У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу виконуючого обов`язки Голови Верховного Суду України ОСОБА_4 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР на підставі повідомлення за вихідним номером №1-1060/0/8-18, -
ВСТАНОВИВ:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга виконуючого обов`язки Голови Верховного Суду України ОСОБА_4 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР на підставі повідомлення за вихідним номером №1-1060/0/8-18.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилався на те, що 25 вересня 2018 року він за вихідним № 1-1060/0/8-18 звернувся до Директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 з повідомленням про вчинені кримінальні правопорушення, передбачені статтями 109, 210, 353, 364 Кримінального кодексу України. У цей же день вказане повідомлення наручно було передано до канцелярії Національного антикорупційного бюро України, про що свідчить штамп цієї установи на першому аркуші повідомлення Верховного Суду України.

У повідомленні ВСУ порушувалося питання про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань з обставин, наведених у ньому, зокрема, щодо незаконних дій, направлених на нецільове використання бюджетних коштів у сумі 3,7 млн. грн., вчинених так званим «головою ліквідаційної комісії» ОСОБА_6 та начальником відділу фінансового аналізу та бюджетного планування ВСУ ОСОБА_7 .

Зазначає, що в порушення вимог ст. 214 КПК України відповідні відомості про вчинене, на його думку, кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань протягом 24 годин, внесені не були.

Вважає такі дії незаконними та такими, що суперечать положенням ст.214 КПК України, що стало підставою для звернення до слідчого судді з відповідною скаргою.

У судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник НАБУ в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ч. 1-2 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має бути подана після створення ЄРДР та, по-друге, містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.

Аналізуючи норми ст.ст. 214, 218 КПК України слідчий суддя приходить висновку про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що 25 вересня 2018 року в.о. Голови Верховного Суду України ОСОБА_4 за звернувся до Директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 з повідомленням вих. № 1-1060/0/8-18 від 25.09.2018 про вчинені кримінальні правопорушення, передбачені статтями 109, 210, 353, 364 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів скарги, у повідомленні про вчинення злочину від 25.09.2018 в.о. Голови Верховного Суду України ОСОБА_4 , вказував на незаконні дії, направлені на нецільове використання бюджетних коштів у сумі 3,7 млн. грн., вчинені так званим головою ліквідаційної комісії ОСОБА_6 та начальником відділу фінансового аналізу та бюджетного планування ВСУ ОСОБА_7 .

Таким чином, незважаючи на те, що подане повідомлення в.о. Голови Верховного Суду України ОСОБА_4 вважає «повідомленням про злочин», останній за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки, не містить даних про вчинення кримінального правопорушення.

Так, згідно з п.п. 2.3, 2.16 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, до Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення, тобто, при внесенні до Реєстру фабули кримінального правопорушення в обов`язковому порядку відображається дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), які є потерпілими, дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості.

Отже, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Так, згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Проте, вивчивши подане заявником повідомлення про злочин, вважаю, що вона не містить об`єктивних ознак, що вказують на склад кримінального правопорушення та вчинення посадовими особами суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст.ст. 109, 210, 353, 364 КПК України, а тому відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по поданому клопотанні.

Згідно з положенням ч. 2 ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Стаття 62 Конституції України встановлює "презумпцію невинуватості" та відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином зі змісту заяви про злочин вбачається, відсутність достатніх та об`єктивних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 109, 210, 353, 364 КК України.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаної скарги виконуючого обов`язки Голови Верховного Суду України ОСОБА_4 .

Віповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 214, 303, 304, 307, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Відмовити в задоволенні скарги виконуючого обов`язки Голови Верховного Суду України ОСОБА_4 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР на підставі повідомлення за вихідним номером №1-1060/0/8-18.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1