Справа № 308/1092/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.10.2017 місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0004167 від 30.11.2016 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Новоолексіївка, Софіївського району Дніпропетровської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше судимого вироками Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2004 року за ст. 186 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на 4 роки з іспитовим строком 2 роки, від 15.06.2005 року за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 186 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі на 4 роки 6 місяців, від 06.11.2013 року за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі на 4 роки 1 місяць, що відбув покарання 28.10.2015 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В період часу з 22.30 год. 28.11.2016 року по 01.45 год. 29.11.2016 року, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спрямоване на таємне заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, шляхом відчинення вхідних дверей проник до приміщення будинку АДРЕСА_3 , звідки викрав телевізор марки «Bravis», модель «LED-28D1070», TV-тюнер марки «Romsat», модель Т2070 та флеш-карту марки «Ultra Speed», 4 Gb пам`яті, що належать потерпілій ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальну шкоду згідно з висновком експерта № 11/827 від 27.01.2017 року на загальну суму 3628,40 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно в ніч з 28.11. на 29.11.2016 року, шляхом відчинення вхідних дверей, проник у будинок АДРЕСА_3 , звідки викрав телевізор, TV-тюнер та флеш-карту. Викрадені речі вранці він здав у ломбард. Просить суд не карати його суворо.

Потерпіла ОСОБА_6 у дане судове засідання не з`явилася, при цьому надіслала до суду заяву про відмову від обвинувачення в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, в якій зазначила, що нею, як потерпілою 30.11.2016 року до Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області було подано заяву про вчинення злочину, відповідно до якої було розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004167 від 30.11.2016 року. У даному провадженні в якості обвинуваченого обґрунтовано притягується ОСОБА_4 . Вказала, що у свою чергу, на даному етапі вона ОСОБА_6 не має до нього жодних претензій, оскільки він відшкодував їй заподіяну матеріальну та моральну шкоду в повному обсязі. Крім цього, просить її з даного приводу в судові засідання не викликати. До даної заяви додала нотаріальну заяву, підписану власноручно про відсутність претензій до ОСОБА_7 .

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

Оскільки прокурор та обвинувачений не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних про особу обвинуваченого.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він дав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України по кваліфікуючій ознаці таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного, який є молодим за віком, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на спеціальних обліках не перебуває, раніше судимий.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає визнання своєї вини, щире каяття та сприяння у розкритті злочину.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За положеннями ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, зі змінами від 06.11.2009 року, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, дані про особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, з урахуванням позиції потерпілої, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення з його боку нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання у виді позбавленням волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

Підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення немає, оскільки за приписами п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтею 185 КК України (крадіжка, крім крадіжки, вчиненої організованою групою), якщо вони вчинені чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого, або якщо вони вчинені особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого. В даному конкретному випадку обставин, визначених п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні в сумі 1143,88 грн., з яких за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 440,20 грн. та товарознавчої експертизи в сумі 703,68 грн., покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування було обрано у виді домашнього арешту, строк застосування якого на момент ухвалення вироку закінчився. Під час судового провадження новий запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1143 (одну тисячу сто сорок три) гривні 88 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.

Речові докази: «скотч» з слідами папілярних ліній пальців рук, що знаходяться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження; телевізор марки «Bravis», TV-тюнер марки «Romsat» та флеш-карта марки «Ultra Speed», які під розписку передані власнику ОСОБА_6 на відповідальне зберігання вважати повернутими потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КК України, до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1