Справа № 373/604/18
УХВАЛА
21 вересня 2018 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяславі-Хмельницькому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
встановив:
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України.

До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 22 вересня 2018 року.

У ході судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

В обґрунтування свого клопотання посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховування від суду; вчинення іншого кримінального правопорушення та вплив на свідків чи потерпілих. Зокрема, він не має міцних соціальних зв`язків, по місцю проживання характеризується негативно; вчинив кримінальне правопорушення на іспитовому строці.

Потерпілий ОСОБА_5 вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник вважають, що клопотання задоволенню не підлягає, є не обгрунтованим. Наявність зазначених прокурором ризиків нічим не підтверджено, обвинувачений має постійне місце проживання, маму та бабусю на утриманні, уникати суду чи впливати на свідків не буде.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідка чи потерпілого, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні судом не встановлено будь-яких обставин, що вказували б на зменшення ризиків, які існували на час обрання та продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Обвинувачений ОСОБА_3 не одружений, доказів наявності на його утриманні неповнолітніх дітей суду не надано, за місцем проживання характеризується негативно, що в сукупності свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків та про можливість ухилення від суду. Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке було вчинене через короткий проміжок часу після визнання його винним та засудження за аналогічний злочин за ч. 3 ст.185 КК України, причому перебуваючи на іспитовому строку, що свідчить про можливість вчиняти ним інші кримінальні правопорушення. Крім того, зважаючи на безпосередність дослідження доказів в кримінальному провадженні, ризик впливу на свідків також наявний. При цьому суд не бере до уваги, як підтвердження наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, довідку про склад сім`ї та довідку про наявність інвалідності у матері обвинуваченого, оскільки з матеріалів кримінального провадження, та і з показань самого обвинуваченого при встановленні його особи вбачається, що проживав він не з матір`ю, сестрою та бабусею в с. Шевченковому, а в с. Дем`янці. Крім того, довідка про проходження обвинуваченим стаціонарного лікування у 2015 році не свідчить про наявність у нього захворювань, які б перешкоджали його утримання під вартою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з даних матеріалів кримінального провадження, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати обгрунтованими посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 та 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що клопотання містить обставини справи, які б змусили дійти до висновку про актуальність законодавчо визначених підстав для продовження строку тримання особи під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на даній стадії процесу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України в даному випадку, оскільки відсутні обставини, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір грошової застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

За правилами пункту 2 частини 5 статті 182 КПК відносно ОСОБА_3 можливо визначити заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 35240 грн. 00 коп., а також, у разі сплати застави, покласти на нього обов`язки, що передбачені ст. 194 КПК.

Керуючись ст.ст.177, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд
у х в а л и в:
Продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 (шістдесят) діб, тобто по 20 листопада 2018 року включно, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Управління Державної пенітенціарної служби України.

Визначити для ОСОБА_3 заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 35 240 грн. 00 коп.

Після внесення застави звільнити з-під варти ОСОБА_3 , якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Після внесення застави та звільнення з-під варти покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою в даному кримінальному провадженні;

2) не відлучатися із місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками вчинення даного кримінального правопорушення, за винятком часу в період проведення судового провадження.

Ухвала не підлягає окремому оскарженню.

Суддя ОСОБА_1