Справа № 504/2759/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" серпня 2018 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 в смт. Доброслав кримінальне провадження № 0000180 від 10.05.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, одруженого, з повною вищою освітою, колишнього начальника зв`язку штабу військової частини НОМЕР_1 , майора, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

встановив:

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

26.07.2010 між Міністерством оборони України в особі командувача Сухопутних військ Збройних Сил України генерал полковника ОСОБА_6 , з одного боку та громадянином ОСОБА_3 , з іншого боку, укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України.

02.09.2017 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № НОМЕР_2 ОСОБА_3 призначений на посаду начальника інформаційно телекомунікаційного вузла, зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

09.11.2017 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №302 про допуск особового складу до несення чергової служби в військовій частині, майора ОСОБА_3 допущено до несення чергової служби черговими та помічниками чергових частини.

У військовій частині НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , проходять військову службу за контрактом виконуючий обов`язки командира військової частини ОСОБА_7 , який для ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 28, 29, 31, 66, 74 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, є начальником за посадою, тобто перебувають у відносинах підлеглості.

08.05.2018 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 87-НР, майора ОСОБА_3 видано 9 мм ПМ №ЛИ1595, 16 бойових набоїв до нього та призначено черговим частини у добовий наряд на 09.05.2018.

Відповідно до ст.ст. 3, 21, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свобода людини є невідчужуваними та непорушними, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України майор ОСОБА_8 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 30, 49, 129 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути дисциплінованим; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України; дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Однак, діючи на порушення вищевказаного законодавства, майор ОСОБА_3 , будучи обізнаним про порядок проходження військової служби, навмисно вчинив злочин проти порядку підлеглості поєднане з погрозою вбивства щодо начальника під час виконання ним військових обов`язків з військової служби за наступних обставин.

10.05.2018 близько 9 години 20 хвилини, ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні майор, діючи в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, перебуваючи у приміщенні штабу військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно та протиправно на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 30, 49, 129 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння,усвідомлюючи, що тимчасово виконуючий обов`язки командира військової частини підполковник ОСОБА_7 являюєєься для нього прямим начальником, будучи невдоволеним діями останнього, направленими на припинення майором ОСОБА_3 порушення військової дисципліни та порядку несення добового чергування, зняв із запобіжника та дослав патрон в патронник ввіреного йому зарядженого бойовими патронами пістолету ПМ НОМЕР_3 направивши його в бік підполковника ОСОБА_7 , висловивши останньому погрозу вбивством із застосуванням вогнепальної зброї, після чого в підтвердження своїх намірів погрози застосував наявний у нього пістолет ПМ НОМЕР_3 , що виразилось у здійсненні 1 пострілу в підлогу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України погроза вбивства начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене із застосуванням зброї.

Тоді ж, близько 9 години 30 хвилин 10.05.2018 командуванням військової частини НОМЕР_1 , в порядку ст. 22-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_3 був затриманий та злочинні дії останнього були припинені.

03 серпня 2018 року між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України майором юстиції ОСОБА_4 , якому на підставі ст.ст.36,37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000180 від 10.05.2018 року та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до умов вказаної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.4 ст.405 КК України.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що ОСОБА_3 беззастережно у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.405 КК України, згідно до обвинувального акта від 03.08.2018 року.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 узгодили міру покарання обвинуваченому за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.405 КК України, з врахуванням положень ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 405 КК України.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень (десять тисяч двісті).

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.4 ст.405 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.4 ст.405 КК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 вказував, що вище зазначена угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Також, обвинувачений ОСОБА_3 зрозумів, роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України. Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного: відповідно ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам відповідно до ст.469 КПК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Як пом`якшувальною покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обставиною, згідно ст.66 КК України, суд враховує те, що він вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Обтяжуючих обставин покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки її умови не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України майором юстиції ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, передбаченою ч.1 ст.405 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого закінчується 31.08.2018 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, судові витрати на залучення експерта на проведення балістичної експертизи №489-Б від 26.06.2018 року, підтверджені документально в розмірі 2002,00 грн., тому підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Речові докази:

-пістолет ПМ серії НОМЕР_3 , магазин від пістолета ПМ з маркуваееям «1511-2» з 8 патронами калібру 9х18мм, магазин від пістолета ПМ з маркуванням «3610» з 6 патронами калібру 9х19 мм 2 гільзи від патрону калібру 9х18 та 1 кулю 9х18 мм передані під зберігальну розписку командиру В/ НОМЕР_4 ;

-змив з правої руки. Що запакований у білий паперовий конверт, змив з лівої руки, що запакований у білий паперовий конверт, зріз нігтів з правої руки, що запакований у білий паперовий конверт, зріз з нігтів лівої руки, що запакований у білий паперовий конверт, контрольний зразок для проведення експертизи, зріз волосся з передньої частини голови, направленні до камери зберігання Лиманського ВП ГУПН в Одеській області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 124, 129 Конституції України, ст.ст.2, 7, 8, 22, 26, 124, 314, 369, 370, 371, 373, 374, 469, 472-475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 03 серпня 2018 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України майором юстиції ОСОБА_4 за кримінальним провадженням №0000180 від 10.05.2018 року, справа № 504/2759/18, провадження № 1-кп/504/525/18.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України,

Згідно положень ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.405 КК України, та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень (десять тисяч двісті).

До набрання вироком законної сили обраний до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту скасувати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 витрати на залучення експерта на проведення балістичної експертизи №489-Б від 26.06.2018 року в розмірі 2002 (дві тисячі дві) грн. 00 коп. на користь держави.

Речові докази:

-пістолет ПМ серії НОМЕР_3 , магазин від пістолета ПМ з маркуваееям «1511-2» з 8 патронами калібру 9х18мм, магазин від пістолета ПМ з маркуванням «3610» з 6 патронами калібру 9х19 мм 2 гільзи від патрону калібру 9х18 та 1 кулю 9х18 мм, які передані під зберігальну розписку командиру В/ НОМЕР_4 , вважати повернутим власнику;

-змив з правої руки. Що запакований у білий паперовий конверт, змив з лівої руки, що запакований у білий паперовий конверт, зріз нігтів з правої руки, що запакований у білий паперовий конверт, зріз з нігтів лівої руки, що запакований у білий паперовий конверт, контрольний зразок для проведення експертизи, зріз волосся з передньої частини голови, які направленні до камери зберігання Лиманського ВП ГУПН в Одеській області, знищити.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя ОСОБА_1