Справа № 676/697/18
Номер провадження 1-в/676/29/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2018 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника персоналу органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, засудженого вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 серпня 2016 року, -

встановив:
31 січня 2018 року до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області надійшла заява ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

В заяві ОСОБА_5 посилається на те, що 19 серпня 2016 року вироком Хотинського районного суду Чернівецької області його було засуджено за ч.1 ст.368 КК України до основного покарання у виді штрафу в розмірі 1100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18700 гривень, та додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на два роки. Штраф ОСОБА_5 сплатив повністю. Оскільки на даний час він відбув більше 2/3 строку покарання, характеризується позитивно, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, вважає, що зразковою поведінкою довів своє виправлення та просить звільнити його від відбування додаткового покарання умовно-достроково на підставі ст.81 КК України.

В судовому засіданні засуджений заяву підтримав та просив її задоволити.

Представник персоналу органу пробації просив задоволити заяву засудженого, оскільки наявні підстави для умовно-дострокового звільнення його від відбування покарання.

Прокурор просив відмовити у задоволенні заяви засудженого, оскільки вважає, що чинним кримінальним законодавством передбачено можливість звільнення від додаткового покарання лише осіб, що відбувають основні покарання, перераховані у ч.1 ст.81 КК України. Крім того, ОСОБА_5 не працює, а тому в судовому засіданні не встановлено, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Заслухавши засудженого, прокурора та представника персоналу органу пробації, дослідивши матеріали особової справи №10/2016 на засудженого ОСОБА_5 , суд прийшов до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, як встановлено із матеріалів особової справи, вироком Хотинського районного суду Чернівецької області ОСОБА_5 було засуджено за ч.1 ст.368 КК України до основного покарання у виді штрафу в розмірі 1100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18700 гривень, та додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на два роки. Із досліджених в судовому засіданні копій квитанцій від 17 жовтня 2016 року та 22 листопада 2016 року встановлено, що ОСОБА_5 повністю сплатив визначений вироком суду штраф. На час розгляду заяви судом ОСОБА_5 фактично відбув більше двох третин строку додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій. За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно, не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_5 з часу засудження офіційно не працює, а також не займається іншою суспільно-корисною працею. Твердження ж ОСОБА_5 про те, що він неофіційно працює так як не міг офіційно працевлаштуватися, судом до уваги не приймаються, оскільки ОСОБА_5 не надав суду будь-яких доказів здійснення спроб офіційно працевлаштуватися, в тому числі через систему державних органів зайнятості. Натомість, неофіційних характер роботи та свідоме порушення ОСОБА_5 спільно із його працедавцем вимог законодавства про працю не свідчить про те, що засуджений сумлінною поведінкою довів своє виправлення.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Оскільки в судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_5 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, в задоволенні заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання необхідно відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537-539 КПК України, суд -

постановив:
Відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду
Хмельницької області ОСОБА_1 .