Гусятинський районний суд Тернопільської області
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" жовтня 2018 р. Справа № 596/1471/18

Провадження № 1-кс/596/440/2018

Слідчий суддя Гусятинського районного суду Тернопільської

області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
начальника СВ Гусятинського ВП
ПВП ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання тимчасово виконуючого обов`язки слідчого СВ Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000057 від 02 серпня 2017 року, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Т.в.о.слідчого СВ Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Гусятинського районного суду з клопотанням про накладення арешту на посів сільськогосподарської культури (сої), який знаходиться на земельній ділянці площею 6,4 га (кадастровий номер :01:001:0656 площею 5,52 га та частина земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0665 площею 0,88 га, яка з західної сторони прилягає до земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0656) на території Васильковецької сільської ради за межами населеного пункту села Старий Нижбірок Гусятинського району, яка межує із сходу із польовою дорогою, із заходу із земельними ділянками, які знаходяться у постійному користуванні громадян (городами) територією колишнього цегельного заводу.

В клопотанні тимчасово виконуючого обов`язки слідчого СВ посилається на те, що ним проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000057 від 02 серпня 2017 року, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України. Проведеним оглядом в ході досудового розслідування встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0656 площею 5,52 га та частина земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0665 площею 0,88 га, яка з західної сторони прилягає до вищевказаної земельної ділянки, яка розташована за межами населеного пункту села Старий Нижбірок на території Васильковецької сільської ради Гусятинського району та межує із сходу із польовою дорогою, із заходу із земельними ділянками, які знаходяться у постійному користуванні громадян (городами) та територією колишнього цегельного заводу, розорана та використовується для вирощування сільськогосподарської культури (сої) належить до земель резервного фонду. 26.09.2018 року постановою слідчого, виявлений в ході огляду самовільно захопленої земельної ділянки площею 6,4 га врожай сільськогосподарської культури (соя) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000057 від 02.08.2017 року.

Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 20.07.2018 року №468-ДК/561/АП/09/01-18, головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Гусятинському, Підволочиському, Теребовлянському районах державним інспектором з питань дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів ОСОБА_6 було проведено позапланову перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки площею 6,4 га, у межах кримінального провадження № 0000057 від 02.08.2017 року, за фактом самовільного зайняття земельних ділянок на території Гусятинського району.

В результаті перевірки встановлено, що земельна ділянка площею 6,4 га, яка розташована за межами населеного пункту села Старий Нижбірок Гусятинського району, сільськогосподарського призначення державної власності (рілля) розоране та використовується ОСОБА_7 для вирощування сільськогосподарських культур (сої). Згідно показів ОСОБА_8 земельною ділянкою площею 6,4 га поблизу території колишнього цегельного заводу користується громадянин ОСОБА_7 . В ході допиту ОСОБА_7 факт самовільного використання вищевказаної земельної ділянки заперечив та повідомив, що земельну ділянку не обробляє та в користуванні не має.

Допитом в якості свідка ОСОБА_6 з`ясовано, що земельна ділянка площею 6,4 га, яка розташована за межами населеного пункту села Старий Нижбірок Гусятинського району, сільськогосподарського призначення державної власності (рілля) розоране та використовується ОСОБА_7 для вирощування сільськогосподарської культури (сої) частині якої присвоєно кадастровий номер :01:001:0656 площею 5,52 га та частина земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0665 площею 0,88 га, яка з західної сторони прилягає до вищевказаної земельної ділянки, інформація щодо укладення договорів оренди на вказані земельні ділянки у відділі ГУ Держгеокадастру в Тернопільській області відсутня.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0665 являється комунальною власністю та належить до земель резервного фонду та на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0656 право власності не оформлено.

Відповідно до ст.167 КПК України майно, а саме: врожай сільськогосподарських культур (сої), який знаходиться на земельній ділянці загальною площею 6,4 га (кадастровий номер :01:001:0656 площею 5,52 га та частина земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0665 площею 0,88 га) на території Васильковецької сільської ради за межами населеного пункту села Старий Нижбірок Гусятинського району та межує зі сходу із польовою дорогою, із заходу із земельними ділянками, які знаходяться у постійному користуванні громадян (городами) та колишнім цегельним заводом, належить до категорії майна, яке одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Оскільки посіви сої є доказом вчинення кримінального правопорушення, направленого на самовільне захоплення земельної ділянки, протиправне вирощування на ній сільськогосподарських культур та подальше отримання прибутків, а отже виникає необхідність у тимчасовому вилученні та фактичному позбавленні володільця, який на даний час не установлений, можливості володіти та користуватись даним майном.

Вважає, що при не накладенні арешту на посіви сої, невстановлені слідством особи будуть мати можливість користуватися, володіти та розпоряджатися даними посівами, зокрема збір та переробка даного врожаю, що призведе до знищення доказу по кримінальному провадженню, невжиття такого заходу негативно впливатиме на встановлення об`єктивної істини та дослідження усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, і в свою чергу на повноту та всебічність розслідування кримінального провадження.

В судовому засіданні начальник СВ Гусятинського ВП ПВП ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив задовольнити з наведених в ньому підстав.

Прокурор ОСОБА_9 висловила думку про те, що клопотання підставне та підлягає задоволенню.

Слідчий суддя, заслухавши начальника СВ Гусятинського ВП ПВП ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_9 , дослідивши матеріали клопотання, прийшов до висновку, що дане клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Положеннями ст.131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із постанови слідчого від 26.09.2018 року слідує, що виявлений в ході огляду самовільно захопленої земельної ділянки площею 6,4 га, яка розташована за межами населеного пункту села Старий Нижбірок на території Васильковецької сільської ради Гусятинського району та межує із сходу із польовою дорогою, із заходу із земельними ділянками, які знаходяться у постійному користуванні громадян (городами) та територією колишнього цегельного заводу, яка не роздільна та складається із земельної ділянки 5,52 га (кадастровий номер :01:001:0656) та частини земельної ділянки, яка прилягає до попередньої розміром 0,88 га (кадастровий номер :01:001:0665) урожай сільськогосподарської культури (сої) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000057.

Проте слідчий в своєму клопотанні не визначив точну кількість майна, про арешт якого йдеться у клопотанні, фактично не з`ясував його вартість, індивідуальні характеристики, що не узгоджується з вимогами ст. 171 КПК України, та позбавляє можливості визначити порядок виконання ухвали, проведення конкретних дій, направлених на збереження цілісності і вартості даного майна.

Не конкретизовано і зміст цього арешту, спосіб його реалізації (заборонити обробляти, збирати, реалізовувати, тощо).

Таким чином, досудовим слідством не ідентифіковано не лише вид вказаної в клопотанні сільськогосподарської культури у встановленому Законом порядку, але її кількість, розмір, вагу, вартість, тощо.

Матеріали, додані до клопотання, також не містять вищезазначеної інформації.

Крім того, у клопотанні не наведено переконливих доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі незастосування арешту на зазначений посів.

Як видно із матеріалів доданих до клопотання, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0665 площею 9 га являється комунальною власністю, власник Васильковецька сільська рада(на підставі Наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 05.06.2018 року №19-1773/14-18СГ) та належить до земель резервного фонду(Інформаційна довідка №137161064 від 10.09.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна)

Інформація щодо зареєстрованого права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяжень щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0656 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна-відсутня. Відповідно до ч.1 ст. 197-1 КК України, кримінальна відповідальність передбачена за самовіьне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику. За це передбачена санкція у виді штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців. Санкція зазначеної норми закону не містить додаткового покарання у вигляді конфіскації посівів або врожаю. Предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України є конкретна земельна ділянка, як об`єкт права власності, під якою треба розуміти частину земельної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами власника. При цьому посіви сої не є предметом кримінального правопорушення. Крім того, зазначене майно не підлягає спеціальній конфіскації посіву сільськогосподарських культур чи врожаю, у випадках передбачених ст.ст.96-1, 96-2 КК України. Матеріали клопотання даних про те, що власник земельної ділянки вимогу чи право на такий заявляє, не містить. В судовому засіданні начальник СВ Гусятинського ВП ПВП ОСОБА_4 доповнив, що власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0665, Васильковецькою сільською радою, земельна ділянка не використовувалась. Відомостей про наявність цивільного позову у кримінальному провадженні №0000057 від 02 серпня 2017 року слідчим не зазначено, питання щодо накладення арешту на посіви сої, саме з метою забезпечення цивільного позову не порушувалося. При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен враховувати обставини, визначені ст. 173 ч. 2 КПК України. Відповідно до ст. 173 ч. 1 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України. Таким чином, слідчий не обґрунтував наявність достатніх підстав для накладення арешту, оскільки не доведено, що вказане майно, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а також що накладення арешту є найбільш доцільною слідчою дією у даному випадку, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити. Посів (врожай) сільськогосподарської культури (сої) не є ні об`єктом ні предметом злочину, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, то підстави вважати що майно, на яке просить накласти арешт слідчий відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, відсутні. За викладених обставин, доводи слідчого, що посів (врожай) сільськогосподарської культури (сої), зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них - необґрунтовані, а враховуючи наслідки арешту майна, так як земельна ділянка засіяна рослинами сої, який має ваду псуватися, та врожай має бути зібраний у відповідний термін, докази того, що посіви рослин сої, на які слідчий має намір накласти арешт, будуть збережені, в матеріалах клопотання відсутні. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, - У Х В А Л И В: Відмовити в задоволенні клопотання тимчасово виконуючого обов`язки слідчого СВ Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 про накладення арешту на посів (врожай) сільськогосподарської культури (сої), який знаходиться на земельній ділянці площею 6,4 га на території Васильковецької сільської ради за межами населеного пункту села Старий Нижбірок Гусятинського району, яка межує із сходу із польовою дорогою, із заходу із земельними ділянками, які знаходяться у постійному користуванні громадян (городами) територією колишнього цегельного заводу. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Повний текст ухвали складено 08 жовтня 2018 року.

Слідчий суддя:підпис

З оригіналом вірно

Слідчий суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1