УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №276/623/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
04 вересня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №276/623/17 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , діючого в інтересах потерпілої ОСОБА_8 , на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 22 березня 2018 року відносно
ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
В апеляційній скарзі представник потерпілої адвокат ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду першої в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості призначеного покарання. Просить ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання у виді 15 років позбавлення волі. Вважає, що життя - найцінніше що є в людини. Звертає увагу на те, що у відповідності до матеріалів провадження та фактичних обставин провадження ОСОБА_10 - зловживає спиртними напоями, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, не працює, жодним чином не намагався відшкодувати потерпілі завдану ним шкоду. Звертає увагу на те, що загиблий ОСОБА_11 був єдиним сином, особою молодого віку. Також, звертає увагу на те, що ОСОБА_10 вчинив правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, з особливою жорстокістю, що виражалась в численних ударах сокирою по голові, з використанням безпорадного стан ОСОБА_11 , який спав, використовуючи малозначний хуліганський привід бійки, яка відбулась набагато раніше. Посилаючись на фактичні обставини вчинення ОСОБА_11 правопорушення, зазначає, що дії останнього слід було кваліфікувати за ч.2 ст.115 КК України, як за вбивство вчинене з особливою жорстокістю, з хуліганських мотивів, та використовуючи безпорадній стан потерпілого.
В запереченнях на апеляційну скаргу адвоката потерпілої сторони, прокурор Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_12 вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 безпідставною. При цьому, зазначає, що судом першої інстанції при призначені покарання належно враховані всі пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, дані характеризуючі особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого та фактичні обставини провадження.
Згідно вироку Житомирського районного суду Житомирської області від 22 березня 2018 року, ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрано ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту негайно у залі суду.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 обраховано з 22 березня 2018 року.
У відповідності до ч.5 ст.72 КК України (в редакції яка діяла на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою) зараховано ОСОБА_10 у строк відбування покарання час перебування його під вартою з 11.04.2017 до 20.06.2017 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 до дня його звільнення з-під варти, тобто до 12.07.2017, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, 11 квітня 2017 року о 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 , розпивав спиртні напої разом із племінником ОСОБА_11 . Під час вживання алкоголю між останніми сталася сварка, у ході якої потерпілий ОСОБА_11 наніс кулаком руки декілька ударів в обличчя обвинуваченому, чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження. У зв`язку з цим в обвинуваченого ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_11 .
З метою протиправного умисного заподіяння смерті потерпілому, обвинувачений, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у зазначений час, знаходячись на ліжку у кімнаті згаданого будинку, взяв з-під ліжка сокиру, якою, із значною силою прикладання, наніс ОСОБА_11 не менше трьох ударів у голову.
Згаданими ударами потерпілому ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: перелому нижньої щелепи зліва, рубаних і забійних ран на обличчі, волосистій частині голови справа з ушкодженням кісток склепіння черепа, твердої мозкової оболонки та речовини головного мозку, крововиливів у м`які тканини голови, субарахідального крововиливу у праву півкулю головного мозку та саден і синців на голові справа, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_8 , які просили апеляційну скаргу задовольнити, пояснення обвинуваченого, його захисника та думку прокурора, які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_9 не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Згідно ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Як убачається із матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд у ньому проведено з додержанням вимог кримінального процесуального закону, висновки суду про винність ОСОБА_10 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.115 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджені перевіреними у ній та викладеними у вироку доказами. Доводи викладені потерпілою стороною в апеляційній скарзі є необґрунтованими і спростовуються наявними у справі доказами.
Органом обвинувачення ОСОБА_10 було висунуто обвинувачення лише за ч.1 ст.115 КК України за обставин вчинення кримінального правопорушення викладеного в обвинувальному акті. При цьому, обвинувачення за ч.2 ст.115 КК України, про що зазначається в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не висувалося, кримінальне провадження по вказаним фактам не порушувалося.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.1 ст.115 КК України дотримався меж судового розгляду, у зв`язку з чим апеляційні доводи адвоката ОСОБА_9 в цій частині є необґрунтованими.
Апеляційний суд звертає увагу, що вище зазначені питання визначення меж судового розгляду кримінального провадження, відповідність обвинувального акту положенням ст.291 КПК України були предметом належного дослідження та вирішення в суді першої інстанції.
Апеляційні доводи адвоката ОСОБА_9 щодо неправильної юридичної оцінки дій обвинуваченого були предметом ретельного дослідження судом першої інстанції, який дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 саме у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_11 .
Як убачається із матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд у ньому проведено з додержанням вимог кримінального процесуального закону, висновки суду про винність ОСОБА_13 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.115 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджені перевіреними у ній та викладеними у вироку доказами. Твердження викладені адвокатом в апеляційній скарзі про наявність в діях ОСОБА_13 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.115 КК України (вбивство вчинене з особливою жорстокістю, з хуліганських мотивів, з використанням безпорадного стану потерпілого) є необґрунтованими, спростовуються наявними у справі доказами, безпідставно виходять за межі висунутого ОСОБА_13 обвинувачення та межі судового розгляду.
В ході судового розгляду в суді першої інстанції, як і під час досудового слідства, обвинувачений повністю визнавав свою вину, не заперечував фактичні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши, що 10 квітня 2017 року він разом із племінником ОСОБА_14 , за місцем свого проживання у буд. АДРЕСА_1 , розпивали спиртні напої. Вночі 11 квітня між ним та ОСОБА_11 відбувся конфлікт, у ході якого останній перший почав бити його кулаком в обличчя. Внаслідок таких дій потерпілого, він дістав з-під ліжка сокиру, за допомогою якої напередодні здійснював ремонті роботи у будинку, підійшов до ОСОБА_11 , який знаходився на ліжку та наніс останньому близько 3-ох ударів обухом сокири по голові. Від цих ударів потерпілий втратив свідомість. Зрозумівши, що племінник помер, він пішов до сусіда ОСОБА_15 та розповів про вчинене. Останній викликав працівників поліції.
Вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за обставин встановлених судом першої інстанції повністю доведена і іншими доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 11 квітня 2017 року з фототаблицями; протоколом огляду трупа від 11 квітня 2017 року; висновками експертів №354 від 28 червня 2017 року, №122-МК від 30 червня 2017 року, №19/10-3/347-СЕ/17 від 02 червня 2017 року, №764 від 12 квітня 2017 року, №439 від 22 травня 2017 року, №441 від 12 травня 2017 року, №75ц від 05 травня 2017 року, тощо.
При цьому, апеляційний суд вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що причиною вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 кримінального правопорушення стала попередня віктимна поведінка ОСОБА_11 , який під час спільного розпиття алкогольних напоїв, в ході сварки, наніс обвинуваченому удари кулаком в обличчя, які спричинили тому легкі тілесні ушкодження.
Тобто, суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_10 , кваліфікувавши їх саме за ч.1 ст.115 КК України - як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Що стосується призначеного обвинуваченому покарання то, відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Апеляційний суд погоджується з встановленими судом першої інстанції обставинами, які впливають на вид і розмір покарання та вважає, що суд першої інстанції в повній мірі врахував, особу обвинуваченого, його характеристики, характер вчиненого правопорушення та інші обставини.
Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд першої інстанції, відповідно до ст.65 КК України, належно взяв до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким, дані про особу обвинуваченого, негативну характеристику за місцем проживання, зловживання алкогольними напоями, відсутність у останнього попередніх судимостей, обставин справи, що обтяжують та пом`якшують покарання, та з належним врахуванням позиції потерпілої сторони.
При цьому, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а саме повідомлення самим обвинуваченим про вчинення ним правопорушення, а також неправомірна поведінка потерпілого ОСОБА_11 , яка спровокувала обвинуваченого на вчинення цього правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_10 є вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на вище зазначене, як вважає апеляційний суд, покарання, призначене обвинуваченому ОСОБА_10 відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, призначене в межах санкції статті, є справедливим, співрозмірним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Викладені адвокатом ОСОБА_9 апеляційні доводи були предметом ретельного дослідження судом першої інстанції з їх послідуючою обґрунтованою оцінкою в ухваленому вироку, який на думку апеляційного суду є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування чи зміни - відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , діючого в інтересах потерпілої ОСОБА_8 , - залишити без задоволення, а вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 22 березня 2018 року відносно ОСОБА_10 - без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: