Справа № 154/3325/16-к
Провадження № 1-кп/159/42/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000893 від 04 жовтня 2016 року, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніспорени (Республіка Молдова), українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з вищою освітою, вдівця, не працюючого, раніше не судимого,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Житомира Житомирської області, українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -
у вчиненні ними кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили розбійний напад за наступних обставин.

04 жовтня 2016 року близько 10 год. 45 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою, з метою вчинення розбійного нападу, керуючись прямим умислом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, підійшли до магазину " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", що розташований по АДРЕСА_3 та належить приватному підприємцю ОСОБА_10 . Реалізовуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_6 залишився біля входу в цей магазин з метою перешкодити входу у його середину випадкових покупців, а ОСОБА_7 через незачинені двері магазину в робочий час проник в приміщення цього магазину. В подальшому ОСОБА_7 , погрожуючи продавцю магазину ОСОБА_11 газовим пістолетом марки "RECK-GOVERNMENT", який потерпіла сприйняла як такий, що являє собою небезпеку для її життя та здоров`я, вчинив напад на останню з метою заволодіння золотими ювелірними виробами, однак помітивши, що продавець натиснула кнопку "Тривога", залишив місце події, не отримавши при цьому майна, на заволодіння яким були направлені їх злочинні дії.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому протиправних діянь не визнав. Суду показав, що в жовтні 2016 року він приїхав в м. Володимир-Волинський до дівчини. ОСОБА_7 приїхав разом з ним за компанію. В той день, точної дати не пам`ятає, вранці він з ОСОБА_7 зайшов в літнє кафе, що навпроти магазину "Ювелірний" випити кави. Випивши каву, він залишився в кафе розраховуватись, а ОСОБА_7 пішов в ювелірний магазин, щоб купити підвіску. Через деякий час він підійшов до ювелірного магазину та поряд з ним купив газети, а потім пішов в продуктовий магазин. Купуючи газети, він стояв лицем до газет, а не до ювелірного магазину. Весь цей час ОСОБА_7 не бачив. Після того, як вийшов з продуктового магазину, пішов в інтернет-кафе, куди через деякий час прийшов ОСОБА_7 . Про те, що в ОСОБА_7 був з собою пістолет та про те, що ОСОБА_7 вчинив напад на продавця в ювелірному магазині, він дізнався від ОСОБА_7 лише біля м. Житомира, коли вони повертались автобусом додому. Вказував на те, що доказів щодо вчинення ним будь-якого злочину немає, а тому просив виправдати його.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненому визнав частково, та суду показав, що в жовтні 2016 року він з разом з ОСОБА_6 приїхав в м. Володимир-Волинський. 04 жовтня 2016 року він разом з ОСОБА_6 зайшли в літнє кафе випити кави. Після цього ОСОБА_6 залишився розраховуватись за каву, а він пішов в ювелірний магазин, щоб купити подарунок своїй дівчині, з якою незадовго до цього посварився. Зайшовши в магазин, на ґрунті збігу тяжких сімейних обставин, з ним щось сталось, внаслідок чого він раптово розізлився. Що саме його розізлило, пояснити не зміг. В зв`язку з цим він дістав газовий пістолет, який був разом з ним для самозахисту, та навівши його на продавця магазину, сказав "Давай золото". Коли побачив, що продавець магазину натиснула кнопку "Тривога", вийшов з магазину, випадково залишивши при цьому свою сумку з особистими речами в магазині. Після цього пішов гуляти по парку, а потім в інтернет-кафе, де зустрівся з ОСОБА_6 . Про все що сталось, він розповів ОСОБА_6 вже по дорозі додому в м. Житомир. Заперечив, що попередньо домовлявся з ОСОБА_6 про скоєння нападу. Вказував на те, що продавцю магазину будь-яких погроз не висловлював, застосовувати будь-яке насильство до неї наміру не мав. Визнав, що вимагав золото в продавця, а тому просив перекваліфікувати його дії з ч. 3 ст. 187 КК України на ч. 1 ст. 189 КК України.

Не зважаючи повне невизнання обвинуваченими своєї винуватості у вчиненому, їх винуватість у вчиненні інкримінованих їм діянь повністю доводиться зібраними та дослідженими в ході судового розгляду справи доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 суду показала, що вона працює продавцем в магазині "Ювелірний" в м. Володимир-Волинський. 02 жовтня 2016 року, в неділю, до магазину прийшов ОСОБА_7 та цікавився подарунком з ювелірних виробів, однак нічого не придбав. В той день він був сам. У вівторок, тобто 04 жовтня 2016 року, до магазину він прийшов знову та попросив показати підвіску, яку він попередньо розглядав. Коли вона підійшла до торгової вітрити, відчула, як в лівий бік щось вперлось. В цей момент вона побачила приставлений до неї металевий пістолет, а ОСОБА_7 простягнув до неї сумку, з якою прийшов та сказав "Давай золото!". Вона хотіла натиснути тривожну кнопку, яка була біля ключів в її руках, однак ОСОБА_7 побачив це та вихопив у неї з рук ключі. Вона виставила вперед руки, ніби захищаючись, та, відійшовши до прилавка, натиснула іншу кнопку на стіні, після чого ОСОБА_7 сказав "А, кнопка", кинув ключі і сумку та швидко вийшов з магазину. Вона виглянула з дверей магазину йому вслід та побачила, що до нього приєднався чоловік, який стояв біля магазину весь цей час та якого вона бачила через вікно. ОСОБА_7 швидким кроком відходив від магазину разом з іншим чоловіком, що був одітий в голубих джинсах та темній куртці. Однак бачила цього чоловіка лише зі спини та впізнати не може. Для себе зробила висновок, що ці двоє знайомі між собою та діють спільно. Сам напад вона розцінила як реальну загрозу її життю та здоров`ю, а, побачивши пістолет, відчувала небезпеку для себе.

Показання потерпілої ОСОБА_11 в судовому засіданні про обставини події об`єктивно підтверджуються іншими дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Зокрема, згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 04.10.2016 року, в цей день об 11 год. 00 хв. потерпіла ОСОБА_11 звернулась до правоохоронних органів з усною заявою про розбійний напад та вказала, що 04.10.2016 року, близько 10 год. 45 хв. невідома особа чоловічої статі зайшла в приміщення магазину "Ювелірний", що по вул. Ковельська, 21 в м. Володимир-Волинський, та погрожуючи металевим предметом, схожим на пістолет, намагалася заволодіти ювелірними виробами. При цьому потерпіла зазначила, що зможе впізнати особу по рисах обличчя /а.п. 48/.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 04.10.2016 року, в ході огляду місця події приміщення магазину "Ювелірний", розташованого в м. Володимирі-Волинському, зафіксовано загальну обстановку в магазині після вчинення розбійного нападу, виявлено та вилучено сумку з матерії чорного кольору, яка, зі слів ОСОБА_11 , була залишена особою, яка намагалась викрасти ювелірні вироби. Крім цього, в ході огляду місця події було здійснено перегляд записів камер відеоспотереження, які були скопійовані у вигляді двох відеофайлів на компакт-диск CD-R та вилучено з місця події /а.п. 51-58/.

Крім цього, як вбачається з цього ж протоколу, сумка з матерії чорного кольору, яка була залишена ОСОБА_7 , була порожня, що спростовує показання останнього про те, що в сумці були його особисті речі, а сама сумка залишилась в магазині випадково. Цей же факт підтверджує попередню підготовку ОСОБА_7 до вчинення нападу, оскільки він заздалегідь наготував, - узяв з собою до ювелірного магазину, - порожню сумку, для того, щоб туди положити ювелірні вироби, якими мав намір заволодіти.

Відповідно до постанови про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 04.10.2016 року, зазначені вище сумка з матерії чорного кольору та компакт-диск з відеозаписами камер спостереження у встановленому порядку були визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні /а.п. 59/.

Відеозапис камер зовнішнього спостереження, що розташовані в магазині "Ювелірний", який міститься на оптичному диску, було досліджено в судовому засіданні.

При дослідженні даного відеозапису судом встановлено, що 04 жовтня 2016 року ОСОБА_7 зайшов в приміщення магазину та через нетривалий проміжок часу приставив до потерпілої ОСОБА_11 предмет, схожий на пістолет. Побачивши в руках потерпілої тривожну кнопку на зв`язці з ключами, він вихопив в неї ключі, а вона, відійшовши від нього та виставляючи руки вперед, зайшла за прилавок та натиснула іншу тривожну кнопку, після чого ОСОБА_7 кинув ключі та сумку і вийшов з магазину. Після цього потерпіла підійшла до дверей магазину та виглянула в слід ОСОБА_7 . З цього ж відеозапису встановлено, що в той час, коли відбувались ці події в самому магазині, на вулиці, поза приміщенням магазину, навпроти вікна стоїть особа чоловічої статі в темному верхньому одязі та синіх джинсах /а.п. 177/.

Зазначений відеозапис, як і показання потерпілої, повністю спростовує показання ОСОБА_7 про те, що він не розумів в момент нападу що вчиняє, оскільки його дії, очевидно, були чіткими та цілеспрямованими, заздалегідь продуманими.

Крім цього, при детальному перегляді відеозапису камери спостереження "Зал" встановлено, що о 09:53:20 (час на відеокамерах не переведений на одну годину вперед, що визнали всі учасники судового провадження), тобто в момент, коли ОСОБА_7 зайшов в магазин, за вікном магазину стоїть особа чоловічої статі з сумочкою на плечі, зовні схожа на ОСОБА_6 , та час від часу спостерігає через вікно за подіями в магазині. ОСОБА_6 визнав, що підходив до газетного кіоску поряд з магазином, а тому сумнівів, що на даному відеозаписі саме ОСОБА_6 не виникає. О 09:53:49 ОСОБА_6 , нічого не придбавши з газет, з тією ж сумочкою переходить на іншу сторону від входу в ювелірний магазин та зникає з поля зору (за записами даного відео файлу).

У той же час, при детальному перегляді відеозапису камери спостереження "Вхід" встановлено, що о 09:53:51, тобто через дві секунди після зникнення ОСОБА_6 з поля зору по попередньому відеозапису, в полі зору з`являється особа чоловічої статі з невеликою сумочкою на плечі та за верхнім одягом схожа на ОСОБА_6 . Ця особа рухається з правого боку понад входом в ювелірний магазин, підходить до вікна магазину та о 09:53:55 займає позицію очікування. В цьому місці ця особа перебуває до 09:54:02, тобто до моменту виходу ОСОБА_7 з магазину, та о 09:54:05 приєднується до ОСОБА_7 і йде разом з ним від магазину. При цьому на записі о 09:54:05 чітко видно на цій особі голубі джинси, коричневі черевики, темну куртку та невелику чоловічу сумочку на плечі.

У судовому засіданні ОСОБА_6 підтвердив, що саме в такому одязі та з такою сумочкою він був в той день. Крім цього, такий же опис верхнього одягу особи, яка стояла за вікном магазину та в подальшому приєдналась до ОСОБА_7 наводила потерпіла ОСОБА_11 .

Зазначені докази в своїй сукупності повністю спростовують показання ОСОБА_6 в судовому засіданні про те, що він підійшов до ювелірного магазину набагато пізніше за ОСОБА_7 , не дивився на магазин, коли, нібито, купував газети, відразу після цього зайшов в продуктовий магазин, не йшов разом з ОСОБА_7 від ювелірного магазину. Цей же факт підтверджує попередню спільну домовленість ОСОБА_6 з ОСОБА_7 про вчинення нападу на ювелірний магазин та розподіл ролей кожного з них у ході цього нападу.

У ході пред`явлення особи для впізнання, потерпіла ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_7 як особу, яка 04.10.2016 року вчинила розбійний напад на приміщення магазину "Ювелірний" та погрожувала їй при цьому пістолетом. В свою чергу, в ході проведення даної слідчої дії ОСОБА_7 впізнав потерпілу ОСОБА_11 як особу, якій він погрожував пістолетом в приміщенні магазину "Ювелірний" під час розбійного нападу. Зазначене підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.10.2016 року (з фототаблицями) /а.п.113-115/.
Як вбачається з протоколу від 13.10.2017 року затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в цей день було затримано ОСОБА_7 . Під час його затримання було здійснено особистий обшук, в ході якого, поміж інших речей, було вилучено газовий пістолет чорного кольору іноземного виробництва марки "RECK-GOVERNMENT" № НОМЕР_1 (з магазином), гільзу калібру 9 мм та патрон "Терен-3" калібру 9 мм /а.п. 100-101/.
Згідно висновку експерта № 2920 від 16.11.2016 року, пістолет, який було вилучено 13.10.2016 року під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_7 , до вогнепальної зброї не відноситься. Пістолет є газовим пістолетом марки "RECK-GOVERNMENT", моделі "Mod 9 mm РА", калібру 9 мм. Наданий пістолет відноситься до газової зброї. Пістолет справний, для стрільби придатний, конструкція пістолета на момент дослідження не дозволяє здійснення пострілу снарядом (шротом, кулею і т.і.). Надані на дослідження дві гільзи, які були вилучені 13.10.2016 року під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_7 , до боєприпасів не відносяться, а є складовими частинами патронів: одна шумового (холостого) патрону "Терен-3", калібру 9 мм; друга патрону "несмертельної дії" калібру 9 мм РА /а.п. 89-93/.
Відповідно до постанови про визнання предметів речовим доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 22.11.2016 року, зазначені вище газовий пістолет та гільзи у встановленому порядку були визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню /а.п. 95/.
У ході судового розгляду судом, в присутності потерпілої ОСОБА_11 , було оглянуто вказаний вище пістолет. У ході цього огляду потерпіла підтвердила, що саме цей пістолет приставляв до неї ОСОБА_7 в момент розбійного нападу.
Таким чином показання потерпілої ОСОБА_11 є чіткими, послідовними, не змінювались в ході судового розгляду справи, повністю узгоджуються з іншими у справі доказами, а тому покладаються в основу вироку.
У ході проведення слідчого експерименту 14.10.2016 року, що зафіксовано відповідним протоколом, з участю ОСОБА_7 та в присутності його захисника ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_7 детально розповів про обставини вчинення ним в групі з ОСОБА_6 розбійного нападу, що мав місце 04.10.2016 року. При цьому ОСОБА_7 підтвердив, що мав попередню домовленість з ОСОБА_6 про вчинення цього нападу з використанням газового пістолету, який він привіз з собою з м. Житомир. З ОСОБА_6 він попередньо домовився, що в приміщення ювелірного магазину безпосередньо буде заходити він сам, а ОСОБА_6 в цей час мав би перешкодити входу у його середину випадкових покупців /а.п. 104-113/.

У ході проведення слідчого експерименту 14.10.2016 року, що зафіксовано відповідним протоколом, з участю ОСОБА_6 та в присутності його захисника ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_6 також детально розповів про обставини вчинення ним в групі з ОСОБА_7 розбійного нападу, що мав місце 04.10.2016 року. При цьому ОСОБА_6 підтвердив, що мав попередню домовленість з ОСОБА_7 про вчинення цього нападу. Зокрема ОСОБА_6 підтвердив, що він з ОСОБА_7 04.10.2016 року підійшов до магазину " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", де він залишився на вулиці спостерігати, щоб не зайшли сторонні особи, а ОСОБА_7 зайшов в середину магазину. Після того, як ОСОБА_7 вийшов з магазину, вони пішли в інтернет-кафе /а.п. 124-128/.

Такі покази обвинувачених, які вони давали в ході проведення слідчих експериментів, а фактично відтворюючи обстановку та обставини події, зокрема в частині ролі кожного з них у вчинені нападу, повністю узгоджуються між собою, з показаннями потерпілої, та з відеозаписом з камер спостереження, в сукупності повністю спростовують показання обвинувачених, які вони давали в судовому засіданні.

При цьому суд відхиляє показання обвинувачених про те, що вони під час слідчих експериментів оговорювали себе та вчиняли так, як казали їм слідчі та прокурор, які ввели їх в оману та обіцяли пом`якшене покарання, як такі, що не доведені іншими належними та допустимими доказами.

Зокрема, вказані слідчі дії проводились в присутності захисників кожного з обвинувачених, обвинувачені не оскаржували будь-яких неправомірних дій слідчого чи прокурора в ході досудового розслідування, про те, що оговорили себе, та заявили про це лише в ході судового розгляду, зайнявши саме таку тактику захисту.

Крім цього, як убачається з протоколу про надання підозрюваному доступу до матеріалів досудового розслідування від 29.11.2016 року, після доступу до матеріалів ОСОБА_6 , в присутності свого захисника, заявляв лише про відсутність в його діях проникнення в магазин, а відтак про перекваліфікацію його дій, та жодним чином не заявляв про будь-які інші обставини, ніж ті, які були зафіксовані в матеріалах кримінального провадження, як і не заявляв про свою непричетність до скоєння злочину.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показала, що вона є власником квартири АДРЕСА_4 . Восени 2016 року здавала в найм вказану квартиру обвинуваченим. При цьому вони цікавились іншою, трикімнатною квартирою, яка належить також їй та знаходиться по вул. Ковельській, навпроти магазину " ІНФОРМАЦІЯ_3 ". Однак вказана квартира була зайнята, а тому вони винайняли квартиру АДРЕСА_5 .
Показання даного свідка також свідчать про завчасну підготовку обвинувачених до вчинення розбійного нападу на ювелірний магазин та їх спільний умисел на це.
Свідок ОСОБА_14 суду показала, що вона, станом на жовтень 2016 року, працювала в інтернет-клубі в м. Володимир-Волинський. 04.10.2016 року близько 11 години до цього інтернет-клубу зайшов ОСОБА_6 , а через хвилин п`ять після нього ОСОБА_7 , який був без настрою. Зі вказаними особами вона познайомилась приблизно за тиждень до цього в цьому ж інтернет-клубі. Підтвердила, що обвинувачені відвідували клуб постійно разом.

В ході пред`явлення особи для впізнання, про що було складено відповідний протокол від 13.10.2017 року, свідок ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка 04.10.2016 року відвідувала інтернет-клуб в м. Володимир-Волинському з іншим чоловіком /а.п. 122-123/.

Обвинувачені та їх захисники в судовому засіданні вказували на показання вказаного свідка, як на відсутність в діях обвинувачених спільного умислу та попередньої змови на вчинення злочину, оскільки останні після вчинення розбійного нападу прийшли в інтернет-клуб в різний час.

Однак, такі показання свідка ОСОБА_14 жодним чином не свідчать про те, що обвинувачені не були разом та не діяли спільно до приходу в цей інтернет-клуб.

Зазначений висновок суду підтверджується тим же протоколом проведення слідчого експерименту з участю обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до якого останній вказував, що після вчинення розбійного нападу він з ОСОБА_6 йшли разом до площі, а потім розійшлись в різні сторони, домовившись зустрітись в районі автобусної станції.

Таку поведінку обвинувачених після спільного вчинення злочину суд розцінює як спосіб уникнення відповідальності за вчинене.

З огляду на викладене вище, суд визнає здобуті по даній справі докази допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено. Про визнання будь-яких доказів недопустимими в порядку, визначеному ч. 3 ст. 89 КПК України, учасники судового провадження не заявляли.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд прийшов до переконливого висновку, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мали спільний умисел на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, проникли з цією метою до ювелірного магазину, малипопередню домовленість та змову між собою про вчинення даного злочину та ретельно готувались до нього, заздалегідь розподіливши свої ролі.

При цьому суд не приймає до уваги показання обвинувачених про те, що вони не мали жодних домовленостей та не мали умислу на вчинення нападу, оскільки такі їх показання є голослівними з наведених вище мотивів, повністю спростовуються вищенаведеними доказами, які відповідають фактичним обставинам та узгоджуються між собою. Такі показання обвинувачених суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене, а тому відхиляє їх.

Доводи сторони захисту щодо відсутності в діях обвинувачених такої кваліфікуючої ознаки як проникнення в приміщення магазину суд відхиляє за безпідставністю, оскільки, як встановлено судом в ході судового розгляду, умисел на вчинення розбою виник в ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не в той момент, коли ОСОБА_7 зайшов в магазин як звичайний покупець (відвідувач). Маючи попередню змову між собою на вчинення даного злочину, обвинувачений ОСОБА_7 заходив в магазин вже не як добросовісний покупець (відвідувач), а з метою вчинення розбійного нападу, тобто з протиправною метою, а відтак проникнення в приміщення магазину в даному випадку мало місце.

Суд також відхиляє решту доводів сторони захисту щодо відсутності в діях обвинувачених умислу на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та такі, що повністю спростовуються дослідженими доказами.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 187 КК України.

Таким чином обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, вчинили кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 187 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особи винних у їх сукупності, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, суд враховує, що обвинуваченими вчинено особливо тяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 187 КК України (ст. 12 КК України).

Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання обом обвинуваченим, суд не вбачає.

Суд враховує також те, що обвинувачені вперше притягуються до кримінальної відповідальності, мають досить молодий вік, ОСОБА_7 по місцю проживання та по місцю бувшого навчання характеризується в цілому позитивно. Крім цього, суд враховує відсутність в потерпілої будь-яких претензій до обвинувачених та її позицію щодо міри покарання (покладалась на розсуд суду).

Враховуючи наведене в цілому, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинувачених можливе лише в місцях позбавлення волі і про відсутність підстав для застосування щодо них вимог ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, чи вимог ст. 69 КК України, яка передбачає призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

В той же час, зважаючи на всі обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення (злочину), на мінімальний строк з конфіскацією їх майна, належного на праві приватної власності.

На глибоке переконання суду, покарання у виді позбавлення волі в даному випадку є необхідним для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Запобіжні заходи, обрані щодо обвинувачених, до вступу вироку в законну силу, з врахуванням виду покарання, яке їм призначається, слід залишити без змін тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, яка діяла до 19.06.2017 року), суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченим строк їх попереднього ув`язнення до строку відбування покарання за даним вироком за період з 13.10.2016 року по 19.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а за період з 20.06.2017 року по день набрання вироком законної сили - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в діючій редакції).

Процесуальні витрати по справі за проведення судово-дактилоскопічної та судово-балістичної експертиз в сумі 1055,52 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинувачених в дохід держави в повному обсязі в рівних долях з кожного.

Арешт, накладений на майно обвинувачених відповідно ухвал слідчого судді від 18.10.2016 року, а саме на майно: сумку з матерії сірого кольору, гільзу калібру 9 мм,дві сім-картки оператора мобільного зв`язку "Lifecell" № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , належні ОСОБА_7 ; гаманець, чоловічу сумку з ременем чорного кольору, сім-картку оператора мобільного зв`язку "Lifecell" № НОМЕР_4 , належні ОСОБА_6 , - підлягає скасуванню, а саме майно поверненню обвинуваченим, як таке, що є їх особистим майном і не становить матеріальної цінності для конфіскації, крім гільзи 9 мм, яка підлягає знищенню.

Арешт, накладений відповідно до тих же ухвал слідчого судді на решту майна, слід залишити чинним для забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна обвинувачених.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією майна, належного йому на праві приватної власності.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з 13 жовтня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, яка діяла до 19.06.2017 року), зарахувати ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення за період з 13.10.2016 року по 19.06.2017 року включно до строку відбування покарання за даним вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а за період з 20.06.2017 року по день набрання вироком законної сили - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в діючій редакції).

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією майна, належного йому на праві приватної власності.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з 13 жовтня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, яка діяла до 19.06.2017 року), зарахувати ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення за період з 13.10.2016 року по 19.06.2017 року включно до строку відбування покарання за даним вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а за період з 20.06.2017 року по день набрання вироком законної сили - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в діючій редакції).

Запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати по справі в сумі 1055 (одну тисячу п`ятдесят п`ять) гривень 52 копійки за проведення судово-дактилоскопічної та судово-балістичної експертиз в рівних долях з кожного.
Скасувати арешт, накладений на належне ОСОБА_7 майно, а саме на сумку з матерії сірого кольору, дві сім-картки оператора мобільного зв`язку "Lifecell" № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , яку передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Володимир-Волинського відділення поліції Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській області, та повернути вказане майно ОСОБА_7 .

Скасувати арешт, накладений на належне ОСОБА_6 майно, а саме на гаманець, чоловічу сумку з ременем чорного кольору, сім-картку оператора мобільного зв`язку "Lifecell" № НОМЕР_4 , які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Володимир-Волинського відділення поліції Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській області, та повернути вказане майно ОСОБА_6 .

З метою забезпечення вироку в частині конфіскації майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити чинним арешт, накладений відповідно ухвал слідчого судді від 18.10.2016 року на їх майно, а саме на:

-мобільний телефон марки "Samsung E1200i" (ІМЕІ: НОМЕР_5 );

-мобільний телефон марки "Samsung" (ІМЕІ 1: НОМЕР_6 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_7 );

-газовий пістолет чорного кольору іноземного виробництва марки "RECK-GOVERNMENT" № НОМЕР_1 (з магазином) та патрон "Терен-3" калібру 9 мм;
-пластикові картки "Альфа-Банку", "Platinum Bank" та "Ощадбанку".

Речові докази:

-мобільний телефон марки "Samsung E1200i" (ІМЕІ: НОМЕР_5 ); мобільний телефон марки "Samsung " (ІМЕІ 1: НОМЕР_6 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_7 ), які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Володимир-Волинського відділення поліції Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській області, - конфіскувати в дохід держави;

-дві сім-картки оператора мобільного зв`язку "Lifecell" № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , належні ОСОБА_7 , які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Володимир-Волинського відділення поліції Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській області, - повернути ОСОБА_7 ;

-сім-картку оператора мобільного зв`язку "Lifecell" № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_6 , яку передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Володимир-Волинського відділення поліції Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській області, - повернути ОСОБА_6 ;

-газовий пістолет чорного кольору іноземного виробництва марки "RECK-GOVERNMENT" № НОМЕР_1 (з магазином) та патрон "Терен-3" калібру 9 мм, які передано на зберігання у ВЛМТЗ ГУ НП у Волинській області, - конфіскувати в дохід держави;
-гільзу калібру 9 мм, яку передано на зберігання у ВЛМТЗ ГУ НП у Волинській області, - знищити;
-пластикові картки "Альфа-Банку", "Platinum Bank" та "Ощадбанку", належні ОСОБА_6 ; паспорт громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_8 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Володимир-Волинського відділення поліції Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській області, - залишити при матеріалах кримінального провадження;

-компакт-диск "Verbatim", об`ємом 700 Мb, з відеозаписом камер спостереження; 8 слідів пальців рук, які перекопійовані за допомогою відрізків липкої стрічки на аркуш паперу; два недопалки цигарок "L&M", які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3