Справа № 478/1571/17 Провадження № 1-кп/478/108/2017

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
17 жовтня 2017 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину за таких підстав.
14 вересня 2017 року ОСОБА_4 пішов на смітник на околиці смт. Казанка Миколаївської області, щоб назбирати металобрухт. Коли знаходився там, то виявив предмет, ззовні схожий на гранату РГД-5, після чого, у ОСОБА_4 , який достовірно знаючи, що вказаний предмет є вибуховим пристроєм, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання даного вибухового пристрою. Він сховав його до кишені свого одягу та приніс до свого домоволодіння, де сховав на підвіконні в кімнаті будинку та зберігав без передбаченого законом дозволу.
15 вересня 2017 року за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, та в приміщенні будинку в кімнаті № 1 виявлено предмет, схожий на гранату РГД-5, який був вилучений до Казанківського ВП.
Згідно висновку вибухотехнічної експертизи № 112 від 21.09.2017 року, наданий на дослідження предмет є частиною вибухового пристрою промислового виготовлення військового призначення конструктивно оформлений зарядом конденсованої бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротил масою 110-115 гр., розміщеним у корпусі ручної осколкової наступальної гранати типу РГД-5.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України як незаконне придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
На підставі ч.1 ст.474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості, укладена 02.10.2017 року між прокурором Казанківського відділу Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 .
Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчинених діяннях в обсязі підозри у судовому провадженні.
Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбаченні п.1 і п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно до ч.2, ч.4, ч.5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення злочинних дій, викладені в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.
На підставі пояснень обвинуваченого суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч.7 ст.474 КПК України.
При призначенні покарання, суд згідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання.
Вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин в силу ст.12 КК України є середньої тяжкості.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Речові докази по даному провадженню підлягають знищенню згідно п.3 ч.9 ст.100 КПК України.
Відповідно до вимог ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 належить стягнути на користь держави процесуальні витрати в розмірі 395 грн. 48 коп., пов`язані із проведенням вибухотехнічної експертизи.
Керуючись ст.ст.314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02 жовтня 2017 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі положень ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.1 і п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: корпус гранати РГД-5 з конденсованою бризантивною вибуховою речовиною, що знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Казанківського ВП Новобузького відділу ГУНП в Миколаївській області, - знищити.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 395 (триста дев`яносто п`ять) гривень 48 копійок, пов`язані із проведенням вибухотехнічної експертизи.
Роз`яснити сторонам угоди, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Казанківський районний суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між обвинуваченим і прокурором про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України: обвинуваченим (його захисником) виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно зі ч.4 ст.469 КПК України, угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно вручити прокурору і засудженому.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1