Справа №560/1091/18
У Х В А Л А

09 серпня 2018 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність слідчого Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, а саме замаху на вбивство особами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стосовно нього ОСОБА_5 .

Свою скаргу мотивує тим, що 25 липня 2018 року він звернувся до Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області із заявою про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення за ч.1 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, тобто замаху на умисне вбивство особами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , однак злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від їх волі. У поданій заяві до Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області 25 липня 2018 року, докладно описав та надав підтвердження коли, за яких обставин, в присутності яких осіб було вчинено стосовно нього кримінальне правопорушення за ч.1 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, а також вказав конкретно на осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Однак, всупереч ст.214 КПК України, до єдиного реєстру досудових розслідувань не була внесена інформація про вчинення замаху на умисне вбивство особами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Бездіяльність слідчого полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань конкретних осіб, які вчинили замах на його життя - на умисне вбивство, та невнесення правової кваліфікації, на яку він обґрунтовано вказував у заяві, що в свою чергу є ознакою упередженої необ`єктивності слідчого та очевидної зацікавленості в результаті.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_5 просив скаргу задоволити та зобов`язати слідчого внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення саме за ч.1 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, як змах на вбивство особами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стосовно нього.

З пояснень скаржника ОСОБА_5 , наданих в ході розгляду скарги, вбачається, що 29 грудня 2017 року близько 19 год. односельчани ОСОБА_6 та ОСОБА_7 нанесли йому тілесні ушкодження, що, на його думку, свідчить про те, що вони намагалися його вбити. Незаконні дії вказаних осіб були зупинені ОСОБА_8 , яка в той час знаходилась у нього вдома та побачивши побиття почала кричати. В той же вечір він звернувся за медичною допомогою в приймальне відділення Дубровицької ЦРЛ, де йому констатували перелом ребер. Однак, стаціонарно він не лікувався та не повідомив лікаря про те, що такі його тілесні ушкодження виникли від побиття, а, навпаки, сказав, що отримав тілесні ушкодження в результаті падіння, щоб не викликати неприємності на службі у відділенні пожежно-рятувальної частини міста Дубровиця, де він працює командиром. В той же день він в поліцію не звертався, а звернувся лише 25 липня 2018 року.

Натомість, заступник начальника СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , зауважив, що підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.15, ч.1 ст.115 КК України нема, оскільки по даному факту до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за ч.1 ст.125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, за №0000349 від 25.07.2018 року, так як прерогатива правової кваліфікації вчиненого злочину належить саме слідчому, прокурору, а не потерпілій особі.

Заслухавши думку скаржника, адвоката, які скаргу підтримали, міркування заступника начальника СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 про безпідставність даної скарги, слідчий суддя приходить до слідуючого висновку.

Так, 25 липня 2018 року ОСОБА_5 звернувся до Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення за ч.1 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Із даної заяви вбачається, що події, про які зазначає скаржник, а саме нанесення йому тілесних ушкоджень, сталися 29 грудня 2017 року.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 до Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області щодо вчинення 29 грудня 2017 року відносно нього протиправних дій не звернувся, що підтверджується оперативним зведенням Дубровицького ВП за період з 29.12.2017 року по 30.12.2017 року.

На виконання вимог ч.1 ст.214 КПК України, за заявою ОСОБА_5 від 25.07.2018 року в той же день 25 липня 2018 року органом досудового розслідування Дубровицьким ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за ч.1 ст.125 КК України за №0000349 від 25.07.2018 року.

Зі змісту ст.214 КК України вбачається, що однією з складових відомостей, які слідчий (прокурор) вносять до ЄРДР є попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Отже, з даної норми Закону слідує, що саме слідчий, прокурор здійснює правову кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно вимог кримінально-процесуального законодавства, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення вправі бути змінена в ході досудового розслідування та встановлення всіх обставин.

З наведеного у заяві скаржника від 25 липня 2018 року вбачається та підтверджено в ході розгляду, що скаржнику наносилися тілесні ушкодження.

Згідно вимог ст.242 КПК України для встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи.

Однак, як пояснив у судовому засіданні заступник начальника СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , вказана вимога Закону виконана не може бути, так як за давністю тілесні ушкодження у скаржника відсутні. Тому, у зв`язку з цим, до Дубровицької ЦРЛ скеровано вимогу про невідкладне надання амбулаторної картки ОСОБА_5 для того, щоб по медичних документах визначити ступінь тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень. Однак, з наданої відповіді Дубровицької ЦРЛ вбачається, що амбулаторна картка ОСОБА_5 у них відсутня.

Зазначене ставить під сумнів твердження скаржника про те, що він був у важкому стані та не міг самостійно рухатись.

Слід також зауважити, що для того, щоб стверджувати про вчинення особою злочину, передбаченого ст.115 КК України, як умисне вбивство, слід мати беззаперечні докази того, що винна особа діяла саме з умислом на вбивство.

У даному випадку, це лише припущення скаржника ОСОБА_5 , не підтверджене доказами.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи (ст. 17 КПК України).

Отже, підсумовуючи наведене вище, слід вказати, що вимога, з якою звертався скаржник, а саме внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим виконана, а тому відсутні правові підстави для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького
районного суду ОСОБА_1