Єдиний унікальний номер 185/1183/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2018 року. м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002673 від 30.09. 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград

Дніпропетровської області, українця, громадянина

України, з повною середньою освітою, не працюючого,

не одруженого, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-01.08.2016 року Павлоградським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 2 роки. Покарання не відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця м. Мензелінськ, Татарстан, українця, громадянина

України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого,

працюючого водієм погрузщика на ПЗТО, який

зареєстрований за адресою :

АДРЕСА_2 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 30.09.2017 року, приблизно о 16.20 годині, спільно зі своїм знайомим ОСОБА_4 , рухались в сторону будинку №109 по вул. Дніпровській, м. Павлограда, Дніпропетровської області. Проходячи повз автобусну зупинку, що розташована на перехресті вулиць Дніпровська та Полтавська, м. Павлограда ОСОБА_3 помітив на вказаній зупинці раніше незнайому жінку - ОСОБА_6 , яка сиділа на лавочці та біля якої стояв поліетиленовий пакет з емблемою магазину «АТБ» з вмістом. ОСОБА_3 припустив, що в указаному пакеті можуть знаходитись речі, які становлять матеріальну цінність, і в цей час у останнього виник злочинний умисел на повторне, відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб. Після чого, ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_4 здійснити відкрите викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 . В свою чергу останній на пропозицію ОСОБА_3 погодився. Надалі, в той же день, 30.09.2017 року, приблизно о 16.30 годин, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна, згідно попередньої домовленості, заздалегідь розподілив ролі, згідно яких ОСОБА_3 підійшов до потерпілої ОСОБА_6 , та усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, схопив поліетиленовий пакет з вмістом, тим самим реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне, повторне, протиправне, відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою наживи, умисно, повторно, відкрито, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, але не бажаючи відмовлятися від своїх злочинних намірів, усвідомлюючи те, що даний злочин він скоює в умовах очевидності, із корисних спонукань з викраденим поліетиленовим пакетом почав бігти до ОСОБА_4 , який перебував неподалік. В свою чергу ОСОБА_4 , згідно своєї ролі та попередньої домовленості, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне, протиправне, відкрите заволодіння чужим майном, ігноруючи волю потерпілої ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, з метою наживи, умисно, відкрито, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, але не бажаючи відмовлятися від своїх злочинних намірів, усвідомлюючи те, що даний злочин він скоює в умовах очевидності, із корисних спонукань взяв у ОСОБА_3 поліетиленовий пакет, в якому знаходилась жіноча джинсова сумка, яка не представляє матеріальної цінності для потерпілої та гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 550 грн., та спільно з останнім почали бігти в сторону будинку АДРЕСА_4 , тим самим відкрито викрали у потерпілої ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 550 грн. Своїми злочинним діями ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 550 грн. Після чого, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Дійсно 30.09.2017 року, приблизно о 16.30 годин, він помітив на автобусній зупинці раніше незнайому жінку, підійшов до неї та викрав поліетиленовий пакет, який стояв біля неї. З цим пакетом він побіг до ОСОБА_4 , який перебував неподалік, передав йому пакета, після чого вони разом втекли. У скоєному він щиро кається.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден, та згоден з показами ОСОБА_3 , які той давав у судовому засіданні.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинувачених, кожного окремо, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 винний у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Його дії кваліфікуються за ч.2 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 винний у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Його дії кваліфікуються за ч.2 ст. 186 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, осіб винних, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинувачених, кожного окремо, є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинувачених, кожного окремо, не встановлено.
Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, раніше судимий, не працює, шкоду потерпілій відшкодовано, та остання претензій не має, вину визнав у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, працює, шкоду потерпілій відшкодовано, та остання претензій не має, вину визнав у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України суд вважає необхідним до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 частково приєднати покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.08.2016 року, оскільки останній вчинив злочин у період іспитового строку.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів, оскільки виправити останнього та запобігти злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі.

Призначаючи покарання обвинувачениму ОСОБА_4 суд враховує дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він щиро розкаявся в скоєнні злочину, скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, але тяжких наслідків не настало, шкоду потерпілій відшкодовано, та претензій остання до обвинуваченого не має. В сукупності суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , та попередження вчинення ним злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Під час досудового розслідування експертизи не проводились.

Речові докази розподілити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_3 до призначенного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.08.2016 року, та призначити остаточне покарання у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді домашнього арешту.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме хустку переважно жовтого кольору, яку передано на зберігання ОСОБА_6 залишити останній за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .