Справа № 362/4374/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/32/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 25.06.2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 25 » червня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою освітою, працюючого шліфувальником в ТОВ »СК Строй-ка», неодруженого, раніше судимого:
31.08.2000р. Васильківським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 206 КК України (в ред. 1960 р.) на 3 роки позбавлення волі з відстроченням виконання вироку, на підставі ст. 46-1 КК України на 2 роки; 2.04.2001р. Таращанським районним судом Київської області за ч.3 ст.215-3, ч.3 ст.142, 42,43 КК України (в ред. 1960 р.) на 12 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна;
26.06.2014р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік;
15.10.2014р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки 2 місяці позбавлення волі;
4.05.2016р. звільненого від відбування покарання на підставі постанови Ірпінського міського суду Київської області від 15.04.2016р. умовно-достроково з невідбутим терміном 7 міс. 23 дні.;

визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та засуджено на 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки 6 місяців, зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

в с т а н о в и л а:

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

30.04.2017 р., в денний час, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем проживання свого батька, ОСОБА_9 , в АДРЕСА_2 , помітивши на терасі будинку по АДРЕСА_2 спортивний велосипед, марки «Univega HT-SPORT», що належав його тітці ОСОБА_10 , вирішив його викрасти.
Реалізуючи умисел на викрадення велосипеду, ОСОБА_7 , дочекавшись настання ночі, 1.05.2017 р., близько 1 год., підійшов до вищевказаного будинку зі сторони городів, перескочивши через паркан, перекинув через нього велосипед марки «Univega HT-SPORT», на якому з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2 121грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через м`якість та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор вказав на порушення судом І інстанції вимог ст.ст. 65, 75 КК України, вважає, що суд належним чином не врахував дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину, наявність обставин, що обтяжують покарання, що призвело до ухвалення занадто м`якого покарання із застосуванням положень ст.75 КК України. На думку апелянта судом недостатньо враховано те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, в тому числі особливо тяжких, має непогашені та не зняті у встановленому законом порядку судимості, вчинив тяжкий злочин, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність обвинуваченого, неможливість його виправлення та запобігання вчиненню інших злочинів без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги і просив вирок залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що судовий розгляд проводився у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, вирок в частині доведеності вини ОСОБА_7 та вірності кваліфікації його дій учасниками судового процесу не оспорюється, а тому у відповідності до вимог ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряється.

Перевіряючи доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання ОСОБА_7 у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину і особі обвинуваченого, колегія суддів вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст. 50,65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Згідно з вимогами ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З вироку вбачається, що призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд дотримався вказаних вимог закону.

Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, який раніше судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньохарактеризується за місцем проживання, обставину, що обтяжує відповідальність обвинуваченого - рецидив злочинів, обставини, що пом`якшують відповідальність: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, колегія суддів також враховує, що на даний час ОСОБА_7 працевлаштований на підприємстві ТОВ`СК Строй-ка», має на утриманні батьків пенсіонерів.
Враховуючи сукупність наведених обставин, які впливають на покарання, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільненням його від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення. Підстав для скасування вироку в частині призначеного покарання колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня оголошення.

Судді