Провадження № 11-кп/795/311/2018
Категорія - ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0005995 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , не одружений, не працює, раніше неодноразово судимий, останній раз 10.08.2016 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 8 місяців,

засуджений за:

- ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Згідно ч.4 ст.70 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 серпня 2016 року та остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 26 травня 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.04.2017 року) зараховано ОСОБА_8 строк тимчасового залишення в слідчому ізоляторі з 23 червня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільні позови ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_13 1500 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 491 грн. 04 коп.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 1. 13 серпня 2015 року, близько 18.30 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні магазину Валентина по вул. Мстиславській, 20 у м. Чернігові, повторно, таємно викрав велосипед марки KONA, чим заподіяв ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 2500 грн.

2. 15 серпня 2015 року, близько 12.00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи на території ринку Стрілецький, по вул. Червоногвардійській (нині вул. Льотна), у м. Чернігові, діючи повторно, шляхом зловживання довірою ОСОБА_15 , заволодів його велосипедом марки Totem Ezreal, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 4500 грн.

3. 17 серпня 2015 року, близько 13.00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи біля магазину Седам, що по вул. Красносільського, 59 у м.Чернігові, повторно, таємно викрав велосипед марки Winner, який належить ОСОБА_16 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 2500 грн.

4. 19 серпня 2015 року, близько 14.00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи біля магазину Седам, що по вул. Красносільського, 59 у м.Чернігові, повторно, таємно викрав велосипед марки Минск, який належить ОСОБА_11 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 1086,82 грн.

5. 19 серпня 2015 року, близько 14.20 год., ОСОБА_8 , перебуваючи біля відділення Інтертелекому, по вул. Рокосовського, 25, у м. Чернігові, повторно, таємно викрав велосипед марки Canton, який належить ОСОБА_17 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 1800 грн.

6. 21 серпня 2015 року, у період часу з 14.00 до 15.00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи на літній площадці кафе-ресторану Княжий орден, що по вул. Незалежності, 46 у м. Чернігові, повторно, таємно викрав велосипед марки Sram, вартістю 1000 грн., який належить ОСОБА_18 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

7. 09 вересня 2015 року, близько 17.00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи на території дошкільного навчального закладу № 43, що по вул. Рокосовського, 47-А у м. Чернігові, повторно, таємно викрав велосипед марки GIANT - TALON2, який належить ОСОБА_10 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 10025,33 грн.

8. 12 вересня 2015 року, о 17.01 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні магазину Шкет, по вул. Старобілоуській, 16-А у м. Чернігові, повторно, таємно викрав велосипед марки Kinetic Storm, який належить ОСОБА_19 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 3899 грн.

9. 21 вересня 2015 року, близько 07.50 год., ОСОБА_8 , перебуваючи на території дошкільного навчального закладу № 19, що по вул. Гагаріна, 28 у м. Чернігові, повторно, таємно викрав велосипед марки Аист, який належить ОСОБА_20 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 500 грн.

10. 23 вересня 2015 року, близько 08.00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи на території дошкільного навчального закладу № 19, що по вул. Гагаріна,28 у м. Чернігові, повторно, таємно викрав належний ОСОБА_21 велосипед марки ARDIS 28ДС, чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 2000 грн.

11. 25 вересня 2015 року, об 11.16 год. ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будівлі ПрАТ КСК Чексіл по вул. Щорса, 66 (нині вул. І. Мазепи) у місті Чернігові, повторно, таємно викрав належний ОСОБА_22 велосипед марки Турист, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 3000 грн.

12. 25 вересня 2015 року, о 13.19 год., ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будівлі Чернігівського національного технологічного університету, що по вул. Шевченка, 95 у м. Чернігові, повторно, таємно викрав велосипед марки Турист, який належить ОСОБА_12 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 2500 грн.

13. 01 жовтня 2015 року, близько 16.00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи на території дошкільного навчального закладу № 26, що по вул. Толстого, 110 у м. Чернігові, повторно, таємно викрав належний ОСОБА_23 велосипед марки ARDIS, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 2500 грн.

14. 11 жовтня 2015 року, близько 10.45 год., ОСОБА_8 , перебуваючи біля під`їзду № 6 будинку АДРЕСА_2 , повторно, таємно викрав велосипед марки ARDIS, який належить ОСОБА_24 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 1500 грн.

15. 26 жовтня 2015 року, близько 10.30 год., ОСОБА_8 , перебуваючи поряд з будинком № 139 по пр. Перемоги у м. Чернігові, повторно, таємно викрав велосипед марки Україна, який належить ОСОБА_13 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 1500 грн.

16. 26 жовтня 2015 року, о 14.03 год., ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будівлі Чернігівського національного технологічного університету, що по вул. Шевченка, 95 у м. Чернігові, повторно, таємно викрав велосипед марки ARDIS, який належить ОСОБА_25 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 1500 грн.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на невідповідність викладених у вироку висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вказав про здійснення тиску на нього працівниками поліції, а також порушення вимог ч.1 ст.191 КПК України під час його затримання. Зазначив про порушення судом його права на захист, унаслідок відмови у виклику та допиті в якості свідка адвоката ОСОБА_7 , а також відмови прокурору у допиті свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , на виклику яких також наполягала сторона захисту. Незабезпечення місцевим судом виклику даних свідків у судове засідання свідчить про неповноту судового розгляду та є підставою для скасування вироку. Також указав, що в судовому засіданні 02.02.2017 року під час дослідження CD-диску із доказами, останній виявився порожнім. Крім того, судове засідання від 27.02.2017 року було проведено без повідомлення потерпілого ОСОБА_31 . Зазначив, що докази були отримані органом досудового розслідування з грубими порушеннями вимог КПК України. Вказав на відсутність прямих доказів його винуватості. Зокрема, місцевий суд не надав належної оцінки показанням понятого ОСОБА_30 , яка в судовому засіданні пояснила, що разом з іншим понятим ОСОБА_26 підписали слідчому чистого папірця без проведення слідчої дії. Вказав на суперечність показань свідків ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , які не могли в судовому засіданні ствердити, що бачили саме його (обвинуваченого). Зазначив, що суд безпідставно взяв до уваги показання свідка ОСОБА_35 , яка є працівником поліції та працює разом із слідчим ОСОБА_36 . Вказав, що він неодноразово подавав скарги на дії працівників поліції, проте результатів по них не отримав. Просив звернути увагу на те, що в наданому прокурором CD-диску із записом трьох епізодів злочину, вказана на запису дата не співпадає з датою, вказаною у заяві про скоєння злочину. По другому епізоду зазначив, що на запису не видно особи, яка скоює злочин. По третьому епізоду потерпілий ОСОБА_37 зазначив, що злочин скоєно іншою особою. Апелянт вказує, що у кримінальному провадженні не було проведено жодної очної ставки. Крім того, зазначив, що Закон України від 18.05.2017 року, яким були внесені зміни до ст.72 КК України, погіршив його становище при зарахуванні строку попереднього ув`язнення до строку відбуття покарання. А тому зарахуванню у строк відбування покарання підлягає термін з 26.05.2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; прокурора, котрий просив вирок місцевого суду залишити без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для її задоволення не вбачає, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені судом і детально викладені у вироку суду.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково: по обвинуваченню за ч.2 ст.190 КК України та за кількома епізодами таємного викрадення майна, як і в суді першої інстанції.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, його вина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, вона відображена низкою доказів, яким суд дав належну оцінку.

Так, допитана у місцевому суді потерпіла ОСОБА_13 пояснила, що до місця своєї роботи: АДРЕСА_3 , їздила велосипедом марки «Україна», світло-голубого кольору, та залишала його біля даної будівлі у спеціально відведеному місці за допомогою тросового велосипедного замка. 26 жовтня 2015 року, о 13.00 год., не виявила велосипеда на місці, тому звернулась до охоронників Чернігівської облспоживспілки, які надали їй для перегляду відеозапис з камер спостереження. На відео вона побачила, як до велосипедів підійшов чоловік, хвилину придивлявся, присів біля її велосипеда, майстерно відкрив замок та поїхав на ньому. Чоловіка на відео, що викрав її велосипед, та обвинуваченого ОСОБА_8 вона впізнала як одну і ту ж особу.

Потерпілий ОСОБА_15 у місцевому суді показав, що 15 серпня 2015 року, на ринку «Стрілецький», по вул. Червоногвардійській, 6-а у м. Чернігові, до нього підійшов незнайомий чоловік, представився ОСОБА_38 , та попросив покататися на його велосипеді. Нічого не підозрюючи, він дав йому свій велосипед марки «Totem Ezreal» і чоловік катався біля нього на відстані до 50 кроків. Через деякий час потерпілий побачив, що чоловік став віддалятися на його велосипеді, тому побіг за ним, але не наздогнав. Через тиждень йому зателефонував знайомий, який повідомив, що його велосипед стоїть на Привокзальному ринку біля кіоску з продажу мобільних телефонів та переслав фото велосипеда. Удвох з ним вони прибули на ринок, зайшли до кіоску, де ОСОБА_15 показав документи на велосипед продавцю. Останній стверджував, що придбав велосипед за 1000 грн. у незнайомого чоловіка. В ході досудового розслідування потерпілий упізнав за пред`явленими фотознімками обвинуваченого ОСОБА_8 як чоловіка, який викрав його велосипед.

Допитана у місцевому суді свідок ОСОБА_39 пояснила, що в кафе «Княжий Орден», розташованому в мікрорайоні «Масани» м. Чернігова, разом з прибиральницею цього закладу, була запрошена в якості понятих для проведення слідчої дії, яка проводилась біля кафе. Вона стояла осторонь і не чула, що говорив обвинувачений ОСОБА_8 , але бачила, як він показував, де стояв велосипед, який він викрав. Співробітники міліції не роз`яснювали їй прав, але повідомили, що вона має спостерігати за тим, що відбувається, після чого надали на підпис складені ними документи.

Свідок ОСОБА_40 у суді першої інстанції показала, що 01.10.2015 року, близько 17.00 год., поверталась додому по вул. Текстильників у м. Чернігові, де біля магазину «МініМаркет» незнайомий чоловік пропонував перехожим придбати у нього велосипед чорного кольору з жовтими смужками та сидінням зеленого кольору. Даний велосипед цього ж дня був викрадений з дитячого садка, де вона працювала, тому вона впізнала його по формі та кольору. При пред`явленні фотознімків вона також впізнала чоловіка, що викрав велосипед, ним виявився обвинувачений ОСОБА_8 .

Свідки ОСОБА_41 , ОСОБА_42 у судовому засіданні місцевого суду показали, що були понятими при проведенні слідчої дії за епізодом від 01 жовтня 2015 року - пред`явлення особи для впізнання. При цьому свідок ОСОБА_40 упізнала по фотознімку обвинуваченого ОСОБА_8 , як особу, що продавала велосипед біля магазину по вул. Текстильників у м. Чернігові.

Окрім показань потерпілих та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколами прийняття заяв про вчинення кримінальних правопорушень: від 01.10.2015 року заява ОСОБА_23 , 11.10.2015 року заява ОСОБА_24 , 26.10.2015 року заява ОСОБА_13 , 15.08.2015 року заява ОСОБА_15 , 19.08.2015 року заява ОСОБА_11 , 21.08.2015 року заява ОСОБА_18 , 01.09.2015 року заява ОСОБА_17 , 13.09.2015 року заява ОСОБА_19 , 23.09.2015 року заява ОСОБА_12 , 27.09.2015 року заява ОСОБА_20 , 09.09.2015 року заява ОСОБА_10 , якими зафіксовані факти викрадення велосипедів;

- протоколами огляду місця подій за вказаними заявами, якими зафіксовані місця вчинення кримінальних правопорушень;

- протоколом огляду місця події від 04.09.2015року, згідно якого було виявлено біля ларька за адресою: м. Чернігів, проспект Перемоги, 1-а, велосипед «Totem», належний ОСОБА_15 ;

- висновками експерта № 1077 від 29.10.2015 року щодо вартості велосипеда «Минск», належного ОСОБА_11 , яка може складати 1086 грн. 82 коп., та № 1076 від 29.10.2015 року щодо вартості велосипеда «Giant Talon 2», належного ОСОБА_10 , яка може складати 10025 грн. 33 коп.;

- протоколами проведення слідчих експериментів:

1) від 30.10.2015 року щодо викрадення 21 серпня 2015 року велосипедів біля кафе «Княжий орден» та на вул. Незалежності у м. Чернігові;

2) від 20.10.2015 року, де обвинувачений ОСОБА_8 розповів та показав на місцевості обставини та механізм викрадення велосипеда на території ДНЗ № 19 по вул. Гагаріна, 28 у м. Чернігові;

3) від 30.10.2015 року, де ОСОБА_8 підтвердив та показав на місці обставини викрадення велосипеда на території ДНЗ № 26 у м. Чернігові;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками:

1) від 29.10.2015 року, за яким свідок ОСОБА_40 упізнала обвинуваченого ОСОБА_8 як особу, що продавала 01.10.2015 року велосипед по вул. Текстильників у м. Чернігові;

2) від 09.09.2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_15 упізнав на фото № 1 ОСОБА_8 , як особу, що заволоділа його велосипедом;

3) від 29.10.2015 року, за яким свідок ОСОБА_43 упізнала обвинуваченого ОСОБА_8 як особу, яка перебувала 21.09.2015 року на території дитячого закладу № 19 по вул. Гагаріна, 28 у м. Чернігові.

Переглянутими в судовому засіданні місцевого суду оптичними дисками з відеозаписами з камер відеоспостереження встановлено факти викрадення велосипедів особою чоловічої статі. З відео по факту викрадення велосипеда потерпілого ОСОБА_19 убачається, що вказаним велосипедом заволодіває особа, зовні дуже схожа на обвинуваченого ОСОБА_8 . На інших відеозаписах зображення особи, яка викрадає велосипеди, не є чітким, однак прослідковується зовнішня схожість обличчя, фігури, осанки, одягу обвинуваченого, зокрема штани з білою вставкою, які фігурують як на фото при проведенні слідчих експериментів, так і на відеозаписах.

Частину обвинувачення ОСОБА_8 заперечує по причині того, що відео з місця вчинення злочинів є неякісним, тому немає беззаперечних доказів його вини, однак, з урахуванням того, що обвинувачений у судовому засіданні як місцевого, так і апеляційного суду визнав частину обвинувачення, а інші епізоди мають такі ж характерні ознаки та механізм викрадення, схожість статури та одягу, зазначена сукупність збігів дають колегії суддів достатні підстави вважати надані суду докази належними та допустимими.

Отже, місцевий суд, дослідивши, перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні всі вищевказані докази в їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, правильно дійшов висновку про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно; за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_8 на отримання органом досудового розслідування доказів із порушенням вимог КПК є безпідставними, так як слідчі дії у даному кримінальному провадження були проведені з дотриманням вимог процесуального закону.

Доводи обвинуваченого про здійснення на нього тиску працівниками поліції, а також порушення вимог ч.1 ст.191 КПК України під час його затримання, не знайшли свого підтвердження ні в ході розгляду кримінального провадження у місцевому суді, ні в апеляційному суді, оскільки ОСОБА_8 не було надано жодного доказу на підтвердження своїх слів, зокрема, скарги, заяви до відповідних органів, тощо. А зазначення обвинуваченим, що він неодноразово подавав скарги на дії працівників поліції, проте результатів по них не отримав, є неспроможними, оскільки в матеріалах провадження відсутні навіть копії, нібито поданих ним скарг.

Посилання ОСОБА_8 на порушення судом його права на захист, унаслідок відмови у виклику та допиті свідків, є безпідставним, так як місцевим судом, у відповідності до ст.327 КПК України, було вжито усіх можливих заходів для їх прибуття, а саме: неодноразове направлення судових викликів, а також постановлення ухвал про примусовий привід у судове засідання, які не були виконані з причин непроживання вказаних осіб за зазначеними адресами.

Твердження ОСОБА_8 про те, що суд безпідставно взяв до уваги покази свідка ОСОБА_44 , яка є працівником поліції та працює разом із слідчим ОСОБА_45 , не заслуговує на увагу, оскільки місцевим судом було визнано недопустимим доказом протокол пред`явлення особи для впізнання від 29.10.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_46 упізнала обвинуваченого ОСОБА_8 як особу, яку бачила 23.09.2015 року на території ДНЗ№ 19 по вул. Гагаріна, 28 у м. Чернігові, оскільки понятим у цій слідчій дії була залучена працівник правоохоронного органу ОСОБА_44 , яка безпосередньо підпорядкована начальнику слідчого відділу ОСОБА_47 .

Доводи обвинуваченого, що у кримінальному провадженні не проведено жодного одночасного допиту вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях не заслуговує на увагу, з огляду на таке. Згідно ст.223 КПК України, слідчі дії також можуть проводитись за клопотанням сторони захисту. Однак, як слідує з матеріалів кримінального провадження, будь-яких клопотань щодо проведення одночасних допитів за участю обвинуваченого та інших осіб ні від ОСОБА_8 , ні від його захисника не надходило.

Посилання обвинуваченого, що в судовому засіданні 02.02.2017 року під час дослідження CD-диску із доказами, останній виявився порожнім є безпідставним, оскільки прокурором було надано резервну копію даного CD-диску із записом вчинення ОСОБА_8 трьох епізодів злочину.

Твердження ОСОБА_8 , що дата вказана на запису не співпадає з датою, вказаною у заяві про скоєння злочину, є неспроможним, так як, на думку колегії суддів, у даному випадку має місце помилка при виставленні дати на відеокамері.

Доводи, обвинуваченого, що на відеозапису з камери відео спостереження по другому епізоду злочину не видно особи, яка скоює злочин, не заслуговують на увагу, оскільки з аналізу переглянутого відеозапису кількох епізодів злочинної діяльності слідує, що велосипедами заволодіває особа, яка зовні дуже схожа на обвинуваченого ОСОБА_8 , прослідковується зовнішня схожість обличчя, фігури, осанки, одягу, а також всі епізоди мають такі ж характерні ознаки та механізм викрадення велосипедів.

Доводи апелянта про те, що в порушення вимог ст.325 КПК України, судове засідання від 27.02.2017 року було проведено без повідомлення потерпілого ОСОБА_16 є неспроможними, з огляду на таке. Як слідує з матеріалів кримінального провадження 27 лютого 2017 року місцевим судом було задоволено клопотання прокурора та відкладено судовий розгляд на 12.04.2017 року, у зв`язку неявкою свідків. Будь-яких інших питань при цьому судом не вирішувалось. А тому колегія суддів не вбачає в даному випадку будь-яких порушень прав обвинуваченого ОСОБА_8 . Крім того, згідно норм чинного КПК України, явка в судове засідання потерпілого не є обов`язковою.

Посилання обвинуваченого на показання понятого ОСОБА_39 , яка нібито в судовому засіданні зазначила, що разом з іншим понятим ОСОБА_26 підписали слідчому чистого папірця без проведення слідчої дії, не відповідають дійсності, так як згідно фонограми перебігу судового засідання від 12.04.2017 року, під час допиту свідок ОСОБА_39 підтвердила свій підпис у протоколі слідчого експерименту, та на питання головуючого-судді відповіла (дослівно), що не пам`ятає, чи був протокол заповнений слідчим повністю, чи ні, через давність проведення слідчої дії.

Доводи обвинуваченого про визнання недопустимими доказами протоколів слідчих експериментів з його участю по причині недотримання процесуального порядку, а саме, проведення кількох експериментів за короткий проміжок часу та без участі понятих, тиск з боку працівників міліції, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду. Допитані у судовому засіданні поняті підтвердили факт їх участі при проведенні таких слідчих дій та надали пояснення про добровільність свідчень ОСОБА_8 щодо його протиправних дій.

Доводи обвинуваченого про відсутність прямих доказів вчинення ним кримінальних правопорушень не заслуговують на увагу та спростовуються показаннями потерпілих і свідків, які не мали жодних підстав для обмовляння ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, оскільки до моменту скоєння ним викрадення велосипедів вони не мали жодних стосунків із обвинуваченим.

Відтак, позицію обвинуваченого ОСОБА_8 щодо його непричетності до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, колегія суддів вважає як захисну, з метою уникнення відповідальності за скоєне, так як вона повністю спростовується вищенаведеними доказами, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення його апеляційної скарги.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 міру покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до скоєного; дані про його особу, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується негативно; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання; та дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання саме у виді позбавлення волі в межах санкцій частин статей КК України, за якими він притягується до кримінальної відповідальності, з урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Беручи до уваги, що ОСОБА_48 скоїв інкриміновані йому кримінальні правопорушення до постановлення попереднього вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 серпня 2016 року, остаточне покарання йому обґрунтовано визначено за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Строк попереднього ув`язнення починається з дня затримання особи і поміщення її до установи для попереднього ув`язнення і закінчується днем набрання обвинувальним вироком, щодо цієї особи, законної сили.

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21 червня 2017 року, частину п`яту ст.72 КК України викладено в новій редакції, а саме, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Отже, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року), строк попереднього ув`язнення по 20.06.2017 року включно, рахується як один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а після набрання законної сили закону в новій редакції, із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Згідно ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 червня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_8 залишений у Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» на час розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України (т.1, а.к.п.210-211).

Відтак, як слідує зі змісту оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 , на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), ч.4 ст.5 КК України, судом першої інстанції обґрунтовано зараховано у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 23 червня 2016 року (дата ухвали про залишення у слідчому ізоляторі) по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а після набрання законної сили Закону у новій редакції, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Виходячи з цього, доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині також не заслуговують на увагу.

Порушень місцевим судом під час розгляду кримінального провадження вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2017 року щодо нього без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4