суду надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України у кримінальному провадженні відносно засудженого.

Представник Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, просив розглядати клопотання без участі представника.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, не заперечував проти приведення вироку Російської Федерації у відповідність до чинного законодавства України.

Судом встановлено, що 06.09.2018 року наказом №2903/5 Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , керуючись статтею 606 КПК України, статтею 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 19.02.2018 року за № 06-22632/18.

ОСОБА_4 засуджено вироком Новосибірського обласного суду від 16.10.2017, змінений апеляційною ухвалою Верховного суду Російської Федерації від 28.12.2017 за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів в особливо великому розмірі, вчинений із використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», за попередньою змовою групою осіб), та ч. 5 ст. 228.1 (незаконний збут наркотичних засобів в особливо великому розмірі, вчинений із використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», за попередньою змовою групою осіб) Кримінального кодексу Російської Федерації.

Засуджений відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 14 ГУФСВП Росії по Новосибірській області»; кінець відбуття строку покарання 22.05.2011.

Згідно ч.4 ст.10 КК України виконання в Україні вироку іноземного суду чи міжнародної судової установи можливо, якщо діяння, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, згідно з цим Кодексом визнається злочином або було б злочином у разі його вчинення на території України.

Засуджений подав заяву та виявив бажання про його переведення для подальшого відбуття покарання в Україні.

Частиною 1 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Статтею 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним Законом України.

Документи додані до клопотання, складені за місцем відбування покарання засудженого на території Російської Федерації не свідчать про наявність безумовних обставин, що могли б стати перешкодою для передачі засудженого громадянина України для відбування ним покарання на території України.

За дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами вбачається, що ОСОБА_4 засуджений:

за ч.5 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації тобто незаконний збут наркотичних засобів в особливо великому розмірі, вчинений із використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», за попередньою змовою групою осіб;

за ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації замах на незаконний збут наркотичних засобів в особливо великому розмірі, вчинений із використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», за попередньою змовою групою осіб.

Кримінальним кодексом України за аналогічні протиправні діяння передбачена кримінальна відповідальність:

за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України замах на незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі винної особи. Санкцією статті передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

за ч. 3 ст. 307 КК України незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів. Санкцією статті передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Приводячи вирок у відповідність до законодавства України суд вважає, що вчинене засудженим на території РФ діяння визнається злочинами і на території України. Призначене йому покарання за вчинені злочини відповідають покаранню, яке може бути призначене за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 і ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України. Разом з цим немає підстав для призначення покарання у виді штрафу, оскільки таке покарання не передбачено зазначеними ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 і ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України. Натомість за вчинення злочинів передбачено конфіскацію майна, втім таке покарання неможливо призначити оскільки не призначалося зазначеними рішеннями суду іноземної держави.

Разом з цим згідно ч. 2 ст. 63 Кримінального кодексу України позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 70 Кримінального кодексу України при складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Остаточне покарання призначалося шляхом часткового складання покарань на підставі ч. 3 ст. 69 КК РФ, що відповідає ч. 1 ст. 70 КК України. Тому остаточне покарання слід призначити також шляхом часткового складання покарань.

З судових рішень вбачається, що у строку відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 23.11.2016 по 15.10.2017, а вирок набрав законної сили 28.12.2017. До набрання вироком законної сили до засудженого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Вирок суду вступив у законну силу 28.12.2017 року.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015, який діяв на час застосування запобіжного заходу, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Ураховуючи наведене засудженому у строк відбуття покарання повинно бути зараховано тримання його під вартою з 23.11.2016 по день набрання вироком законної сили 28.12.2017 (попереднє ув`язнення) із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі. Застосований запобіжний захід слід залишити без змін.

Керуючись ст. 610 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України у кримінальному провадженні відносно засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

Привести вирок Новосибірського обласного суду від 16.10.2017, змінений апеляційною ухвалою Верховного суду Російської Федерації від 28.12.2017 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1, ч.5 ст. 228.1 КК Російської Федерації у відповідність до законодавства України.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим:

за ч.2 ст. 15 ч.3 ст.307 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

за ч.3 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 11 (одиннадцять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк дванадцять років.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з 16.10.2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення в період з 23.11.2016 по 15.10.2017 та строк з 16.10.2017 по 28.12.2017, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Копію ухвали суду направити Міністерству юстиції України для повідомлення Міністерству юстиції Російської Федерації та організації прийняття засудженого в Україну.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текс ухвали буде оголошено 25.10.2018 о 08-00.

Суддя ОСОБА_1