Справа № 450/2989/17 Провадження № 1-кп/450/337/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити кримінальне провадження №0001886, внесеного в ЄРДР 04.10.2017р., про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець смт Щирець Пустомитівського району Львівської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , освіта середня, тимчасово не працюючий, одружений, маючий на утриманні 3-х малолітніх дітей, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_5 близько 09:00 год. 02.10.2017 року, перебуваючи в приміщенні будинку за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час сварки з дружиною ОСОБА_4 , умисно наніс один удар правою рукою в ділянку голови ОСОБА_4 , а саме в ліве око, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій навколоорбітальній ділянці та в потиличній ділянці справа припухлість м`яких тканин, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 144/2017 від 05.10.2017 року відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість в судовому засіданні визнав повністю та пояснив, що дійсно 02.10.2017 року, близько 09:00 год., перебуваючи разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 в приміщенні кухні будинку за місцем свого проживання в с.Семенівка Пустомитівського району, під час вияснення стосунків з дружиною та сварки, умисно наніс їй один удар правою рукою в ділянку голови, після чого вийшов з приміщення. З яких причин вдарив дружиною, пояснити не може. Розкаюється у скоєному та просить суд суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме пропозбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, допитавши обвинуваченого та дослідивши дані, характеризуючи особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.
Пом`якшуючими вину обвинуваченого обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, обтяжуючих вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення та той факт, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення щодо своєї дружини матері трьох малолітніх дітей, повністю визнав свою вину, активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення.
З урахуванням наведених обставин суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , вважає за доцільне призначити його у межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт.
Керуючись ст. ст. 94,368-371,372-376, 392-395, 532 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 ( сто п`ятдесят) годин.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляції вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Пустомитівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

СуддяОСОБА_1