Справа № 333/3822/18
Провадження № 1-в/333/226/18
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
представника лікарні ОСОБА_4 ,
лікаря-психіатра ОСОБА_5 ,
особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
Головний лікар КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР ОСОБА_8 звернувся до суду із заявою про зміну примусових заходів медичного характеру з госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. З
06 лютого 2018 року скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 186 КК України (викрав у потерпілого ОСОБА_9 мобільний телефон разом з зарядним пристроєм). За висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи проведеної в КУ «Обласна Клінічна психіатрична лікарня» ЗОР ОСОБА_6 виявляв та виявляє у теперішній час психічний розлад у вигляді параноїдної шизофренії, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом, параноїдний синдром. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляду госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2018 року до ОСОБА_6 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричному закладі із звичайним наглядом.
З 13 квітня 2018 року ОСОБА_6 перебуває на примусовому лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР.
18 липня 2018 року, за заявою, був позачергово оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновками якої встановлено, що ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, епізодичний з наростаючим дефектом тип перебігу, стан медикаментозної ремісії. На проведеному лікуванні, психічний стан хворого покращився, галюцинаторно-маячні переживання дезактуалізувались. Спокійний, впорядкований. Настрій рівний. Агресивних, аутоагресивних тенденцій не виявляє. Однак достатньої критики до хвороби та скоєного суспільно небезпечного діяння не має. Продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню із звичайним наглядом не потребує, може бути переведений на амбулаторне примусове психіатричне лікування.
У судовому засіданні представник психіатричного закладу обставини, викладені в наведеній вище заяві, підтримала повністю, просила суд її задовольнити.
Лікар психіатр Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» суду пояснила, що психічний стан ОСОБА_6 на проведеному лікуванні покращився. Він спокійний, упорядкований, може бути переведений на амбулаторне психіатричну допомогу у примусовому порядку.
Особа, стосовно якої вирішується питання про заміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 заяву підтримав, просив задовольнити.
Захисник адвокат ОСОБА_7 , що представляє інтереси ОСОБА_6 , проти задоволення заяви не заперечував.
Прокурор заяву підтримала та не заперечувала проти її задоволення.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Право людини на медичну допомогу закріплено у ст.ст. 3, 49 Конституції України. Водночас Законом України «Про психіатричну допомогу» передбачено можливість застосування медичної допомоги без усвідомлення згоди особи.
Згідно зі ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.
Судом встановлено, що ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2018 року до ОСОБА_6 , який вчинив в стані неосудності суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Згідно із висновком лікарівпсихіатрів від 18 липня 2018 року ОСОБА_10 встановлено діагноз у формі шизофренії, параноїдної форми, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом, стан медикаментозної ремісії. Вказано, що на проведеному лікуванні, психічний стан хворого покращився, галюцинаторно-маячні переживання дезактуалізувались. Спокійний, впорядкований. Настрій рівний. Агресивних, аутоагресивних тенденцій не виявляє. Однак достатньої критики до хвороби та скоєного суспільно небезпечного діяння не має. Продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню із звичайним наглядом не потребує, може бути переведений на амбулаторне примусове психіатричне лікування
З огляду на вищевикладене, оскільки стан здоров`я ОСОБА_6 покращився, суд дійшов висновку щодо можливості зміни раніше призначеного примусового заходу медичного характеру.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514 КПК України, ст. 95 КК України, ст.ст.17, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -
У Х В А Л И В :
Заяву головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - задовольнити.
Змінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , призначений ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2018 року примусовий захід у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
На ухвалу суду протягом семи діб з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.
Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1