Справа № 365/796/17
Номер провадження: 1-кп/365/16/18
В И Р О К

Іменем України

19.02.2018 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 кримінальне провадження № 0000302, № 0000307 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гребінка Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із вищою освітою, працездатного, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого, останній раз вироком Згурівського районного суду Київської області 17.08.2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 14.02.2014 року звільненого умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 2 роки 1 місяць 12 днів,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Суд вважає встановленим, що обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Згурівського районного суду Київської області 17.08.2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 14.02.2014 року звільнений на підставі постанови Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.02.2014 року від подальшого відбуття покарання умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 2 роки 1 місяць 12 днів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний корисливий злочин.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 03.12.2017 року близько 16 години 00 хвилин, проходячи по вулиці Словянська в смт. Згурівка Київської області біля двору садиби № 32, побачив велосипед марки «Аіст Мінськ» № 188602-01, який належить ОСОБА_8 . В цей час у обвинуваченого ОСОБА_7 виник прямий умисел на таємне викрадення вказаного велосипеду.
Обвинувачений ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу підійшов до велосипеду марки «Аіст Мінськ» № НОМЕР_1 , який знаходився біля двору садиби № 32 по вулиці Словянська в смт. Згурівка Київської області. Після цього, переконавшись у тому, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, повторно вчинив таємне викрадення велосипеду марки «Аіст Мінськ» № 188602-01 вартістю 1023 гривні 00 копійок, який належав потерпілій ОСОБА_8 , завдавши останній матеріальної шкоди на вказану суму.
У подальшому викраденим майном обвинувачений ОСОБА_9 розпорядився на власний розсуд.
Він же, 05.12.2017 року близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи по вулиці Петровського в смт. Згурівка Київської області, маючи прямий умисел на незаконне проникнення до житла ОСОБА_10 , яке знаходиться по АДРЕСА_3 , всупереч вимогам статті 30 Конституції України, якою передбачено право на недоторканість житла, не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу власника, шляхом вільного доступу зайшов на територію вказаного двору, де зірвавши навісний замок вхідних дверей будинку, проник до його середини, з метою переночувати в ньому та ліг відпочивати. Цим самими, обвинувачений ОСОБА_7 порушив недоторканість житла потерпілої ОСОБА_10 .
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд вважає за можливе, враховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та показав, що з 03.12.2017 року близько 16 години проходив по вулиці Словянська в смт. Згурівка Київської області. Біля одного з дворів він побачив залишений без нагляду велосипед марки «Аіст». Поруч нікого не було, а тому він вирішив вкрасти велосипед. Для цього підійшов до паркану, сів на велосипед та поїхав геть. На даний час велосипед повернутий власнику. Він же, 05.12.2017 року близько 15 години знаходився по АДРЕСА_3 . В цей день йому ніде було переночувати, а тому він вирішив знайти собі будинок, в якому ніхто постійно не проживає, можливо чиюсь дачу та тимчасово пожити в ньому. Підійшовши до одного з будинків, в якому як обвинуваченому було відомо, ніхто не проживав, а власники інколи навідувались, він вільно зайшов на територію двору. Підійшов до будинку та зірвав навісний замок з дверей. Зайшовши всередину будинку, він побачив ліжко, на якому вирішив поспати. З будинку обвинувачений нічого не викрадав, а лише використовував його як тимчасове місце для проживання. В скоєному обвинувачений щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам і ніким із учасників судового засідання не оспорюються.
Суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 185 КК України, так як обвинувачений своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 162 КК України, так як обвинувачений своїми умисними діями вчинив незаконне проникнення до житла.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що мало місце діяння у вчиненні якого обгрунтовано обвинувачується ОСОБА_7 , це діяння містить склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а тому суд вважає доведеною вину обвинуваченого в вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що мало місце діяння у вчиненні якого обгрунтовано обвинувачується ОСОБА_7 , це діяння містить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а тому суд вважає доведеною вину обвинуваченого в вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , який підлягає покаранню, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів у відповідності до ст. 12 КК України, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується негативно, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, як пом`якшуючі покарання обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, обтяжуючих покарання обставин в обвинувальних актах не зазаначено, тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки та за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. Строк відбуття покарання рахувати обвинуваченому з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.
Матеріальна шкода завдана потерпілій ОСОБА_8 становить 1023 гривні 00 копійок.
Цивільні позови не заявлено.
Процесуальні витрати за залучення експерта відсутні.
Речовий доказ: велосипед марки «Аіст Мінськ» № 188602-01, який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 , залишити їй як власнику.
Керуючись ст.ст. 162,185 КК України, ст.ст. 349,368-371,373-374,376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_11 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Визнати винуватим ОСОБА_11 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_12 остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання рахувати ОСОБА_12 з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_12 не обирати.

Речовий доказ: велосипед марки «Аіст Мінськ» № 188602-01, який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 , залишити їй як власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_13