Справа № 314/4256/17
Провадження № 1-в/314/1297/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.12.2017 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Малинівка, Запорізький район, Запорізька область, громадянина України, освіта середня, одруженого, мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
1)18.02.2016 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26.10.2015 року по 18.02.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
По даній справі засуджений: 29.11.2016 року вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18.02.2016 року та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26.10.2015 року по 18.02.2016 року та з 01.09.2016 року по 29.11.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 12.04.2017 року вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області 29.11.2016 року в частині призначеного покарання скасовано, призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30.11.2016 року по 12.04.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку: 01.09.2016 року, кінець строку: 03.12.2018 року,
про умовно-дострокове звільнення,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
представника колонії ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив його задовольнити та звільнити від відбування покарання умовно достроково на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився, так як він у скоєному злочині розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому, крім того, пояснив, що він з 26.04.2017 року відбуває покарання в Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)», з цього ж часу по теперішішню дату працевлаштований в промисловій зоні колонії в цеху № 3 різноробочим, за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки 29.09.2017 року отримав заохочення правами начальника відділення, стягнень не має.
Представник адміністрації установи виконання покарань ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого, при цьому підтвердив доводи засудженого та пояснив, що ОСОБА_3 дійсно працевлаштований в промисловій зоні колонії в цеху № 3 різноробочим, до праці ставиться задовільно, на заходи виховного впливу реагує задовільно, залучається до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов для засуджених, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться завжди сумлінно, стягнень не має, за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки 29.09.2017 року отримав заохочення правами начальника відділення.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 26.04.2017 року відбуває покарання в Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)», працевлаштований в промисловій зоні колонії в цеху № 3 різноробочим, до праці ставиться задовільно, на заходи виховного впливу реагує задовільно, згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучається до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов для засуджених, порушень режиму відбування покарання не допускав, стягнень не має, за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки 29.09.2017 року отримав заохочення правами начальника відділення, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, на профілактичному обліку не перебуває, за вироком суду позов не має.
Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Клопотання засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29.11.2016 року та вироку Апеляційного суду Запорізької області від 12.04.2017 року, на невідбутий строк, що складає 11 місяців 11 днів.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1

22.12.2017