Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/5237/17
УХВАЛА
іменем України

17 вересня 2018 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Коростеня Житомирської області клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростеня Житомирської області, громадянина України, який не навчається, не працює, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого за ст.289 ч.1 Кримінального кодексу України,-
встановив:
19 травня 2017 року в період часу з 19.00 години до 19.30 години, ОСОБА_4 , перебуваючи на не охоронюваній автостоянці, яка розташована біля магазину ТОВ "АТБ-маркет", що за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Шевченка, 38-А, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме, мопедом марки "MUSTANG MT50Q" реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 5000 гривень, який належить ОСОБА_7 та з викраденим з місця події зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на вказану суму.
Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ст.289 ч.1 Кримінального кодексу України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , в присутності законного представника ОСОБА_5 зазначив, що усвідомлює протиправність своїх дій, підтвердив обставини, за яких вчинено злочин та які викладені в обвинувальному акті, а також щиро розкаявся у вчиненому.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру відповідно до ст.105 Кримінального кодексу України у виді передачі під нагляд батька ОСОБА_5 на строк 10 місяців.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 підтримали клопотання прокурора.
Потерпілий ОСОБА_7 , в поданій до суду заяві, просив розглядати кримінальне провадження за його відсутності, зазначивши, що претензій до ОСОБА_4 не має.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши та вивчивши докази, які підтверджують, що суспільно небезпечне діяння мало місце і вчинено воно саме неповнолітнім ОСОБА_4 , вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ст.289 ч.1 Кримінального кодексу України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.
Встановлено й те, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого за ст.289 ч.1 Кримінального кодексу України, ОСОБА_4 виповнилось повних 15 років (відповідно до даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 6 вересня 2001 року), тобто, відповідно до вимог ст. 22 Кримінального кодексу України, він не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність.
Статтею 6 Сімейного кодексу України малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років, а неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Відповідно до ст.498 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Згідно з ч. 2 ст. 97 Кримінального кодексу України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою ст.105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу.
Відповідно до ст.22 Кримінального кодексу України кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 289 Кримінального кодексу України настає з шістнадцяти років, що свідчить про те, що неповнолітній ОСОБА_4 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність.
Вирішуючи питання щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.
Відповідно до ч. 2 ст. 484 Кримінального процесуального кодексу України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.
При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 суд враховує особу неповнолітнього, який характеризуються позитивно за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 16 років і таким чином не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння. В зв`язку з цим до ОСОБА_4 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, у виді передачі неповнолітнього під нагляд батька ОСОБА_5 .
Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 501 Кримінального процесуального кодексу України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру якщо слід, то який саме.
Суд, враховуючи вищевикладене, вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд батька ОСОБА_5 , що передбачено п. 3 ч. 2 ст.105 Кримінального кодексу України.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні, а також процесуальні витрати відсутні.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до ст.100 Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись ст.97, 105 Кримінального кодексу України, ст.ст. 497, 500-501 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
постановив:

Клопотання прокурора по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002088 від 29 листопада 2017 року про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростеня Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру передбачені п.3 ч.2 ст.105 Кримінального кодексу України у виді його передачі під нагляд батька ОСОБА_5 , строком на 10 (десять) місяців.
Речовий доказ в кримінальному провадженні - мопед марки "MUSTANG MT50Q" реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 ) залишити власнику.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області ОСОБА_1