Справа №:755/3272/18
Провадження №: 1-кп/755/728/18
УХВАЛА

"21" травня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у рамках кримінального провадження № 0016729 від 18.12.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 125 ККУкраїни, у зв`язку із дійовим каяттям,

в с т а н о в и в :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 у рамках кримінального провадження № 0016729 від 18.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 125 ККУкраїни, у зв`язку із дійовим каяттям, тобто у порядку ст. 45 КПК України.

Звернення умотивував тим, що ОСОБА_5 раніше не судимий.

Вчинений ним злочин є невеликої тяжкості.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, про що свідчать, як указує заявник, його правдиві показання. Так, ще у перших поясненнях слідчому, наданих 17.02.2018, обвинувачений одразу визнав, що наніс удар кулаком в обличчя потерпілому, від якого він впав. У подальшому ОСОБА_5 підтримав свої показання при допиті його як підозрюваного 26.02.2018, і ці показання співпадають із показаннями потерпілого та обставинами, викладеними у обвинувальному акті.

Також про щире розкаяння, на думку захисника, свідчить і наступна поведінка обвинуваченого. Останній купив воду і допомагав потерпілому прийти до тями. Після події злочину і по теперішній час між обвинуваченим та потерпілим не було жодного конфлікту.

Обвинувачений активно сприяв щонайшвидшому розслідуванню і передачі справи

до суду. Про це свідчить той факт, що досудове розслідування було закінчено протягом 6

календарних днів: 21.02.2018 повідомлено про підозру, а вже 26.02.2018 обвинувачений

ознайомився з обвинувальним актом і матеріалами кримінального провадження. Останній не

затягував із вчиненням процесуальних дій, а навпаки, прибував до слідчого за першим

викликом по телефону.

В матеріалах кримінального провадження даних про заподіяні збитки немає.

Також при розгляді клопотання автор просить урахувати, що обвинувачений одружений, разом з дружиною виховує двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу дружини. При цьому, обвинувачений усиновив одного із дітей на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28.02.2017, що свідчить про врівноваженість та відповідальність обвинуваченого.

Заявник зазначає і те, що по суті, удар кулаком як відповідь на конфлікт, є не типовою поведінкою для обвинуваченого. Останній жалкує про свій вчинок і докладе максимум зусиль для недопущення подібних конфліктів у майбутньому.

У світлі наведеного та виходячи з положень ст. 45 КК України, ст.ст. 284288, 314 КПК України, просить звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям, і закрити кримінальне провадження.

Доводи сторін

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявлене захисником клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності у порядку ст. 45 КК України. Указав, що дійсно вчинив злочин регламентований ст. 125 КК України за обставин викладених в обвинувальному акті. Обвинувачений зазначив, що після вчинення злочину щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Представник потерпілого ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності уважали безпідставним, так як обставини регламентовані ст. 45 КК України, у справі, відсутні, з огляду на невстановленість фактів щиро каяття, відшкодування шкоди та самої особистості обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_3 також заперечувала проти задоволення клопотання, так як обставини визначені ст. 45 КК України, в своїй сукупності у справі відсутні.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

Згідно даних обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені 16.12.2017 злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України у відношенні ОСОБА_7 .

Також відповідно до обвинувального акта обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, не виявлено.

Дане провадження, згідно ухвали суду від 15.05.2018, перебуває на етапі підготовчого судового засідання.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Частиною 1 ст. 285 КПК визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і
свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України (далі - КК), у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК).

Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК здійснює виключно суд у порядку, встановленому КПК під час попереднього та судового розгляду справи.

У Загальній частині КК передбачено, зокрема, звільнення особи від кримінальної відповідальності: у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45).

Так, відповідно до ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому, звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

Однак, відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

При цьому, кожна із складових дійного каяття, як указує Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 15.05.2018 у справі № 350/74/15-к, має бути установлена в судовому засіданні й оцінена в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку згідно з вимогами ст. 94 КПК, адже при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке постановлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа є винною в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачено КК.
Слід також здійснити юридичну оцінку дій про яку указано в обвинувальному акті, а саме за ч. 2 ст. 125 КК України.
Тотожну позицію відображено і у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» (надалі Постанова).
У цій ситуації, суд, у силу специфіки та мети підготовчого судового засідання, позбавлений змоги установити, у порядку ст. 94 КПК України, усі складові дійного каяття.
Щодо доводів заявника про те, що про щире каяття свідчать пояснення ОСОБА_5 у якості підозрюваного на етапі досудового розслідування, то суд позбавлений змоги здійснювати посилання на них з огляду на норми КПК України, адже ці відомості підлягають установленню судом у порядку ст. 351 КПК України.
Тим паче, що з обвинувального акту факт такого каяття не простежується.
Позбавлений змоги суд у підготовчому судовому засіданні перевірити доводи щодо імовірного надання обвинуваченим потерпілому прийти до тями та те, що в матеріалах кримінального провадження даних про заподіяні збитки не має.

Тим паче, що представник потерпілого ОСОБА_6 та сам потерпілий ОСОБА_7 висловили з цього питання протилежну позицію.

ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року указує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Також, слід ураховувати, що під час провадження ,у світлі норм ст.ст. 22, 26 КПК України, які указують, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, а сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, вони є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, тобто застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження).

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Однак, на стадії підготовчого судового засідання, з урахуванням відомостей, як указаних стороною захисту, так і потерпілим і його представником, без проведення судового розгляду та з`ясування усі фактичних обставин суд (суддя) позбавлений змоги з дотриманням критерію доведеності «поза розумним сумнівом» переконатися, що діяння, яке постановлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа є винною в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачено КК, є дійсними.

З огляду на наведене, суд уважає за необхідне у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 , у зв`язку із дійовим каяттям, у порядку ст. 45 КПК України, відмовити, на цьому етапі провадження у справі.

При цьому, слід указати, що відхилення клопотання не позбавляє права заявляти це ж клопотання протягом усього судового слідства надалі, за умови, наявність, на думку захисту, у провадженні обставин визначених ст. 45 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 45 КК України, ст.ст. 369-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, у зв`язку із дійовим каяттям, відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 13:30 год. 25.05.2018.

С у д д я : ОСОБА_1