ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/465/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004948 від 09.05.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, працюючого в Садовому товаристві «Рубін» на посаді охоронця, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 08.05.2017 року, приблизно о 13 год. 10 хв., перебуваючи у торгівельній залі гіпермаркету № 3 ТОВ «Епіцентр К», що по пр. П. Григоренка, 40 в м. Києві, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв з торгових полиць майно, належне ТОВ «Епіцентр К», а саме: щипці-зажим 220 мм Montero11612, артикул 20639631, в кількості 2 одиниці, загальною вартістю 200 грн. (без ПДВ); викрутку, артикул 20628541, в кількості 2 одиниці, загальною вартістю 107,12 грн. (без ПДВ); завісу, артикул 40601847, в кількості 2 одиниці, загальною вартістю 189,50 грн. (без ПДВ); набір біт, артикул 20628554, в кількості 1 одиниця, вартістю 156,98 грн. (без ПДВ); напій, артикул 90212082, в кількості 1 одиниця, вартістю 8,75 грн. (без ПДВ), а всього майна на загальну суму 662 грн. 34 коп. (без ПДВ), яке сховав за пояс штанів, в які був одягнений. Після чого, не розрахувавшись за вказаний товар, утримуючи його на собі, ОСОБА_4 , пройшовши крізь касову зону, направився до виходу з гіпермаркету № 3 ТОВ «Епіцентр К», виконавши таким чином всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було завершено з причин, що не залежали від його волі, так як ОСОБА_4 було помічено та зупинено працівниками охорони вказаного гіпермаркету.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, у вчиненому щиро каявся та суду показав, що справді, за обставин, викладених в мотивувальній частині вироку, він, в травні 2017 року, перебуваючи в торгівельному залі гіпермаркету «Епіцентр», керуючись корисливим умислом, взяв дещо із господарчих товарів, перелік яких вірно вказано в обвинувальному акті, які сховав за пояс штанів, в які був одягнений та направився до виходу з магазину, проте при спробі вийти з неоплаченим товаром був затриманий працівниками охорони.
Обмежившись у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки він виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, те, що тяжких наслідків не настало - а саме те, що все майно залишилось у власності ТОВ «Епіцентр К», а також відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.
Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який негативних характеристик немає, працює, на спеціальних обліках не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, в судовому засіданні обіцяв в подальшому не допускати противоправної поведінки.
Також суд враховує досудову доповідь, складену інспектором Дарницького РС Київського МВ з питань пробації від 11.10.2017 року відносно ОСОБА_4 , відповідно до якої орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, є призначення покарання у виді обмеження волі в мінімальних межах, передбачених санкцією частини статті.
Оскільки ОСОБА_4 вказаний злочин вчинив до постановлення вироку Дніпровським районним судом м. Києва від 01.11.2017 року, суд вважає за необхідне остаточне покарання обвинуваченому призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України. Приймаючи до уваги всі обставини справи суд обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, конкретних обставин справи, з огляду на особу винного, приймаючи до уваги відношення останнього до вчиненого, який обіцяв в подальшому не допускати протиправної поведінки, думку представника потерпілого, який в поданій заяви вказав про відсутність претензій до обвинуваченого, наявності по справі обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку, та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.
Питанняречових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01.11.2017 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку два роки.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази, а саме:
- майно, вилучене у ОСОБА_4 та передане на зберігання представнику потерпілого ТОВ «Епіцентр К» залишити в останнього;
- лазерний диск з відеозаписом від 08.05.2017 року - зберігати при матеріалах кримінального провадження Київської місцевої прокуратури № 2.
Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя