КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/411/2018 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 182 КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140 960 (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 00 коп., із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Мелітополь Запорізької області, є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,

підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави у порядку, передбаченому абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Стверджує, що слідчим суддею не враховано тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину, особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків.

Прокурор вказує, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому. Додає, що ОСОБА_9 має знайомства з особами керівної ланки у різних правоохоронних органах Запорізької області.

У підсумку прокурор звертає увагу суду на відсутність підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, думку захисників та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали кримінального провадження № 0001701, відомості про яке 11.07.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою прокурора відділу Якимівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

28.08.2018 року об 11 годині 20 хвилин ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

29.08.2018 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором другого відділу процесуального керівництва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9

30.08.2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва відмовлено у задоволенні даного клопотання та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140 960 (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 00 коп., із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

При судовому розгляді клопотання суд перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд правильно виходив з того, що під час судового розгляду слідчим та прокурором не доведено наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням чого слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного більш м`якого ніж тримання під вартою запобіжного заходу, а саме у вигляді застави.

Крім того, суд при постановленні рішення, врахував фактичні обставин провадження, дані про особу підозрюваного, його матеріальний стан, наявність на утриманні батьків.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя правомірно відмовив у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , висновки суду відповідають зазначеним положенням КПК України та фактичним обставинам справи.

Посилання прокурора на відсутність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу через наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як на підставу для скасування оскаржуваного судового рішення, слід визнати непереконливими, оскільки стороною обвинувачення не доведено того, що запобіжний захід у вигляді застави не забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, прокурором не доведена необхідність збільшення розміру застави на 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 35 240 гривень, з урахуванням відсутності відомостей про неналежне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, про що, в свою чергу, свідчить відсутність даних про звернення прокурора до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу в порядку ст. 200 КПК України.

Твердження прокурора про те, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного ОСОБА_9 , слід визнати необгрунтованими, з урахуванням змісту оскаржуваного судового рішення, у відповідності до якого слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, його матеріальний стан, наявність на утриманні батьків, відсутність судимостей.

Твердження прокурора про те, що санкція інкримінованої підозрюваному статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, слід визнати непереконливими, оскільки сама лише тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора з підстав наведених у ній.

Посилання сторони обвинувачення на наявність у підозрюваного знайомств з особами керівної ланки у різних правоохоронних органах Запорізької області, не доведено жодними фактами та обставинами, а тому, на переконання колегії суддів, має характер припущення, сам по собі факт роботи підозрюваного в органах прокуратури не може бути достатньою підставою для висновку про ризик впливу на хід досудового розслідування, з урахуванням відсторонення підозрюваного від роботи.
З огляду на викладене, вимоги апеляційної скарги прокурора щодо незаконності ухвали слідчого судді є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді застави, а зазначені в апеляційній скарзі підстави, в яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140 960 (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 00 коп., із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4