Справа № 306/1780/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

21.09.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 та захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження 11-сс /777/529/ 17, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 01 вересня 2017 року відмовлено в задоволенні погодженого прокурором Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 (далі прокурор) клопотання слідчого СВ Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_9 (далі слідчий) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , гр. України, українця, не працюючого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України кримінального правопорушення.
Цією ж ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 45 діб із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з 21-ї години по 06-у годину.
Визначено строк дії ухвали з 01.09.2017 по 15.10.2017.
Відповідно до ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого на першу вимогу; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає м. Ужгород, без дозволу слідчого; повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП у Закарпатській області свій паспорт для виїзду за кордон; носити електронний засіб контролю.
Відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України підозрюваному ОСОБА_6 роз`яснено, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під домашнім арештом у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень із питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Ухвала направлена для виконання органу Національної поліції за місцем фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_6 , тобто до Ужгородського ВП ГУНП у Закарпатській області, який зобов`язано негайно поставити підозрюваного ОСОБА_6 на облік, повідомивши про це слідчого, а також періодично здійснювати контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 ..

З матеріалів за клопотанням убачається, що 31 серпня 2017 року до Свалявського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене із прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України кримінального правопорушення таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у приміщення; що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме, заявою ОСОБА_10 про вчинення злочину від 29.08.2017, протоколами огляду місця події від 29.08.2017, протоколом затримання ОСОБА_6 від 29.08.2017, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 29.08.2017, протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_6 від 29.08.2017 та іншими матеріалами кримінального провадження. Посилається на те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 відноситься до категорії тяжких і за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років; що ОСОБА_6 не має постійного місця роботи та відповідно постійного джерела доходів, у зв`язку із чим, його майновий стан є незадовільним. При цьому, слідчий вказує на те, що існують ризики переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні з метою відмови останній від дачі правдивих свідчень, і вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, будуть недостатні для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання вказаним ризикам. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України кримінального правопорушення, а також наявність ризиків того, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, однак не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам. При цьому, слідчий суддя вказує й на те, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а будь-яких фактичних даних, які б свідчили про те, що, перебуваючи на волі, підозрюваний буде ухилятись від явки до слідчого чи суду, або продовжувати злочинну діяльність, слідчим та прокурором не надано. Тому, врахувавши вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також дані про його особу (має постійне місце проживання, раніше не судимий), слідчий суддя прийшов до висновку про те, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного достатнім буде застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло з 21-ї по 06-у год. та покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що під час розгляду клопотання, слідчий суддя не врахував наявність ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи невідворотність призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років може переховуватись від слідства та суду, чим перешкодить кримінальному провадженню та виконанню процесуальних рішень; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, зокрема, перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, підкуп, умовляння щодо потерпілого ОСОБА_10 та свідків, схиляючи їх до дачі неправдивих показань, що в свою чергу унеможливить проведення повного, всебічного та неупередженого розслідування кримінального провадження; продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з таємним викраденням чужого майна за попередньою змовою групою осіб, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані з викраденням чужого майна. Крім того, вказує на те, що слідчий суддя не в повній мірі врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу підозрюваного, у тому числі й те, що останній офіційно не працевлаштований, не займається суспільно-корисною працею, розлучений і не має міцних соціальних зв`язків. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги; захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який судове рішення вважав законним та обґрунтованим і заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали за клопотанням, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , неявка якого, з урахуванням положень ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується те, що повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги підозрюваному ОСОБА_6 надіслано відповідно до вимог закону ; що під час розгляду апеляційної скарги приймав участь захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 , який вказував на те, що підозрюваному ОСОБА_6 відомо про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак останній просив розглядати апеляційну скаргу без його участі.

Так, відповідно до ст. ст. 177, 194 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду клопотання щодо підозрюваного ОСОБА_6 участь у його розгляді приймали як підозрюваний ОСОБА_6 ,так і його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України кримінального правопорушення та наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, зокрема, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні наступними доказами: заявою ОСОБА_10 про вчинення злочину від 29.08.2017, протоколами огляду місця події від 29.08.2017, протоколом затримання ОСОБА_6 від 29.08.2017, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 29.08.2017, протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_6 від 29.08.2017 та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких слідчий виніс повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, яка 29 серпня 2017 року, з дотриманням вимог ст. 278 КПК України йому вручена.

Колегія суддів також вважає, що, обґрунтовуючи висновок про те, що слідчий та прокурор не довели, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий суддя врахував дані про його особу (має постійне місце проживання, раніше не судимий), вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а також тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 .. При цьому, слідчим суддею враховано й те, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

Виходячи з наведеного, колегія суддів прийшла до висновку про те, що слідчим суддею обґрунтовано визнано, що слідчий та прокурор не довели, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти ризикам вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що будь-яких фактичних даних, які б свідчили що, перебуваючи на волі, підозрюваний буде ухилятись від явки до слідчого чи суду, або продовжувати злочинну діяльність, слідчим та прокурором не надано, й обґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При прийнятті рішення колегія суддів також враховує й те, що під час апеляційного розгляду судового провадження прокурор не посилався на обставини, які можуть свідчити про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а також не посилався на те, що із часу постановлення слідчим суддею рішення, ОСОБА_6 не виконує покладені на нього обов`язки.

Тому, колегія суддів вважає, що слідчим суддею при розгляді клопотання були враховані вищенаведені обставини та вимоги кримінального процесуального закону, а висновки слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ґрунтуються на вимогах закону, визнаються апеляційним судом належним чином вмотивованими.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи невідворотність призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років, може переховуватись від слідства та суду, чим перешкодить кримінальному провадженню та виконанню процесуальних рішень; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, зокрема, перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, підкуп, умовляння щодо потерпілого ОСОБА_10 та свідків, схиляючи їх до дачі неправдивих показань, що унеможливить проведення повного, всебічного та неупередженого розслідування кримінального провадження; продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з таємним викраденням чужого майна за попередньою змовою групою осіб, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані з викраденням чужого майна, колегія суддів, з урахуванням вищенаведеного визнає такими, що не підтверджені достовірними даними й належним чином не вмотивовані, і є припущеннями.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що слідчий суддя не в повній мірі врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу підозрюваного, у тому числі й те, що останній офіційно не працевлаштований, не займається суспільно-корисною працею, розлучений і не має міцних соціальних зв`язків, колегія суддів відхиляє як такі, що спростовуються матеріалами судового провадження, яким слідчий суддя дав вірну оцінку. При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не займається суспільно-корисною працею, розлучений і не має міцних соціальних зв`язків, колегія суддів враховує й те, що прокурор у їх підтвердження не надав будь-яких доказів (документів).

На інші доводи в обґрунтування апеляційної скарги не вказується.

Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано визначено строк дії постановленої ним ухвали, а також обґрунтовано покладено на ОСОБА_6 передбачені ст. 194 КПК України обов`язки.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б істотно могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 405, 407-408, 419, 422КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подав прокурор Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 01 вересня 2017 року, якою відмовлено в застосуванні щодо підозрюваного за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: