Дата документу Справа № 314/1513/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1162/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/1513/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 81 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 05 травня 2017 року, якою
відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Кам`янської виправної колонії (№101)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно ухвали, до суду надійшло подання ДУ «Кам`янської виправної колонії (№101)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
Відмовляючи у задоволенні клопотання суд мотивував своє рішення тим, що на теперішній час суд не знайшов досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 , оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , посилаючись на незаконність судового рішення, зазначає, що він своєю працею та поведінкою довів своє виправлення. Також зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду справи порушено його право на захист, скільки не було забезпечено йому захисника.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який вважав, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга засудженого, такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

З матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі відбуває покарання з 12.07.2013 року, під перебування в Вільнянському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо. В Кам`янській виправній колонії № 101 відбуває покарання з 06.11.2013 року. Під час відбуття покарання має два стягнення 17.11.2015 року за порушення розпорядку дня та 23.03.2016 року за вживання спиртних напоїв. Зокрема щодо останнього стягнення слід зазначити, що злочин за який було засуджено ОСОБА_7 він також скоїв у стані алкогольного сп`яніння, що вказує на небажання останнього робити належні висновки. Також слід зазначити, що ОСОБА_7 має два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці 20.07.2015 року та 06.04.2017 року, однак відповідно до довідки про працевлаштування засудженого (а.с. 8) вбачається, що ОСОБА_7 не працював в липні 2015 року та в квітні 2017 року.
Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що поведінка засудженого ОСОБА_7 під час відбуття ним покарання в своїй сукупності не була стабільно позитивною, відтак засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення, і встановлені в судовому засіданні дані не можуть свідчити про його виправлення, а тому до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання.
Суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки засудженийОСОБА_7 не має сталихсоціально-корисних зв`язків з рідними, а також місця для постійного проживання.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 05 травня 2017 року відносно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4