Провадження № 1-кс/331/1349/2018
Справа № 331/4759/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2018 року м. Запоріжжя
В обґрунтування клопотання зазначила, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2017 року накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), а саме:
- домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 3527492);
-домоволодіння (житловий будинок) за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2306633);
При зверненні до слідчого судді із клопотанням прокурор не пересвідчився у належності арештованого майна, зокрема домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 3527492), оскільки з 28 квітня 2017 року зазначене домоволодіння належить батькові ОСОБА_6 ОСОБА_5 на підставі договору дарування, посвідченого 28 квітня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за № 229.
Наявність зазначеного арешту порушує права ОСОБА_5 , як власника об`єкту нерухомого майна, передбачені ЦК України.
На підставі викладеного, просить суд частково скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя № 331/3837/17 від 09 червня 2017 року, в частині накладення арешту на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 3527492).
Заявник у судовому засіданні у повному обсязі підтримала клопотання та просила суд його задовольнити, посилаючись на його обґрунтованість та доведеність.
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні покладався на розсуд суду.
Прокурор в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомила. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду клопотання від неї до суду не надходило.
Частиною ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
З матеріалів справи вбачається, що прокурор належним чином повідомлялася про розгляд скарги, про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма.
Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України « Про судоустрій і статус суддів»: - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності прокурора не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши клопотання, додані до нього матеріали, взявши до уваги пояснення слідчого, слідчий суддя приходить до наступного.
31.05.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченогоч.3 ст.212 КК України, за який передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2017 року накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), а саме:
- домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 3527492);
-домоволодіння (житловий будинок) за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2306633);
Підставою для накладення арешту було забезпечення дієвості кримінального провадження, оскільки ч. 3 ст. 212 КК України за якою підозрюється ОСОБА_6 передбачає покарання з конфіскацією майна.
Одночасно встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових правна нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 116266729 від 05.03.2018 року встановлено, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано з 28 квітня 2017 року за ОСОБА_5 на підставі договору дарування, посвідченого 28 квітня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за № 229 (номер запису про право власності: 20200746).
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені доводи вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно, а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 3527492).
При постановленні ухвали про накладення арешту слідчим суддею встановлено, що арешт необхідний з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, оскільки ч. 3 ст. 212 КК України за якою підозрюється ОСОБА_6 передбачає покарання з конфіскацією майна.
Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: 1) верховенство права; 2) законність; 3) рівність перед законом і судом; 4) повага до людської гідності; 5) забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; 6) недоторканність житла чи іншого володіння особи; 7) таємниця спілкування; 8) невтручання у приватне життя; 9) недоторканність права власності; 10) презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; 11) свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї; 12) заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; 13) забезпечення права на захист; 14) доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; 15) змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 16) безпосередність дослідження показань, речей і документів; 17) забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; 18) публічність; 19) диспозитивність; 20) гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; 21) розумність строків; 22) мова, якою здійснюється кримінальне провадження.
Коментована стаття закріплює загальні засади кримінального провадження, які у своїй основі співзвучні з нормами Конституції України, що визначають сутність взаємин людини і громадянина з державою (її органами), закріплюють права, свободи і обов`язки людини і громадянина у таких взаєминах, встановлюють основи організації і діяльності правоохоронних, правозахисних органів і суду та визначають основні засади судочинства, зокрема в кримінальному провадженні.
Засади кримінального провадження - це закріплені у Конституції України, загальновизнаних міжнародних актах та у кримінальному процесуальному законодавстві фундаментальні (базові) керівні для учасників провадження положення, що виражають і визначають найістотніші властивості провадження, вимоги до правил і способу діяльності, насамперед, органів і службових осіб, які ведуть кримінальне провадження, та є гарантіями забезпечення дотримання прав, свобод, законних інтересів тих учасників провадження, які залучаються до нього, а в підсумку виконання завдань кримінального провадження.
Відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.
Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін доведено необґрунтованість накладення арешту на майно, а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 3527492), та вважає, що втручання держави у право заявника на володіння майном, не забезпечує "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, а відтак клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 170-174 КПК України, слідчий суддя, -
Частково скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя № 331/3837/17 від 09 червня 2017 року, в частині накладення арешту на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 3527492).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1
05.03.2018