УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002178 від 30.08.2018 року, за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , в обґрунтування якого зазначив, що зібраними під час досудового розслідування доказами (допитами свідків, потерпілої, оглядом місця події, речовим доказом) встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Посилаючись на те, що підозрюваний будучи особою раніше судимою за вчинення аналогічного злочину, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку знову вчинив корисливий злочин, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, що підтверджує можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого і свідка шляхом умов або погроз із застосуванням фізичного насильства, слідчий просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Слідчий та прокурор під час розгляду клопотання його підтримали та просять задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказуючи на те, що він має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей, переховуватися від слідства чи суду підозрюваний не збирається та буде вчасно виконувати процесуальні обов`язки, тому ризикам переліченим прокурором можна запобігти шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, зокрема цілодобового домашнього арешту.

Суд, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, в межах вирішуваного питання, приходить до наступних висновків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30 серпня 2018 року, приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи що його дії носять відкритий характер, підбіг до потерпілої ОСОБА_7 , та своєю рукою шляхом ривку викрав з шиї останньої золотий ланцюг, пробою 585, приблизною довжиною 50 см, приблизною вагою 5,3 г, вартістю 3000 грн., після чого, з викраденим майном почав бігти з місця скоєння злочину та ігноруючи вимоги потерпілої зупинитись, з викраденим майном добіг до будинку АДРЕСА_3 вказаного будинку, де був зупинений громадянином ОСОБА_8 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3000 тисяч грн. та скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, що кваліфікується: як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Слідчим проведено допит свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_7 , складений протокол огляду місця події та вилучений речовий доказ: золотий ланцюжок.

31.08.2018 року ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0002178 від 30.08.2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно (а.с.6-8).

Таким чином, з наданих суду та досліджених матеріалів, встановлено наявність достатніх даних, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як передбачено ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява №9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

Вирішуючи питання наявності підстав для застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про його особу, який має стійкі соціальні зв`язки, одружений, на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей, має постійне місце проживання та реєстрації, постійно працює без офіційного оформлення у приватного підприємця ОСОБА_13 , також враховано наявність судимостей в минулому та тяжкість злочину, в якому він обвинувачується і приходить до висновку про наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, існує ризик вчинення іншого злочину. В обґрунтування того, що існує ризик незаконно впливати на свідків і потерпілого прокурором та слідчим не наведено переконливих мотивів та не надано суду відповідних належних доказів, тому слідчим суддею відхиляються доводи прокурора та слідчого в цій частині.

При цьому слідчий суддя вважає, що оскільки тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, чого прокурором в даному випадку не зроблено, у задоволенні клопотання слідчого погодженого прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 необхідно відмовити. На думку слідчого судді, слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризикам, зазначеним у клопотанні. Усі доводи прокурора про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів зводяться лише до його припущень та нічим не доведені.

Враховуючи викладене вище, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, слідчий суддя вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України щодо підозрюваного ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло цілодобово з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що є достатнім для запобігання ризикам передбаченим статтею 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.177, 178, 181, 183, 193-194, 196, 205 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002178 від 30.08.2018 року, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 28.10.2018 року включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , - цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою і у призначений час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (м. Запоріжжя) без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_7 .

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід. Відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції, за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та звільнити з-під варти.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Встановити строк дії ухвали до 28.10.2018 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 03.09.2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1