Провадження № 11-кп/780/156/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 06.02.2018

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Срібне Срібнянського району Чернігівської області, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,-

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, і призначено йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з моменту його затримання 10.06.2017 року, зарахувавши йому на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, з моменту затримання до набранням вироком законної сили.

Застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді взяття та тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України до набранням вироком законної сили залишено без змін.

Цивільні позови потерпілої ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_10 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 200000 грн. моральної шкоди; на користь ОСОБА_10 23616 грн. майнової шкоди та 100000 грн. моральної шкоди. У решті позовних вимог відмовлено.

У забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_8 .

Цим же вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.

Згідно вироку суду ОСОБА_8 засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, вчиненого за наступних обставин.

10.06.2017 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання ОСОБА_11 у будинку АДРЕСА_4 в ході сварки з ОСОБА_11 , яка виникла раптово на ґрунті неприязних відносин, маючи прямий умисел, направлений на завдання останньому тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу цінність здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дії, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розкладним ножем, який тримав в правій руці, наніс ОСОБА_11 один удар в область лівої клубової ділянки та один удар в область черевної порожнини з права.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в Ірпінський центральний міський лікарні.

Згідно висновку судово-медичного експерта №240 від 10.06.2017 року на трупі ОСОБА_11 виявлено два колото-різаних поранення, одне з яких проникає в черевну порожнину, з ушкодженням внутрішніх органів та розвитком гострої крововтрати, які утворились незадовго до смерті, знаходяться в прямому причинному зв`язку з її настанням, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя на час заподіяння.

Смерть ОСОБА_11 настала від колото-різаного проникаючого поранення черевної порожнини та заочеревинного простору (брижі тонкої кишки та ниркової артерії) з розвитком крововтрати.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_8 та його захисником ОСОБА_7 подано апеляційні скарги.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції скасувати, перекваліфікувати його протиправні дії на ст.118 КК України і призначити покарання в межах санкції вказаної статті.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що потерпілий ОСОБА_11 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та почав сварку, під час якої мав прямий умисел на заподіяння апелянту тілесних ушкоджень, а можливо і смерті, адже його удари були спрямовані у область життєво важливого органу голови. Із метою врятуватися він схопив розкладний ніж, який потратив під руку та завдав ОСОБА_11 удару. Куди прийшовся удар точно не бачив. Після цього намагався допомогти ОСОБА_11 , дочекався карету ШМД та працівників поліції. Знаряддя злочину розкладний ніж, не приховував. Хто сховав биту не знає. Також апелянт вказує, що потерпіла ОСОБА_9 під час досудового розслідування та судового розгляду надала завідомо неправдиві показання, адже вони суперечать наявним у провадженні доказам.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 у поданій апеляційній скарзі просить змінити оскаржуваний вирок, перекваліфікувавши протиправні дії ОСОБА_8 на ст.118 КК України, і призначити йому покарання в межах санкції вказаної статті. В іншій частині вирок залишити без змін.

Свої вимоги мотивує тим, що згідно висновку експерта №178/Д від 12-13.09.2017 року у ОСОБА_8 були виявлені гематоми грудної клітки. Описані тілесні ушкодження утворились від дії тупого(-их) предмету(-ів), за давністю можуть відповідати 10.06.2017 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вказані пошкодження могли утворитись від двох ударів, нанесених ліхтарем-биткою по передній поверхні грудної клітини в напрямку спереду назад, які він показав під час проведення слідчого експерименту 21.08.2017 року. Крім того, у ОСОБА_8 був забій правої брови.

Під час досудового розслідування та судового було встановлено, що ОСОБА_12 розпочав бійку, в ході якої наніс ОСОБА_8 тілесні ушкодження. Таким чином, ОСОБА_12 здійснив суспільно небезпечне посягання на охоронювані законом права та інтереси ОСОБА_8 , предметом яких є життя і здоров`я. У свою чергу в обвинуваченого ОСОБА_8 виникла підстава для необхідної оборони. Водночас застосований засіб захисту та заподіяння шкоди у вигляді позбавлення життя за даних конкретних обставин справи не відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту, відтак обвинувачений перевищив межі необхідної оборони.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги, думку прокурора та потерпілої ОСОБА_9 , які заперечували проти апеляційних скарг та вважали вирок суду першої інстанції законним, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч.2 ст.370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, прийшов до правильного висновку щодо обсягу та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 , правильно кваліфікувавши його дії за ч.2 ст.121 КК України.

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст.91 КПК України, підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів з зазначенням підстав, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Так, вина ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_8 у суді першої інстанції вину у висунутому обвинуваченні визнав та пояснив, що з ОСОБА_9 він познайомився на Куренівському базарі в м. Києві близько 10 років тому, оскільки обоє працювали там, ОСОБА_9 працювала барменом в кафе «Пілігрим», а він займався ремонтом велотехніки. Стільки ж він знав і ОСОБА_11 , оскільки сам ОСОБА_11 познайомив його з ОСОБА_9 . Із ОСОБА_9 у нього були різні відносини: спочатку вони дружили, через деякий час між ними виникла симпатія, він полюбив ОСОБА_9 . Вона ж вела себе по різному, проте був і такий час, коли вона залишалась ночувати у нього, між ними були інтимні відносини. Проте в цей же час ОСОБА_9 спілкувалась та зустрічалась і з ОСОБА_11 . На його думку, вона не могла вибрати між двома чоловіками: між ним та ОСОБА_11 . Йому було відомо, що між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 були складні відносини, ОСОБА_11 ображав ОСОБА_9 , бив її, з приводу чого вона неодноразово скаржилась йому. Із приводу такого ставлення до ОСОБА_9 він мав розмови з ОСОБА_11 .

09.06.2017 року ОСОБА_9 зателефонувала йому та сказала, що вона більше так не може жити, її чоловік ОСОБА_11 знову напився та вона боїться іти з дітьми додому та попросила його приїхати та поговорити з її чоловіком. До с. Горенка ввечері 09.06.2017 року його привіз товариш ОСОБА_13 , також він привіз гостинці дітям ОСОБА_9 . Із нею він зустрівся на озері. Із озера вони пішли додому, дорогою він просив ОСОБА_9 потерпіти деякий час, обіцяв, що він знайде гроші, винайме квартиру, де вона зможе жити разом з дітьми.

ОСОБА_11 він зустрів у дворі, запропонував йому пройтися та поговорити, на що ОСОБА_11 погодився. Вони разом пішли до кіоску, де придбали по пляшці пива. Коли повернулись до будинку по АДРЕСА_4 , то продовжили розмову на кухні. Сиділи за столом один напроти одного. На кухні була донька ОСОБА_9 від першого шлюбу ОСОБА_14 , до якої ОСОБА_11 грубо звернувся, застосувавши ненормативну лексику та вдаривши рукою по поясниці. Таке ставлення ОСОБА_11 до дівчини обурило його та він вступився за дівчину, звернувшись до ОСОБА_11 нецензурною лайкою. У відповідь ОСОБА_11 з-під столу дістав биту, тримаючи яку в правій руці, вставши із-за столу та опинившись біля нього, замахнувся на нього. Побачивши це, він відхилився, тому удар прийшовся в плече та в брову, після чого ОСОБА_11 вдалось нанести йому ще два удари цією ж битою в груди. Захищаючись від ОСОБА_11 , він схопив в праву рук ніж, який був на столі, оскільки він ним відкривав пробку на пляшці пива, після чого ОСОБА_11 наче подався в його сторону та наштрикнувся на ніж. Чому у ОСОБА_11 на тілі виявлено два ножові поранення сказати не може. Коли ОСОБА_11 впав, то він намагався припинити кровотечу з рани, по прибуттю швидкої заносив ноші до будинку та потім допомагав нести ОСОБА_11 до карети швидкої меддопомоги, поїхав разом з ним до лікарні. Потім на таксі повернувся до с. Горенка, до будинку, де жили ОСОБА_15 . Також пояснив, що до приїзду швидкої викинув у дворі ніж та закинув биту. Спочатку він злякався приїзду поліції, тому сховався у господарському приміщенні, але один з поліцейських його там знайшов, після чого його затримали та він показав, де бита та ніж, нікуди не тікав та від правоохоронних органів не переховувався. Зазначив, що він не мав наміру вбивати ОСОБА_11 , захищався від нього.

Про смерть ОСОБА_11 шкодував, сказав, що ОСОБА_9 любив, любить і буде любити, у тому, що заподіяв смерті ОСОБА_11 щиро розкаявся, при призначенні покарання поклався на розсуд суду, із приводу цивільного позову не заперечував.

Згідно показань потерпілої ОСОБА_9 вона знала ОСОБА_8 років десять, оскільки вони познайомились, коли працювали поряд на Куренівському ринку. Її з ним познайомив майбутній чоловік ОСОБА_16 , при реєстрації шлюбу він взяв її прізвище. Вони нормально спілкувались. Із ОСОБА_11 вони уклала шлюб у серпні 2016 року, хоча до того тривалий час проживали у фактичних шлюбних відносинах, у шлюбі народили синів близнюків. Відносини з чоловіком у неї були нормальні, як у всіх, він до неї добре ставився, але їй не подобалось, коли чоловік випивав, із цього приводу між ними були суперечки, проте чоловік її ніколи не бив. 09.06.2017 року в телефонній розмові з ОСОБА_8 вона поскаржилась, що чоловік повернувся додому напідпитку, після чого ОСОБА_8 почав їй надзвонюти та казав, що приїде до неї, на що вона його відмовляла, оскільки ОСОБА_8 був п`яний. Але через деякий час ОСОБА_8 приїхав, його привіз знайомий ОСОБА_17 . Вона в цей час гуляла з дітьми на озері. Разом з ОСОБА_18 та дітьми вона повернулась додому до будинку в АДРЕСА_4 . ОСОБА_8 та її чоловік пішли разом в кафе, звідки повернулись близько 24 год., коли вона купала дітей, з собою принесли пиво та сіли випивати на кухні. Вже було пізно, вона, її чоловік ОСОБА_11 , донька та ОСОБА_8 були в кухні. При цьому ОСОБА_8 та її чоловік сиділи навпроти один одного за столом, а вона зі старшою донькою ОСОБА_14 стояли з протилежної сторони, навпроти столу біля кухонних меблів. Всі вмовляли, щоб ОСОБА_8 їхав додому, та виганяли його, оскільки він та ОСОБА_11 сварилися, обзивали один одного, але ОСОБА_8 не хотів їхати. Між ОСОБА_8 та її чоловіком виникла сварка, під час якої ОСОБА_11 звідкись дістав биту, а ОСОБА_8 схопив ножа, який лежав поряд з ним на кухонному столі, яким наніс її чоловіку, коли той стояв навпроти ОСОБА_8 , удар в область живота, від якого її чоловік впав на підлогу та в нього відкрилась кровотеча, а ОСОБА_8 стояв над ним та говорив, що доб`є його. Тілесних пошкоджень на ОСОБА_8 вона не бачила, можливо він отримав тілесні пошкодження, коли його побили поліцейські, які приїхали на виклик. Чоловік помер в лікарні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що показання свідка ОСОБА_9 є завідомо неправдивими, на думку колегії суддів, є необґрунтованими, адже вони послідовні та повністю узгоджуються із матеріалами кримінального провадження.

У зв`язку зі смертю чоловіка потерпіла ОСОБА_9 пред`явила позов про стягнення з ОСОБА_8 на свою користь моральної шкоди у розмірі одного мільйону грн., оскільки вона втратила годувальника сім`ї, коханого чоловіка та люблячого батька (а.п.34-38).

Районному суду потерпіла ОСОБА_10 повідомила, що про смерть сина дізналась від невістки ОСОБА_9 . Подружнє життя сина та невістки охарактеризувала нормальними стосунками, ОСОБА_9 ніколи не скаржилась їй на грубе ставлення сина. У зв`язку зі смертю сина потерпіла ОСОБА_10 пред`явила позов про стягнення з ОСОБА_8 на свою користь 23616 грн. майнової шкоди, яка є витратами на поховання ОСОБА_11 , та 600000 грн. моральної шкоди, оскільки вона втратила єдиного сина, у зв`язку з чим переживає сильні душевні хвилювання, відчуває постійний неспокій та невгамовний материнський біль (а.п.50-55).

Свідок ОСОБА_19 у місцевому суді суду повідомив, що він товаришує з ОСОБА_8 років 14-15, років 10 ОСОБА_8 знайомий з ОСОБА_9 , відносини з якою складуються, на його думку, коли у ОСОБА_8 є гроші. Відносини ОСОБА_9 та ОСОБА_8 охарактеризував як відносини коханців, можливо вони товаришували. 09.06.2017 року ОСОБА_9 цілий день телефонувала ОСОБА_8 , вони про щось розмовляли, після чого ОСОБА_8 попросив відвезти його в с. Горенка на озеро, де ОСОБА_9 гуляла з дітьми. Він відмовляв ОСОБА_8 їхати, але той наполягав, купив дітям гостинці. Свідок відвіз його на озеро в с. Горенка, де ОСОБА_8 залишив з ОСОБА_9 . Далі поїхав у своїх справах.

Із показань свідка ОСОБА_20 у суді першої інстанції вбачається, що з 2010 року разом з ОСОБА_8 вони винаймають житло. Із цього часу він був очевидцем відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . На його думку, ОСОБА_8 любив ОСОБА_9 , а вона користувалась ОСОБА_8 . У присутності свідка ОСОБА_9 скаржилась ОСОБА_8 , що її б`є чоловік. ОСОБА_8 їздив до ОСОБА_9 та розмовляв із її чоловіком.

Згідно показань свідка ОСОБА_21 у районному суді, ОСОБА_11 був її вітчимом. Із ОСОБА_8 у неї були нормальні товариські відносини, він дозволяв кататися на велосипеді, допомагав матеріально її матері ОСОБА_9 і, інколи купував памперси меншим братам. 09.06.2017 року вона повернулась додому після 23 год., вдома був вітчим та ОСОБА_8 , які сиділи на кухні і випивали. Всі говорили, щоб ОСОБА_8 їхав додому, але він не збирався цього робити. Вітчим взяв її зошит з училища та з претензією, застосовуючи ненормативну лексику з грубій формі почав питати, чому зошит пустий та вона нічого не вчить. Вона підвищеним тоном почала пояснювати, що ОСОБА_11 нічого не розуміє, адже це новий зошит, тому в ньому відсутні записи. ОСОБА_8 заступився за неї. Вітчим декілька раз вдарив ОСОБА_8 в обличчя, чим не знає, а ОСОБА_8 дістав із сумки ножа, яким наніс поранення ОСОБА_11 . Хто перший наніс удари не пам`ятає. Також вона повідомила, що вітчим часто не пив, але випивав, до її матері ставився добре, проте матір інколи викликала міліцію з приводу сварок з вітчимом.

Разом із цим, винуватість ОСОБА_8 у пред`явленому йому обвинуваченні підтверджується також матеріалами кримінального провадження, дослідженими судом першої інстанції.

Зокрема із свідоцтва про шлюб від 16.08.2016 року серії НОМЕР_1 слідує, що у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_22 та ОСОБА_9 перебували з 16.08.2016 року. При реєстрації шлюбу ОСОБА_22 взяв прізвище ОСОБА_15 (т.1 а.п.39). У шлюбі у них народилося двоє синів: ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.п.42-43).

10.06.2017 року до ЄРДР за №0003478 були внесені відомості за повідомленням ОСОБА_9 про те, що 10.06.2017 року близько 00 год. 20 хв. за адресою: с. Горенка по вул. Леніна, 184, ОСОБА_8 під час розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_11 заподіяв останньому тілесне ушкодження ножем у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини, внаслідок чого останній помер в Ірпінській міській лікарні (т.1 а.п.75,77).

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_2 ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 36 років (т.1 а.п.40). За лікарським свідоцтвом про смерть №240 причина смерті ОСОБА_11 : гостра крововтрата, проникаюче поранення живота з ушкодженням ниркової артерії, дія гострого предмету (т.1 а.п.110-111).

Під час огляду місця події, проведеного 10.06.2017 року з 02 год. 35 хв. до 06 год. 20 хв. у АДРЕСА_4 (рішенням від 03.03.2016 року Горенської сільради вулицю Леніна перейменовано на вулицю І. Франка (т.1 а.п.124), на стільці, який розташований біля вінка на кухні, виявлено та вилучено сліди бурого кольору, ззовні схожі на кров, у коридорі будинку виявлено салфетки зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров. На кухні, на відстані десяти метрів від холодильника, виявлена та вилучена ганчірка (светр) зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров, на відстані сорока п`яти сантиметрів від холодильника на килимі пляма неправильної геометричної форми зі слідами речовини бурого кольору, зовні схожими на кров, розмірами 45х30 см, на відстані ста тридцяти п`яти сантиметрів пляма розміром 13х18 см, на відстані сто двадцяти сантиметрів пляма розміром 23х32 см, з яких зроблено змиви РБК та зрізи тканини з килиму, на веранді поруч з вхідними дверима на підвіконні виявлена пуста пляшка з-під пива «Львівське», на підлозі біля якої салфетка зі слідами речовини бурого кольору, ззовні схожої на кров. Із правого боку від вхідних дверей до будинку за шифером був виявлений та вилучений предмет, схожий на биту (металеву) чорного кольору з ліхтарем. У господарському приміщенні біля будинку був виявлений та вилучений розкладений ніж у складеному стані. Крім того під час огляду місця події був сфотографований затриманий ОСОБА_8 із явними пошкодженнями на обличчі (т.1 а.п.79-105). Законність проведення огляду будинку підтверджена ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.06.2017 року (т.1 а.п.127).

Відповідно до висновку експерта №172 від 19-29.08.2017 року на фрагментах килима, вилучених при огляді місця події, виявлена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_11 . Походження слідів крові на килимі від підозрюваного ОСОБА_8 не виключається (т.1 а.п.138-139).

Згідно висновку експерта №170 від 17-29.08.2017 року на фрагменті светра, вилученому при огляді місця події, виявлена кров людини потерпілого ОСОБА_11 (т.1 а.п.140-141).

На салфетках, вилучених під час ОМП, виявлена кров людини, яка може походити від підозрюваного ОСОБА_8 , однак не виключається можливість наявності в даних слідах крові потерпілого ОСОБА_11 в якості домішки (висновок №171 від 19-23.08.2017 року, (т.1 а.п.142-143).

При судово-цитологічному дослідженні розкладеного ножа (висновок експерта №129/ц від 07-21.08.2017 року) виявлена кров людини, статева належність якої не встановлена, у зв`язку з відсутністю ядер, придатних для цитологічного дослідження або відсутністю в препаратах клітинних елементів крові; в разі, якщо сліди крові на розкладному ножі утворилися при змішуванні крові від 2-ох осіб, ними могли бути особи з різною груповою характеристикою по виявленим антигенам, що не виключає можливості їх походження як від потерпілого ОСОБА_11 , так і від ОСОБА_8 (т.1 а.п.151-155).

Сім слідів пальців рук, вилучені під час огляду місця події 10.06.2017 року у будинку по АДРЕСА_4 належать ОСОБА_8 (висновок експерта від 12.07.2017 року №8-1/3486, (т.1 а.п.161-169).

Два сліди папіряних узорів (пальців рук), виявлені на пляшці з-під пива «Львівське 1715», що була вилучена 10.06.2017 року в ході огляду подвір`я за адресою: АДРЕСА_4 , залишені безіменним пальцем та мізинцем правої руки ОСОБА_8 (висновок експерта від 12.07.2017 року №8-1/3425 (т.1 а.п.172-180).

Під час огляду трупа ОСОБА_11 , який був проведений 10.06.2017 року в приміщенні Ірпінської ЦМЛ, у верхній частині живота виявлена рана, на яку накладена пов`язка, а також два порізи (т.1 а.п.195-203).

У крові трупа ОСОБА_11 виявлено етиловий спирт в концентрації 3,21% (висновок експерта №1762 від 26.06.2017 року (т.1 а.п.209).

Відповідно до результатів аналізу повітря, видихнутого ОСОБА_8 , станом на 10 год. 46 хв. 10.06.2017 року в ньому наявне 0,61 проміле алкоголю (т.1 а.п.113).

Із довідки №4090, виданою Києво-Святошинською ЦРЛ, слідує, що ОСОБА_8 була надана медична допомога у вказаному закладі о 17 год. 00 хв. 10.06.2017 року з приводу забою та гематом грудної клітини, забою правої брови (т.1 а.п.114).

Відповідно до висновку експерта №178/Д від 12-13.09.2017 року, згідно наданої документації у ОСОБА_8 мались гематоми грудної клітки. Описані тілесні ушкодження уторились від дії тупого(-их) предмету(-ів), за давністю можуть відповідати 10.06.2017 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Гематоми грудної клітки у ОСОБА_8 могли утворитися від двох ударів, нанесених ліхтарем-бітою по передній поверхні грудної клітки в напрямку спереду назад, які він показав під час проведення слідчого експерименту 21.08.2017 року. Діагноз «забій правої брови» в наданій медичній довідці не підтверджується об`єктивними даними (відсутнє описання стану м`яких тканин), тому не може враховуватись при складанні даних підсумків згідно п.4.6 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 від 17.01.1995 року МОЗ України (т.1 а.п.212).

При затриманні 10.06.2017 року у ОСОБА_8 були відібрані зрізи нігтів та зроблені змиви з його долонь (т.1 а.п.131-134), а також вилучений одяг.

Відповідно до висновку експерта №173 від 17-23.08.2017 року у змивах з рук підозрюваного ОСОБА_8 виявлений піт з домішками крові людини, які можуть походити як від самого ОСОБА_8 , а так само у даних слідах можуть дути домішки крові ОСОБА_11 (т.1 а.п.136-137).

Згідно висновку експерта №168 від 17-29.08.2017 року на футболці та спортивних штанах, вилучених у ОСОБА_8 , виявлена кров людини, яка може походити від підозрюваного ОСОБА_8 ; однак, неможна виключити можливість наявності в даних слідах крові потерпілого ОСОБА_11 в якості домішки (т.1 а.п.144-146).

Мікросліди крові, що знайдені в піднігтьовому вмісті рук підозрюваного ОСОБА_8 , могли походити від самого ОСОБА_8 , домішок крові потерпілого ОСОБА_11 також не виключається (висновок експерта №130/ц від 07-21.08.2017 року (т.1 а.п.147-150).

Відповідно до висновків експерта №117-мк від 22-23.08.2017 року та №119-мк від 19-22.08.2017 року на клапті шкіри трупа ОСОБА_11 виявлено одне наскрізне колото-різане ушкодження, яке виникло від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух «П»-подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 0,15 см та лезо. Найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка ранячого знаряддя на рівні занурення в рані не перевищувала 2,4 см (без урахуванням направлення ліній Лангера та можливого скорочення розмірів клаптя шкіри під дією спиртово-оцтового розчину), металізації сполуками заліза не виявлено (т.1 а.п.156-157, 206-207). Виникнення виявленого ушкодження на клапті шкіри з передньої черевної стінки з трупа ОСОБА_11 від дії наданого на дослідження ножа не виключається (висновок експертизи №118-мк від 23-28.08.2017 року (т.1 а.п.158-159).

На тілі померлого ОСОБА_11 виявлено два колото-різаних поранення, одне з яких проникає в черевну порожнину, із ушкодженням внутрішніх органів та розвитком кровотечі, які «від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух «П» - подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 1,15 см та лезо», утворились незадовго до смерті, знаходяться в прямому причинному зв`язку з її настанням, у живих осіб відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя на час заподіяння.

Біологічну смерть ОСОБА_11 констатовано о 01 год. 45 хв. 10.06.2017 року.

Смерть ОСОБА_11 настала від колото-різаного проникаючого поранення органів черевної порожнини та заочеревинного простору (брижі тонкої кишки та ниркової артерії, з розвитком крововтрати).

Ушкодження утворились від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа. Рановий канал мав напрямок спереду назад майже прямо та горизонтально, загальна довжино ранового каналу становить 15-17 см. (т.1 а.п.204-205).

При судово-токсикологічній експертизі в крові трупа ОСОБА_11 виявлено 3,21 % етилового спирту, що відповідає тяжкому алкогольному сп`янінню (висновок експерта №240 від 10.06-30.08.2017 року (т.1 а.п.210).

При проведенні 21.08.2017 року слідчого експерименту під час досудового розслідування, відео якого було відтворено в судовому засіданні, ОСОБА_8 дав показання аналогічні тим, які він надав в судовому засіданні причини його приїзду в с. Горенка до ОСОБА_9 , обставини сварки на кухні будинку, а також механізм нанесення ножових поранень ОСОБА_11 , а саме: що вони стояли обличчям один до одного, можливо потерпілий був зміщений дещо в бік, ОСОБА_18 , щоб уникнути чергового удару від потерпілого, взяв в праву руку розкладний ніж, який тримав перед ним у відкритому стані на рівні витягнутої руки; у той момент, коли потерпілий ОСОБА_15 замахнувся на нього правою рукою, щоб нанести удар, за щось перечепився та нахилився корпусом тіла до нього вперед та таким чином напоровся животом на ніж, який він продовжував тримати в правій руці (т.1 а.п.236-240). Разом з тим, відповідно до висновку експерта №15/2/240 від 19.09.2017 року, враховуючи кількість поранень 2 та характеристики поранення, що призвело до смерті, довжину рани, напрямок та глибину каналу, виникнення ушкоджень за обставин, на які вказав ОСОБА_8 , не можливе (т.1 а.п.211).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №399 від 02.08.2017 року, ОСОБА_8 в період інкримінованих йому дій і на час проведення експертизи міг і може усвідомлювати свої дії та керувати ними, в період інкримінованих йому дій перебував стані простого алкогольного сп`яніння (т.1 а.п.213-215).

За таких обставин, суд першої інстанції, оцінюючи дослідженні письмові докази, в тому числі висновки проведених у провадженні експертиз, враховуючи показання обвинуваченого, потерпілих та свідків, обґрунтовано прийшов до висновку, що 10.06.2017 року ОСОБА_8 умисно завдав ОСОБА_11 два ножові поранення, одне з яких стало причиною смерті потерпілого, та кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.2 ст.121 КК України, як вчинення умисного тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Оскаржуючи кваліфікацію протиправного діяння ОСОБА_8 за ч.2 ст.121 КК України, сам обвинувачений та його захисник вказують, що дії останнього підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України, як умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони.

У відповідності до абз.1 п.4, п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про необхідну оборону» №1 від 26.04.2002 року, згідно з ч.3 ст.36 КК України перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту, а згідно з ч.2 ст.38 КК України перевищенням заходів, необхідних для затримання злочинця, - умисне заподіяння особі, що вчинила злочин, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці затримання злочинця. У зв`язку з цим кримінальна відповідальність за такі дії настає лише у випадках, спеціально передбачених статтями 118 та 124 КК України.

Щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини. Якщо суд визнає, що в діях особи є перевищення меж необхідної оборони, у вироку слід зазначити, в чому саме воно полягає.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 10.06.2017 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання ОСОБА_11 у будинку АДРЕСА_4 в ході сварки з ОСОБА_11 , яка виникла раптово на ґрунті неприязних відносин, маючи прямий умисел, направлений на завдання останньому тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу цінність здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дії, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розкладним ножем, який тримав в правій руці, наніс ОСОБА_11 один удар в область лівої клубової ділянки та один удар в область черевної порожнини з права. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в Ірпінський центральний міський лікарні.

ОСОБА_8 та ОСОБА_11 того дня вживали алкогольні напої. Пізніше всі вмовляли, щоб ОСОБА_8 їхав додому, та виганяли його, оскільки він та ОСОБА_11 сварилися, обзивали один одного, але ОСОБА_8 не хотів їхати. Між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 виникла сварка, під час якої ОСОБА_11 звідкись дістав биту, а ОСОБА_8 схопив ножа, який лежав поряд з ним на кухонному столі, яким наніс її чоловіку, коли той стояв навпроти ОСОБА_8 , удар в область живота, від якого ОСОБА_11 впав на підлогу та в нього відкрилась кровотеча, а ОСОБА_8 стояв над ним та говорив, що доб`є його. Вказане підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_21 , які були очевидцями вказаної події.

На тілі померлого ОСОБА_11 виявлено два колото-різаних поранення, одне з яких проникає в черевну порожнину, із ушкодженням внутрішніх органів та розвитком кровотечі, які «від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух «П» - подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 1,15 см та лезо», утворились незадовго до смерті, знаходяться в прямому причинному зв`язку з її настанням, у живих осіб відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя на час заподіяння (т.1 а.п.204-205).

На футболці та спортивних штанах, вилучених у ОСОБА_8 , виявлена кров людини, яка може походити від підозрюваного ОСОБА_8 ; однак, неможна виключити можливість наявності в даних слідах крові потерпілого ОСОБА_11 в якості домішки (т.1 а.п.144-146).

Разом із цим, у крові трупа ОСОБА_11 виявлено 3,21 % етилового спирту, що відповідає тяжкому алкогольному сп`янінню (т.1 а.п.210).

У свою чергу. ОСОБА_8 у період інкримінованих йому дій і на час проведення експертизи міг і може усвідомлювати свої дії та керувати ними, в період інкримінованих йому дій перебував стані простого алкогольного сп`яніння (т.1 а.п.213-215).

Крім того, при проведенні 21.08.2017 року слідчого експерименту ОСОБА_8 дав показання аналогічні тим, які він надав в судовому засіданні в місцевому суді (т.1 а.п.236-240). Однак, відповідно до висновку експерта №15/2/240 від 19.09.2017 року, враховуючи кількість поранень 2 та характеристики поранення, що призвело до смерті, довжину рани, напрямок та глибину каналу, виникнення ушкоджень за обставин, на які вказав ОСОБА_8 , не можливе (т.1 а.п.211).

Отже, обставини, що зумовили конфлікт: члени сім`ї потерпілого намагалися вигнати зі своєї хати обвинуваченого ОСОБА_8 , який сварився із ОСОБА_11 , характер насильства, застосований потерпілим, який використовував биту-ліхтар, чим не створював реальної небезпеки життю чи здоров`ю ОСОБА_8 , завдання обвинуваченим двох ударів розкладним ножем у область життєвоважливих органів, на що вказує два колото-різаних поранення, одне з яких проникає в черевну порожнину, із ушкодженням внутрішніх органів та розвитком кровотечі, свідчать про те, що ОСОБА_8 умисно вчинив вказані у оскаржуваному вироку дії.

Детальний аналіз встановлених обставини вчинення кримінального правопорушення, поведінки обвинуваченого до його скоєння, тяжке алкогольне сп`яніння ОСОБА_11 та стан простого алкогольного сп`яніння ОСОБА_8 , фізичні дані учасників події, характер небезпеки, що загрожувала ОСОБА_8 , невідповідність знарядь захисту і нападу, що істотно вплинули на реальне співвідношення сил, приводить до висновку про те, що ОСОБА_8 цілеспрямовано наносячи ножем удари потерпілому в область черевної порожнини (район життєво важливих органів), повинен був усвідомлювати та усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, повинен був та міг передбачати суспільно небезпечні наслідки своїх дій, а отже бажав настання цих наслідків, тобто свідомо вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України, нанісши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили його смерть.

Виходячи з фактичних обставин справи, апеляційний суд вважає безсумнівною ту обставину, що обвинувачений завдаючи удари ножем в область черевної порожнини потерпілого передбачав і свідомо припускав настання відповідних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень не розраховуючи при цьому на якість, конкретні обставини, які могли б його відвернути, тобто діяв з прямим умислом.

На думку колегії суддів, доводи апеляційних скарг про те, що останній вчинив кримінальне правопорушення, захищаючись від потерпілого ОСОБА_11 , про що свідчать легкі тілесні ушкодження обвинуваченого, констатовані висновком експерта №178/Д від 12-13.09.2017 року, є необґрунтованими, оскільки тілесні ушкодження підтверджуються вказаним висновком лише частково (т.1 а.п.212). Також, вказане твердження спростовується показаннями потерпілої ОСОБА_9 у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, вказані обставини повністю виключають кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ст.118 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.65-67 КК України в повній мірі врахував ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, ставлення винного до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд першої інстанції взяв до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, мотиви вчиненого, спрямованість умислу, те, що ОСОБА_8 скоїв тяжкий злочин, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, як мешканець м. Ніжин Чернігівської області негативних характеристик не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст.66 КК України, судом першої інстанції визнано щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, районним судом встановлено не було.

Перебування ОСОБА_8 на момент вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння суд першої інстанції обґрунтовано визнав як обставину, яка характеризує його особу, оскільки 10.06.2017 року і ОСОБА_8 , і ОСОБА_11 перебували в стані алкогольного сп`яніння, при цьому за результатами огляду у ОСОБА_8 виявлено 0,61 проміле алкоголю, за результатом дослідження крові ОСОБА_11 3,21 проміле алкоголю в крові.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції мотивовано прийшов до висновку, що ОСОБА_8 вчинив умисний, тяжкий злочин проти здоров`я особи, відтак його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, та призначив йому, покарання в межах санкції ч.2 ст.121 КК України, у виді восьми років позбавлення волі.

Визначене покарання обвинуваченому, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів та домірним скоєному.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів і вимог апеляційних скарг обвинуваченого і захисника та не знаходить підстав для скасування або зміни вироку, а тому залишає апеляційні скарги без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2017 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Головуючий:
Судді: