Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року
м. Київ

Провадження № 51-5842ск18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Вінницької області від 19 квітня 2018 року стосовно ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
статтею 427 КПК визначено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.
Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що захисником

не дотримано положень пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК, відповідно до яких касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому конкретно полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, а також вимоги до суду касаційної інстанції (у межах повноважень цього суду, встановлених у ст. 436 КПК).
Так, формально посилаючись на істотні порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок суворості, захисник у касаційній скарзі не наводить обґрунтування незаконності вироку апеляційного суду відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК із урахуванням положень статей 228, 284, 373, 404,

412-414, 420 цього Кодексу у їх взаємозв`язку. Натомість він вказує на неповноту судового розгляду (ст. 410 КПК), а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 411 КПК), що відповідно до положень ст. 438 КПК

не є підставами для скасування судового рішення, а отже і предметом перегляду судом касаційної інстанції.
У касаційній скарзі захисник не вказав, чи були заявлені стороною захисту в апеляційному суді клопотання, які всупереч ч. 3 ст. 404 КПК суд безпідставно

не задовольнив.
Також касаційна скарга захисника не містить доводів щодо неправильного застосування апеляційним судом закону України про кримінальну відповідальність зокрема, не зазначено, у чому конкретно полягають ці порушення відповідно до положень ст. 413 КПК.
Крім того, захисником не наведено мотивів явної несправедливості призначеного ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 190 КК у виді позбавлення волі на строк 2 роки відповідно до вимог ст. 414 КПК (конкретно не зазначено про вид і розмір призначеного покарання).

Прохальна частина касаційної скарги містить лише посилання на ч. 1 ст. 284 КПК без вказівки на конкретну підставу, передбачену для закриття кримінального провадження.
Також захисник не зазначив, чи бажає брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження, як це передбачено ч. 3 ст. 427 КПК.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування та наявність вказаних суперечностей перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (захисник має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3