Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/1582/18

Справа № 711/4104/18

29 травня 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:

секретар ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду міста Черкаси скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій та бездіяльність слідчого щодо допиту свідків в рамках кримінального провадження №0000195,

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого від 18.05.2018р. якою було відмовлено у задоволенні його клопотання від 16.05.2018р. заявленого ним в межах кримінального провадження №0000195 від 14.07.2016р. та зобов`язати слідчого призначити та провести слідчий експеримент у кримінальному провадженні за участі його захисника ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та провести допит свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_12 ..

В обґрунтування скарги зазначено, що під час досудового розслідування заявник звернувся до слідчого із клопотанням про проведення ряду слідчих дій, а саме провести слідчий експеримент під час якого відтворити обстановку і обставини ДТП та встановити параметри руху автобусу ПАЗ-32051 р.н. НОМЕР_1 , пішохода ОСОБА_13 перед наїздом, за участю свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , а також за обов`язковою участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , проте слідчим було відмовлено у задоволенні його клопотання і таку відмову заявник вважає безпідставною та незаконною.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 зазначив, що наполягає на допиті свідків даного ДТП та вважає за необхідне провести слідчий експеримент по відтворенню тих подій за участю цих свідків, підозрюваного та у його присутності.

Заявник в судовому засіданні підтримав свою скаргу та доводи захисника, просив слідчого вчинити зазначені процесуальні дії.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги. Окремо зазначили, що в межах даного кримінального провадження слідством виконуються всі необхідні слідчі дії, зокрема було проведено слідчі експерименти за участю підозрюваного та свідка, а також проведено ряд судових експертиз. Крім того, повторне проведення такої слідчої дії за участі інших свідків, які не були очевидцями даної події, оскільки були пасажирами автобусу і обставин самої ДТП не бачили, призведе до затягування строків досудового розслідування, а тому просили відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення учасників досудового провадження, дослідивши надані письмові документи, прихожу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання.

Згідно ст.84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000195 здійснюється за фактом порушення водієм ПАЗ-32051 д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 правил дорожнього руху, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_13 , який наслідок даної дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

16.05.2018р. від підозрюваного ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження до слідчого надійшло клопотання про вчинення слідчих дій, а саме проведення слідчого експерименту під час якого відтворити обстановку і обставини ДТП та встановити параметри руху автобусу ПАЗ-32051 р.н. НОМЕР_1 , пішохода ОСОБА_13 перед наїздом, за участю свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , а також за обов`язковою участю його захисника адвоката ОСОБА_5 ..

Постановою слідчого ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 18.05.2018р. було відмовлено у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки, будучи допитаною в якості свідка, ОСОБА_7 показала, що механізму ДТП вона не бачила та просила не проводити слідчий експеримент за її участі. Крім того, допитані 27.04.2018р. свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 пояснили, що як сталася ДТП вони не бачили, лише відчули удар об корпус автобуса, а за таких обставин, проведення слідчого експерименту з даними особами є недоцільне.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_5 19.04.2018р. було подано слідчому клопотання про проведення допитів в якості свідків у даному кримінальному проваджені наступних осіб: ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 (пасажирів автобуса), а також ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 та вищезгаданих пасажирів автобуса, яке, постановою слідчого від 23.04.2018р. було задоволено частково, а саме в частині здійснення допиту свідків.

В той же час, під час проведення допиту вищезазначених свідків, слідчим не було проведено допиту свідка ОСОБА_7 , яка була очевидцем події, проте слідчий повідомив, про відкриття матеріалів кримінального провадження, що на думку заявника та його захисника є передчасним та не сприятиме повноті та всебічності досудового розслідування.

Даючи оцінку діям слідчого вважаю за необхідне звернути увагу, що відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень ст.223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

З аналізу положень норм ст.9, 223 КПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим. Натомість, з огляду на принцип змагальності кримінального провадження (ст.22 КПК України), положення кримінально-процесуального закону надають стороні захисту право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню. Проте, потреба у проведенні слідчих дій за ініціативою сторони захисту визначається в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч.2 ст.223 КПК України). Зазначене свідчить про право прокурора або слідчого з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення в той чи інший час досудового розслідування, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження взагалі або матимуть значення, але за умови їх проведення після встановлення інших обставин кримінального провадження.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, слідчий відмовив в задоволення клопотання про проведення слідчого експерименту, посилаючись на недоцільність проведення такої слідчої дії, оскільки свідки за участю яких заявник просить провести таку слідчу дію не є очевидцями даної ДТП.

Крім того, в рамках даного кримінального провадження було проведено два слідчих експерименти, зокрема, і за участі підозрюваного та свідка ОСОБА_20 , який є безпосереднім очевидцем події ДТП.

З огляду на обставини даної справи, повторне проведення слідчого експерименту за участі свідків, які були пасажирами автобусу, проте не володіють інформацією щодо механізму вчинення ДТП, є недоцільним, а клопотання щодо необхідності вчинення такої слідчої дії не є достатньо обґрунтованим та вмотивованим, а за таких обставин, висновок слідчого про відмову в задоволенні клопотання заявника про проведення такої слідчої дії відповідає засадам правомірності.

Щодо доводів захисника про необхідність проведення допиту свідків, а саме пасажирів автобусу, то слід зауважити наступне. Як вбачається з матеріалів справи, а саме протоколів опитування свідків (очевидця) в кримінальному провадженні наданих стороною захисту, захисником було проведено опитування даних осіб, а за таких обставин, у слідства відсутні підстави для здійснення повторного їх допиту.

В цьому контексті слід враховувати, що кримінальне провадження ґрунтується на принципі презумпції невинуватості та забезпеченні доведеності вини. Відповідно до зазначеного принципу ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи (ст.17 КПК України). Зазначене є реалізацією державою свого обов`язку забезпечити належний ефективний юридичний спосіб захисту від публічного обвинувачення (судовий захист), що полягає у гарантуванні обов`язкового судового розгляду кримінального провадження безстороннім судом, який має підтвердити або спростувати об`єктивність висунутого обвинувачення. Саме судовий розгляд забезпечує дотримання принципу рівності сторін кримінального провадження.
Показання свідків, які сторона захисту має намір використати в обґрунтування невинуватості у пред`явленому обвинуваченні, не обов`язково мають фіксуватись шляхом здійснення допиту таких свідків стороною обвинувачення. В контексті судового розгляду кримінального провадження (судом або слідчим суддею) такі показання мають доказове значення виключно у випадках, якщо вони були надані свідком у судовому засіданні (ч.4 ст.95 КПК України). Отже про наявність та намір використати в якості доказів показання свідків стороні захисту достатньо лише повідомити сторону обвинувачення під час відкриття матеріалів кримінального провадження. Сприйняття та оцінка такого доказу є обов`язком суду, а для сторони обвинувачення це є правом.
За таких обставин доводи захисника, що внаслідок відмови у задоволенні його клопотання про допит свідка, сторона обвинувачення обмежує право підозрюваного на захист та ефективний засіб юридичного захисту є необґрунтованими, оскільки це не позбавляє сторону захисту на використання судового способу захисту і права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Також слід зауважити, що потреба допиту та проведення додаткового слідчого експерименту обумовлена правовою оцінкою сторони захисту обставин кримінального провадження, але кожна сторона самостійно оцінює такі обставини і потім відстоює об`єктивність такої оцінки перед судом.

Отже, відмова слідчого у здійсненні допиту в якості свідків певних фізичних осіб та проведення повторного слідчого експерименту в даному випадку не є обмеженням права на захист, оскільки внаслідок такої відмови показання свідка не втрачають ознак доказу і можуть бути використані стороною захисту під час судового розгляду кримінального провадження, якщо такий доказ було відкрито стороні обвинувачення, а оспорюваний стороною захисту характер обставин проведення слідчого експерименту має оцінюватись відповідними службовими особами з урахуванням інших доказів при прийнятті відповідних процесуальних рішень.
За таких обставин постанова слідчого від 18.05.2018р. про відмову у задоволенні клопотання потерпілого є такою, що за своїм змістом відповідає положенням ст.ст.110, 220 КПК України, винесена з врахуванням змісту засад кримінального провадження, а тому підстав для її скасування немає. Так само і не встановлено протиправної бездіяльності слідчого щодо допиту свідків, про яких клопотала сторона захисту.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 06 червня 2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1