Провадження № 1кп/201/67/2018
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003607 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:
прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

21.10.2017 року близько 19 годин 30 хвилин ОСОБА_3 за адресою: м. Дніпро, вул. Ласточкіна, 2 біля кіоску з продажу овочів зустрів раніше знайомого ОСОБА_5 , під час словесної розмови між вищевказаними особами виникла сварка, яка в подальшому переросла в бійку.

Під час бійки між вказаними особами у вказаний час за адресою: АДРЕСА_3 потерпілий ОСОБА_5 завдав декілька ударів в область обличчя ОСОБА_3 після отриманих ударів у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень.

Після чого ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, маючи можливість не продовжувати в подальшому конфлікт з потерпілим але не скористався даною можливістю та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, біля будівлі ТЦ «Материк» знайшов та підійняв з землі невстановлений предмет, який має колото-різальні властивості. Після чого продовжуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень повернувся до кіоску де знаходився потерпілий ОСОБА_5 за адресою: м. Дніпро, вул. Ласточкіна, 2, тримаючи в правій руці невстановлений предмет, який має колото-різальні властивості завдав останньому вищевказаним предметом послідовно два удари в область правої та лівої сторони грудної клітини спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення по передній поверхні грудної клітини по центру в проекції тіла грудини по навкологрудинній лінії праворуч (на відстані 134,5 см. вгору від підошовної поверхні стоп, на відстані 1 см. праворуч від умовної серединної лінії тіла), від якої у нижній третині ліворуч відходять радикально три різані рани, поранення переходить в раньовий канал, який направлений спереду назад, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, внутрішньої грудної артерії праворуч, проникає в плевральну порожнину з ушкодженням середньої долі правої легені, з розвитком правостороннього гемотораксу та геморрагічного шоку 3-го ступеню, що за своїм характером відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного в момент заподіяння та тілесне ушкодження у вигляді різаної скальпованої рани по передній поверхні грудної клітини ліворуч між навкологрудинною та середньо-ключинною лініями (на відстані 128 см вгору від підошовною поверхні стоп до нижнього рубця та на 6 см ліворуч від умовної серединної ліній тіла, що за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, як таке що спричинило короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч.1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та пояснив, що він 21.10.2017 року близько 19 годин 30 хвилин за адресою: м. Дніпро, вул. Ласточкіна, 2 біля кіоску з продажу овочів зустрів раніше знайомого ОСОБА_5 , під час словесної розмови між ними сварка, яка в подальшому переросла в бійку, а саме ОСОБА_5 завдав декілька ударів обвинуваченому в область обличчя від чого у того виникло запаморочення, він схопив палку та декілька разів наніс нею удари потерпілому. В даний час він розкаюється у скоєному, шкоду відшкодував у повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст.349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_3 суд виходить зі ступеня тяжкості вчиненого злочину, який являється тяжким злочином, даних про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується з місця проживання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених злочинів, конкретних їх обставин, даним про особу обвинуваченого, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, зокрема його вік та стан здоровя, обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 , положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк три роки.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази:

-кеди, штани та кофта зі слідами РБК повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

-3 паперові пакети зі слідами РБК знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1