АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/828/18 Номер провадження 11-сс/786/151/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання по кримінальному провадженню № 0000313 за апеляційною скаргою прокурора відділу Прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 19 лютого 2018 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Прокуратури Полтавської області радника юстиції ОСОБА_8 про арешт майна.

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що клопотання не містить визначених законом підстав для арешту майна, в клопотанні не мітиться вказівок про те, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та не доведено те, що ТОВ «Проддонмаркет» є фіктивним підприємством та входить до злочинної групи щодо якої проводились негласні слідчі дії.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на майно, заборонивши до завершення досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні його відчуження.

Посилається на те, що слідчий суддя не взяв до уваги докази, одержані під час досудового розслідування та надані під час судового розгляду та не врахував те, що єдиною правовою підставою для накладення арешту на зерно є те, що воно є речовим доказом злочину, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки в ній не враховано положення п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, яка визначає, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який, просив задовольнити свою апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, представника ТОВ «Проддонмаркет» - захисника ОСОБА_6 , який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу зазначивши, що сільськогосподарська продукція, а саме кукурудза врожаю 2017 року, належить ФГ "ЕЛЕЯ", а ТОВ «Проддонмаркет», яка за плату і за рахунок ФГ «ЕЛЕЯ» надає послуги з організації та супроводу перевезень та зберігання сільськогосподарської продукції, зокрема кукурудзи врожаю 2017, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Слідчим управлінням фінансових розслідувань ТУ ДФС у Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000313 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8.11.2016 , за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 205, ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212 КК України (а.к. 4).

Згідно клопотання вбачається, що органами досудового розслідування встановлено, що з 2016 року на території Полтавської, Дніпропетровської, Миколаївської та інших областей України діє злочинна група осіб, члени якої, за попередньою змовою між собою, створили та придбали фіктивні підприємства, використовують їх реквізити з метою прикриття власної незаконної діяльності із придбання, зберігання, транспортування та збуту за готівкові кошти сільськогосподарської продукції, у тому числі за межі митної території України; легалізації майна (сільськогосподарської продукції), одержаного унаслідок вчинення кримінального правопорушення; відмивання доходів, одержаних унаслідок ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах, та введення їх у легальний обіг за межами України.

Відповідно до розробленого плану, члени злочинної групи здійснюють закупівлю сільськогосподарської продукції (зерна кукурудзи, соняшника, пшениці, жита) за готівкові кошти у фактичних виробників такої сільськогосподарської продукції (фермерів, фермерських господарств). Дані операції жодним чином не відображаються в бухгалтерському та податковому обліках продавців та покупців сільськогосподарської продукції.

З метою маскування незаконного походження зерна, воно оформлюється як таке, що вирощене та/або придбане у фіктивних підприємств, підконтрольних групам, в тому числі у ТОВ «Проддонмаркет», які встановлені за наслідками проведених негласних слідчих (розшукових дій).

Встановлено, що на виконання ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2017 року 29.11.2017 було проведено обшук за адресою знаходження ТОВ «Елеватор Агро», Полтавська область, Лохвицький район, м. Заводське, вул. Якубовського, 5а.

В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено документи, які підтверджують інформацію щодо зберігання на вказаному елеваторі сільськогосподарської продукції, а також зерно кукурудзи 3 класу в кількості 2111713 кг. та відходи кукурудзи 1 кат. в кількості 49 410 кг., яке було придбано за готівкові кошти та оформлено по документам як власність ТОВ «Проддонмаркет». Вилучене зерно передано на відповідальне зберігання представникам ТОВ «Елеватор Агро».

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_9 від 28.11.2017 накладено арешт на майно-сільськогосподарську продукцію, яка зберігається по документах як власність фіктивних підприємств, у тому числі ТОВ «Проддонмаркет».

Відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, слідчий суддя суду першої інстанції послався на вимоги ст. ст. 170, 173 КПК України та вказав, що про відсутність законних правових підстав для арешту вказаного у клопотанні майна.
З таким висновком колегія суддів погоджується.
Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що передбачено п.3 ч.1 ст.409 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, у відповідності до вимог ст.170 та ст.173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна.
КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Колегія суддів вважає, що клопотання слідчого відповідає зазначеним вимогам.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Також, як випливає з положень частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
А у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2Кримінального кодексу України.
В обґрунтування необхідності накладення арешту прокурор вказав, що сільськогосподарська продукція є предметом злочину і визнана речовим доказом. Зерно, яке було виявлено під час проведеня обшуку за адресою знаходження ТОВ «Елеватор Агро» одержане внаслідок придбання за готівкові кошти у виробників сільськогосподарської продукції з метою ухилення від сплати податків та розміщене на складі за завідомо підробленими документами від імені ТОВ «Проддонмаркет», а саме товариство містить ознаки фіктивного підприємства.

Проте прокурор до клопотання, всупереч вимогам ч.2 ст.171 КПК України, не додав оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими він обґрунтовує такі доводи.

Також в суді апеляційної інстанції, від представника ФГ «ЕЛЕЯ» надійшла заява про те, що 10.10.2017 між ФГ «ЕЛЕЯ» та ТОВ «Проддонмаркет» укладено Договір транспортно-експедиторського обслуговування №10-10/17ТОВ, відповідно до якого ТОВ «Проддонмаркет» за плату і в рахунок «ФГ «ЕЛЕЯ» надає послуги з організації та супроводу перевезень та зберігання вантажу (зернових та олійних культур), найменування сільськогосподарської продукції (вид) кукурудза врожаю 2017 року, і що дана кукурудза зберігається ТОВ «Проддонмаркет» у приміщеннях ТОВ «Елеватор-Агро». Також в заяві заперечував у накладенні арешту на кукурудзу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, щодо відсутності доказів фіктивності підприємства та придбання ним за готівкові кошти зерна.

Навпаки, як вбачається з відомостей, розміщених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, ТОВ «Проддонмаркет» зареєстроване у відповідності з вимогами закону та здійснює господарську діяльність, що підтверджується відповідними звітами, таблицями про нарахування єдиного внеску та заробітної плати застрахованим особам (а.с.24-26).
Доводи апеляційної скарги щодо незаконної діяльності підприємства є безпідставними, оскільки надані в судовому засіданні копії договорів між ТОВ «Проддонмаркет» та відповідними товариствами і видаткових накладних підтверджують обставини добросовісного придбання зерна (а.с.27-39).
Наведене спростовує висновки прокурора в клопотанні про те, що ТОВ «Проддонмаркет» є фіктивним підприємством, а його діяльність в даному випадку є протиправною.
Тому доводи апеляційної скарги про те, що належне товариству зерно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження не знайшли свого підтвердження.
Необґрунтованими є і доводи апеляційної скарги про наявність визначених законом підстав для арешту зерна з метою спеціальної конфіскації.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування проводиться з 8 листопада 2016 року, проте станом на 22 березня 2018 року жодній особі в цьому провадженні не повідомлено про підозру.
Відсутні також дані про здійснення кримінального провадження щодо юридичної особи ТОВ «Проддонмаркет» та службових осіб товариства.
Отже, відсутні передбачені ст.170 КПК України підстави для накладення арешту на майно, володільцем якого є ТОВ «Проддонмаркет» з метою спеціальної конфіскації.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, враховуючи всі надані докази, дійшов до правильного висновку про відмову в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту.
Тому зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, з яких останній просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

З огляду на вказане підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це вказує в апеляційній скарзі прокурор, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора відділу Прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 19 лютого 2018 року без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4