17.10.2017
Справа № 642/5066/17
Провадження № 1-кс/642/1753/17
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню було встановлено, що 09.10.2017 до чергової частини Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що невстановлена особа в період часу з 13.09.2017 шляхом використання у реєстраторі підробленого протоколу установчих зборів Засновників №1 від 15.08.2017 ТОВ «Псилогос» та акту приймання передачі №1 від 18.08.2017 незаконно заволоділа правом власності будинку АДРЕСА_1 .
Допитом в якості потерпілого ОСОБА_4 встановлено, що впродовж шлюбу ОСОБА_4 було побудовано домоволодіння АДРЕСА_1 .
На теперішній час між ним та його дружиною - ОСОБА_5 у Ленінському районному суді м. Харкова триває судовий процес щодо розірвання шлюбу та розподілу сумісного майна.
13.09.2017 ОСОБА_5 на підставі підроблених документів, поданих до Департаменту реєстрації ХМР обманним шляхом передала право власності на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: м. Харків вул. Риківська будинок 24 до ТОВ «Псилогос», згідно акту прийому передачі за №1 від 18.08.2017, спричинивши матеріальні збитки ОСОБА_4 .
Крім цього, ОСОБА_4 подано цивільний позов щодо прийняття заходів під час проведення досудового розслідування, спрямованих на відшкодування збитків.
У зв`язку з цим необхідно прийняти усі можливі та необхідні заходи спрямовані на припинення злочинної діяльності та подальшого незаконного продажу будинку.
В судовому засіданні слідчий Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 клопотання підтримав.
Власники майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, а тому суд вважає можливим розглянути клопотання у відсутності власників майна на підставі ч.1 ст.172 КПК України.
Вислухавши думку слідчого, вивчивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, не застосування цього заходу зумовить труднощі в частині забезпечення цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 171-173 КПК України, суд, -
Клопотання старшого слідчого СВ Холодногірського відділу поліції ( м. Харків) ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити частково.
Накласти арешт на об`єкт нерухомості, який розташовано за адресою: м. Харків вул. Риківська, будинок 24.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали суду доручити старшому слідчому СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її проголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1