Ухвала
Іменем України
18 травня 2018 р.

м. Київ
Справа №520/15653/16-к
Провадження № 51-6175 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в судах першої та апеляційної інстанцій, на вирок Київського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 13 лютого 2018 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Київського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.

Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.

Ухвалою Апеляційного судуОдеської області від 13 лютого 2018 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.

Однак, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки, зазначаючи у касаційній скарзі про незаконність судових рішень через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, прокурор не вказав у чому конкретно відповідно до змісту ст. 413 КПК України полягають такі порушення, який закон про кримінальну відповідальність застосовано неправильно, а також не мотивував належним чином своїх доводів у цій частині.

Крім того, зазначена прокурором вимога про скасування вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду провадження в суді апеляційної інстанції не відповідає положенням ст. 436 КПК України, якою визначено рішення, які вправі ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Окрім того, до касаційної скарги не додано копій додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, чим порушено вимоги ч. 6 ст. 427 КПК України.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, суд,
постановив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в судах першої та апеляційної інстанцій, на вирок Київського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 13 лютого 2018 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3