АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2017 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження, які внесені до ЄРДР за № 0001399 від 17.09. 2016 року, № 0000170 від 01.02.2017 року, № 0000305 від 09.02.2017 року, обєднанні на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.03.2017 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 14.07. 2009 року вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області за ч. 1 ст. 213 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.;

- 08.08. 2015 року вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Біла Церква Київської області, без постійного місця проживання в м. Чернівці, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого:

- 18.06. 2012 року вироком Глибоцького районного суду Чернівецької

області за ч. 1 ст. 213 КК України, звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України;

ЄУНСС 727/2048/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9
Провадження № 11-кп/794/446/17 Доповідач: ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України
- 05.01 2017 року вироком Садгірського районного суду м. Чернівці за ч. 3 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на один рік шість місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 жовтня 2017 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено застосовану тримання під вартою.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 визначено рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 09.02.2017 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 строк попереднього його ув`язнення, а саме період з 09.02.2017 року по 21.06. 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення, що відповідає двом дням позбавлення волі.
ОСОБА_8 ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та за його вчинення призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 05.01.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, остаточно призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 залишено без змін - тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 17.02. 2017 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 строк попереднього його ув`язнення, а саме період з 17.02.2017 року по 21.06. 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення, що відповідає двом дням позбавлення волі.
Стягнуто із ОСОБА_6 судові витрати на користь держави за проведення судових експертиз в загальній сумі 1847 грн. 16 коп.
Вирішено долю речових доказів.
На вказаний вирок суду надійшла апеляційна скарга від обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій він, не заперечуючи правової кваліфікації своїх дій, доведеності його вини у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, просить змінити оскаржуваний вирок в частині призначеного йому покарання, та пом`якшити його, або застосувати до нього амністію.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом не було взято до уваги повне відшкодування збитків, щире його каяття та відсутність у потерпілого моральних чи матеріальних претензій до ОСОБА_6 , що дає підстави для застосування до нього вимог ст. 69 КК України.

Крім цього звертає увагу суду на те, що в районному суді не було розглянуто питання щодо застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Інших апеляційних скарг від учасників судового провадження не надходило.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_6 05.09.2016 року о 17 год.15 хв., перебуваючи у дворі будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , повторно, підійшов до вікна, яке знаходиться на першому поверсі зазначеного будинку, із підвіконня квартири АДРЕСА_3 , таємно викрав кросівки марки «Jordan» темного кольору вартістю 2600 грн. які належали ОСОБА_10 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_6 09.02.2017 року приблизно о 03 годині, потрапив на територію будинку АДРЕСА_4 , де шляхом зриву навісного замка проник в приміщення гаражу, що відноситься до квартири АДРЕСА_5 . повторно, таємно викрав наступне майно: пару шкіряних кросівок фірми «Urbica», чорного кольору із зелено-білими вставками, розмір 44, вартістю 200 гривень, матерчату зимову куртку фірми «Tafika», чорного кольору, 50 розміру, вартістю 150 гривень, після чого з місця злочину пішов, а викраденим розпорядився на власний розсуд, внаслідок чого завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 350 гривень.

06.10.2016 року біля будинку, що по АДРЕСА_6 приблизно о 15 год. 50 хв. ОСОБА_6 , вступивши в попередню змову з ОСОБА_8 , обумовивши роль кожного, ОСОБА_8 залишився перебувати поблизу вищевказаного будинку стежити за обстановкою і появою сторонніх осіб, а ОСОБА_6 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, зайшов до підвального приміщення означеного будинку, розташованого між першим та другим під`їздами будинку по АДРЕСА_6 і повторно, шляхом віджиму дерев`яних дверей, проник до комори, належної потерпілій ОСОБА_12 , звідки викрав електричну дрель «Інтерскол», вартістю 400 грн., електричний лобзик «BOSСH», вартістю 400 грн. та електричну циркулярку «BOSСH», вартістю 3000 грн., які склав в сумку і за допомогою ОСОБА_8 виніс з підвалу, після чого разом з останнім пішли з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдали своїми діями потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3800 грн.

10.01.2017 року приблизно об 11 годині ОСОБА_8 за допомогою металевої фомки пошкодив навісний замок до гаражного приміщення АДРЕСА_7 , після чого проник до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , звідки повторно викрав 5 (п`ять) автомобільних металевих карданів та 4 (чотири) автомобільні тормозні диски, загальною вартістю 1070 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_13 . Після чого ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на свій власний розсуд чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вище вказану суму.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного вироку суду та вимоги апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 та діючого в його інтересах захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, посилаючись на доводи в ній викладені, прокурора, який заперечив проти задоволення поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведенні в апеляційній скарзі доводи, надавши слово усім учасникам у дебатах, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки подія злочину, доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , як і вирок в частині щодо ОСОБА_8 , в апеляційній скарзі не оспорюються, то колегія суддів, керуючись ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляційній скарзі.

Що стосується доводів ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про те, що районний суд призначив йому надто суворе покарання, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими.
На думку апеляційного суду, зазначені районним судом обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , не були в повній мірі враховані при обранні йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Такі обставини, як: часткове визнання вини, часткове відшкодування завданої шкоди, відсутність претензій з боку потерпілих, стан здоров`я, дають колегії суддів підстави призначити ОСОБА_6 покарання в мінімальних межах, встановлених в санкції ч.3 ст. 185 КК України.
Саме такий вид і розмір покарання, передбачений санкцією ч.3 ст. 185 КК України, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, та сприятиме виправленню й перевихованню ОСОБА_6 .
Зважаючи на те, що ОСОБА_6 вчинив злочин у стані наркотичного сп`яніння, що у відповідності до ст. 67 КК України, було обґрунтовано визнано судом обставиною, що обтяжує покарання, скоїв два злочини, один з яких, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, а інший - до злочинів середньої тяжкості, є особою раніше судимою за такі ж умисні корисливі злочини та знову вчинив даний злочин в період не знятої і не погашеної судимості, то колегія суддів приходить до переконливого висновку, що підстав для застосування ст. 69, 75 КК України немає.

Що стосується доводів апелянта про можливість застосування до нього Закону України «Про амністію в 2016 році», то, на думку колегії суддів, вони задоволенню не підлягають, оскільки він не є суб`єктом амністії.
З огляду на викладені обставини, апеляційний суд вважає, що вирок суду в частині призначеного покарання слід змінити, а апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України, змінити в частині призначеного ОСОБА_6 покарання.

Пом`якшити ОСОБА_6 призначене покарання за ч.3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, в той самий строк, з моменту вручення копії даної ухвали.
Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_2
/підпис/ ОСОБА_3
Згідно з оригіналом: с
суддя апеляційного суду
Чернівецької області ( ОСОБА_1 )
(26.12.2017 р. - дата засвідчення копії)