УХВАЛА
Справа № 521/7226/18
Номер провадження:1-кс/521/2569/18
30 квітня 2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в місті Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сухумі Республіки Грузія, громадянин Республіки Грузія, з середньою освітою, без постійного місця реєстрації та проживання на території України, раніше не судимий,
який підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В ході досудового розслідування встановлено, що 22.04.2018 приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_9 діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи за заздалегідь розробленим планом з ОСОБА_10 , шляхом розбиття вікна, проникли до буд. АДРЕСА_1 , де в цей час у приміщенні кімнати знаходився ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після проникнення до зазначеного будинку, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_10 діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном та подолання опору, нанесли ОСОБА_11 множинні удари руками та ногами в різні частини тіла, повалили його на підлогу, де продовжуючи побиття потерпілого ОСОБА_11 , зв`язали йому ноги, руки та шию між собою шнуром, з метою остаточного подолання опору та змоги рухатись.
Нодія ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 , ногами у взутті та руками нанесли зв`язаному лежачому ОСОБА_11 множинні удари в тулуб та голову, заподіявши велику кількість тілесних ушкоджень, внаслідок чого потерпілий зазнав тілесні ушкодження у вигляді двох лінійних ран на лівій сідниці, трьох лінійних ран на правій сідниці, овального садна в лобній ділянці зліва, садна у лобно-скроневій ділянці зліва, садна у волосистій частині тім`яної ділянки, овальної рани у ділянці лівого кута рота. В процесі нанесення ударів зловмисники вийшли за межі раніше запланованого, допустили ексцес виконавців, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і виявляючи виняткову агресію, діючи узгоджено та з єдиним умислом на позбавлення його життя, з корисливих мотивів, протягом тривалого часу продовжували бити лежачого та зв`язаного ОСОБА_11 та душити шнуром, який жодного опору не чинив та не міг чинити.
Від отриманих тілесних ушкоджень та удушення шнуром потерпілий ОСОБА_11 помер на місці скоєння злочину, безпосередньою причиною смерті ОСОБА_11 стала асфіксія.
Після настання смерті потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 провели незаконний обшук в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , де незаконно заволоділи майном останнього, а саме: грошовими коштами, банківською карткою банку «Приватбанк» № НОМЕР_1 на якій знаходились грошові кошти, наручним годинником фірми «Дакс», та іншими цінностями, після чого втекли з місця скоєння злочину.
Вина ОСОБА_14 , на думку слідчого, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: оглядом місця події, показами свідків, вилученими речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.
ОСОБА_14 було затримано 28.04.2018 року в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні зазначених злочинів.
29.04.2018 року за погодженням із прокурором ОСОБА_14 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК України.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого та особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено, зокрема - покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до15 років або довічним позбавленням волі, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 даної статті.
Метою застосування запобіжного заходу ОСОБА_14 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Також, зібраними у провадженні матеріалами, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_14 встановлено, що останній офіційно не працевлаштований, не має постійного місця проживання на території України, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки по місцю проживання.
При вирішенні питання, щодо обрання запобіжного заходу також враховано, що у практиці ЄСПЛ визначено, що існування обгрунтованої підозри щодо вчинення особою тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»),
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний просив суд відмовити у задоволенні клопотання.
Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання, вирішити питання про обрання міри запобіжного заходу з урахуванням даних про особу підозрюваного, та вказав, що ОСОБА_14 раніше не судимий, має місце проживання в Україні, підозра у вчиненні злочину є не обґрунтованою, оскільки надані слідчим докази не підтверджують причетність ОСОБА_15 до вчинення злочину.
Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку прокурора та захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_15 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, показами свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , вилученими речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження. При цьому слідчий суддя не надає оцінку належності і допустимості цих доказів, а лише враховує їх наявність.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_14 суд враховує обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, оскільки ОСОБА_14 не має постійного місця роботи, сім`ї на території України, що дозволяє йому без будь-яких негативних наслідків залишити місце проживання, місто в якому він проживає та переховуватися від органів досудового розслідування та суду або вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідчий суддя також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_14 у разі визнання винуватим. Вказані обставини, у їх сукупності, свідчать про наявність ризиків того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі може переховуватись від органів досудового слідства чи суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Обставин які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України не має.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого є обгрунтованим та до підозрюваного ОСОБА_14 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Враховуючи положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки, злочини, передбачені ч.4 ст. 187, п.п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_14 мають ознаки вчинених із застосуванням насильства.
Керуючись ст. 372 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в місті Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_18 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_19 , - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_19 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань №21
На підставі п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України не визначати.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою діє в межах строку досудового слідства і втрачає свою дію о 12:10 годині 27.06.2018 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: ОСОБА_1