Справа № 128/2313/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000789 від 16.07.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тейково, Іванівської області, Росії, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого,

Раніше судимого:

1)- 12.12.2008 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ст.301 ч.2, ст.301 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;
2)- 14.04.2010 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ст.185 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднати 3 роки 1 місяць по вироку Ленінського районного суду м. Вінниці від 12.12.2008 року і всього 5 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією відеопродукції з позбавленням права займати керуючі посади пов`язані з відеопродукцією строком на 3 роки; - 04.10.2013 року умовно достроково звільнений з Крижопільської ВК №113 по рішенню Крижопільського районного суду Вінницької області від 26.09.2013 року з невідбутим строком 1 рік, 7 місяців, 5 днів,
3)- 03.06.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ст.185 ч.2 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 15 липня 2017 року, у вечірній час, умисно, з метою власного незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження скла метало-пластикового вікна, проник до новобудови АДРЕСА_2 та области, та належить ОСОБА_5 , звідки вчинив крадіжку циркулярної пили «Дніпро-М1800», вартістю 1289,60 грн., перфоратора електричного «Макіта», вартістю 3370,60 грн., дрилю електричного «Росскул», вартістю 1308,00 грн., та зварювального апарату «Кенде IN285», вартістю 2594,80 гривень. Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 8563, 00 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Суду показав, що 15 липня 2017 року, у нічний час, він прийшов до будинку ОСОБА_5 , у якого раніше працював, та знав де и що знаходиться у будинку, та розбивши скло вікна цеглою, проник у новобудову. Звідти він вчинив крадіжку циркулярної пили, перфоратора електричного, дрелі електричної та зварювального апарату. Після чого, склавши речі до пакету покинув будинок. З вкраденими речами він, зупинив попутний транспорт, та продав невідомому йому водієві вказані речі за 1500 грн.

За згодою обвинуваченого, згідно ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого, і при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумніву у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку обвинувачений буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка, поєднана із проникненням у житло.

Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, те, що ОСОБА_4 , визнав вину, щиро розкаявся у скоєному, позитивно характеризується за місцем проживання, однак мір до відшкодування шкоди не прийняв. Потерпілий за заявою просить покарати обвинуваченого суворо.

Згідно висновку досудової доповіді Вінницького МВ з питань пробації ЦЗМУ ПВ КПП Міністерства юстиції з врахуванням інформації, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства у т.ч. окремих осіб.

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження, суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючої покарання обвинуваченого обставин, зважаючи на надані суду відомості щодо особи обвинуваченого, обставини вчинення ним злочину, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе виключно за умови ізоляції від суспільства та йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

З обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ч.2 ст.124 КПК України на користь держави підлягають до стягнення витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню за проведення судових експертизи, що становлять загальну суму 5 940,50 грн., згідно наданої довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні.

Обрати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу до вступу вироку в чинність у вигляді утримання під вартою з залу суду.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу до вступу вироку в чинність у вигляді утримання під вартою з залу суду.

Строк покарання початок рахувати з моменту затримання, а саме, 18.05.2018р.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню на суму 5 940,50 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1