печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29.10.2018 року у провадженні слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 , надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0005075 від 04.08.2015.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що У провадженні слідчого відділу Печерського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0005075 від 04.08.2015, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України. В ході досудового розслідування установлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в період часу з 01 год. 00 хв. по 09 год. 35 хв., умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись в номері № 116 готелю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по провулку Госпітальному, 12, в м. Києві, де проживала разом із ОСОБА_8 , з метою особистого збагачення, вирішила таємно викрасти чуже майно, а саме: грошові кошти в сумі 421000 доларів США. та мобільний телефон марки Айфон 6 плюс, які належать ОСОБА_8 , які остання зберігала у металевому сейфі вказаного вище приміщення.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного з проникненням до сховища, вчиненого в особливо великих розмірах, ОСОБА_6 , будучи добре знайомою з ОСОБА_8 та володіючи інформацією в якому місці та в якій кількості ОСОБА_8 зберігає свої грошові кошти, скориставшись тим, що ОСОБА_8 заснула та її дії є непомітними, відкрила кодовий замок сейфу, який знаходився в готелі ІНФОРМАЦІЯ_3 , в кімнаті під № НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 та вчинила таємне викрадення чужого майна, (крадіжку), в особливо великих розмірах, поєднаного з проникненням до сховища (до сейфу з кодовим замком) а саме: викрала грошові кошти в сумі 421000 доларів США, (курс долара відповідно до курсу НБУ на момент вчинення злочину становило 21,45) та мобільний телефон марки Айфон 6 плюс вартістю 18000 грн., а всього майна на загальну суму 9048450 грн., яке належить ОСОБА_8 .. В подальшому, ОСОБА_6 з викраденими речами зникла з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядилась викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаного з проникненням до сховища, вчиненого в особливо великих розмірах, вчинила кримінальне правопорушення,(злочин), передбачений ч. 5 ст. 185 КК України.

20.08.2015 року ОСОБА_6 в порядку передбаченому ч. 1 ст. 278 КПК України способом, передбаченим для вручення повідомлень повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

20.08.2015 підозрювану ОСОБА_6 постановою слідчого на той час Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві оголошено в розшук, заведено ОРС Розшук № 06-2871 та в подальшому оголошено у міжнародний розшук.

21.08.2015 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання і доставку до суду для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

22.08.2015 підозрювану ОСОБА_6 оголошено в розшук та кримінальне провадження зупинено у зв язку із її розшуком.

30.03.2016 досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно підозрюваної ОСОБА_6 відновлено у зв`язку із необхідністю проведення процесуальних дій.

30.03.2016 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_10 задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання і доставку до суду для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

14.12.2016 досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно підозрюваної ОСОБА_6 відновлено у зв`язку із необхідністю проведення процесальних дій.

14.12.2016 відносно підозрюваної ОСОБА_6 кримінальне провадження зупинено у зв язку із її розшуком.

23.02.2018 досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно підозрюваної ОСОБА_6 відновлено у зв`язку із необхідністю проведення процесуальних дій.

23.02.2018 відносно підозрюваної ОСОБА_6 кримінальне провадження зупинено у зв язку із її розшуком.

13.09.2018 досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно підозрюваної ОСОБА_6 відновлено у зв`язку із необхідністю проведення процесуальних дій.

13.09.2018 відносно підозрюваної ОСОБА_6 кримінальне провадження зупинено у зв язку із її розшуком.

23.08.2018 на адресу Печерського УП ГУНП у м. Києві надійшов лист (додається) від Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП у м. Києві у якому було вказано, що надійшов лист з НЦБ Інтерполу РФ щодо доцільності порушення питання про екстрадицію підозрюваної ОСОБА_6 , яка затримана 02.10.2018 на території РФ в Україну.

05.10.2018 до прокуратури міста Києва надійшов лист начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ГПУ (додається) у якому вказано, що підозрювана ОСОБА_6 02.10.2018 затримана на території Російської Федерації та перед українською стороною порушено питання про необхідність екстрадиції вказаної особи з території РФ.

25.10.2018 досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно підозрюваної ОСОБА_6 відновлено у зв`язку із необхідністю проведення процесуальних дій.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив обрати відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки зібрані на даному етапі досудового розслідування докази свідчать про обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України та наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зазначені в клопотанні.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив та вказав про необґрунтованість клопотання та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та як наслідок просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення сторони захисту, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, надані докази захисниками, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у таємному заволодінні чужим майном, вчиненому в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

У зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_6 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 20.08.2015 року ОСОБА_6 в порядку передбаченому ч. 1 ст. 278 КПК України способом, передбаченим для вручення повідомлень повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку,встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання даних, а саме: протоколами допитів потерпілої ОСОБА_8 , копіями банківських документів, що свідчать про зняття потерпілою коштів з банківського рахунку в банку Софіївський; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які вказували, що ОСОБА_6 дійсно проживала у момент вчинення кримінального правопорушення разом з ОСОБА_8 в одному номері й сторонні особи не мали доступу до сейфу; протоколом перегляду відеозаписів з камер спостереження готелю ІНФОРМАЦІЯ_3 , що свідчили про те, що ОСОБА_6 дійсно покинула приміщення готелю в час вчинення кримінального правопорушення, вказаного у заяві про вчинення злочину; довідкою Державної прикордонної служби України про перетин кордону та виїзд за кордон ОСОБА_6 , іншими матеріалами кримінального провадження.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 до 12 років з конфіскацією майна та підозрювана з 20.08.2015 року переховується від органів досудового розслідування була затримана у зв`язку із розшуком на території РФ таким чином вказаний ризик уже реалізовано: знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу, свідків, оскільки знайома з потерпілою та знає коло її близьких родичів, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у неї відсутні міцні соціальні зв`язки та легальне джерело доходів. Інші більш м`які запобіжні заходи, застосовані до підозрюваної ОСОБА_6 не забезпечать, належної процесуальної поведінки останньої.

25.10.2018 ухвалою Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою її приводу для розгляду клопотання про тримання під вартою.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, зазначена вимога міститься і у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Так, згідно Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону, Державної митної служби України від 09.01.1997 року №3/1/2/5/2/2, підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу надісланий до НЦБ. НЦБ вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу або в Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни. Про здійснений запит НЦБ письмово інформує ініціатора, який після цього зобов`язаний негайно повідомляти нові відомі факти щодо розшукуваних для коригування розшукових заходів за кордоном.

Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статей Конвенції випадків до процедури, встановленої законом.

Так, при дослідженні обставин перебування підозрюваної ОСОБА_6 у міжнародному розшуку слідчим суддею встановлено наступне.

Довідкою Печерського УП ГУНП у м. Києві від 25.10.2018 та листуванням з НЦБ Інтерполу РФ підтверджується, що підозрювана ОСОБА_6 затримана на території РФ у зв`язку із міжнародним розшуком, оголошеним за ініціативою правоохоронних органів України. Відповідно до ст. 61 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, особа, видача якої потрібна, за клопотанням може бути узята під варту і до одержання вимоги про видачу. У клопотанні повинно бути посилання на постанову про узяття під варту або на вирок, що вступив у законну силу, і вказівка на те, що вимога про видачу буде представлена додатково. Клопотання про узяття під варту до одержання вимоги про видачу може бути передано поштою, телеграфом, телексом або телефаксом.

25.10.2018 ухвалою Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою її приводу для розгляду клопотання про тримання під вартою.

Крім того, згідно рішення комісії з контролю файлів Інтерполу, ухваленого на дев`яносто дев`ятій сесії (27 лютого-03 березня 2017 року), запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрою з метою приводу не є ордером на арешт у розумінні ст. 83.2 (b,іі) Правил Організації.

Статтею 575 Кримінального процесуального кодексу України чітко передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора, так як матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_14 кримінального правопорушення ч. 5 ст. 191 КК України, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та те, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації її дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українці, громадянці України, з вищою освітою, тимчасово непрацевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 10 год. 20 хв. 31 жовтня 2018 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду міста Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1