11.12.2017 Справа №337/1470/17
Пров. №1-кп/337/194/2017
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

за участі обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м.Запоріжжі, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, реєстрації не має, що проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1/ 27.12.2016 року Хортицьким райсудом м.Запоріжжя за ст.125 ч.2 КК України до громадських робіт строком на 150 годин;

за ст.389 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2016 року ОСОБА_4 був засуджений вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя за ст.125 ч.1 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком на 150 годин. Вирок набрав законної сили.

ОСОБА_4 09.02.2017 року був належним чином ознайомлений під підпис з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт та був зобов`язаний сумлінно ставитись до праці, працювати на встановленому об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтись за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, без дозволу уповноваженого органу з питань пробації не виїжджати за межі України, а також було роз`яснено, що у разі ухилення від відбування покарання він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за ст.389 ч.2 КК України.

09 лютого 2017 року ОСОБА_4 видано направлення до КП «Титан», згідно якого він повинен був 15.02.2017 року приступити до відпрацювання 150 годин громадських робіт, а відпрацював лише 40 годин.

Після цього ОСОБА_4 , ігноруючи письмові попередження про порушення порядку та умов відбування покарання, до відбування залишку громадських робіт, не відпрацьованих годин, не приступив.

Таким чином ОСОБА_4 , порушуючи порядок відбування призначеного йому покарання, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання, достовірно знаючи та будучи належним чином повідомленим про необхідність його відбуття, з 01.03.2017 року по 28.04.2017 року без поважних причин у повній мірі не відбув покарання у вигляді громадських робіт, тобто безпричинно протягом тривалого часу, з 01.03.2017 року по 26.04.2017 року не відпрацював 110 годин у КП «Титан» про причину своєї неявки не попередив та довідок, які б засвідчували поважні причини не прибуття, не надав, тим самим ухилився від призначеного судом покарання у вигляді громадських робіт.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому злочину та пояснив, що дійсно вироком суду від 27.12.2016 року йому було призначене покарання у вигляді громадських робіт, після оголошення вироку судом йому було роз`яснено строки та порядок відбування громадських робіт, а також наслідки від ухилення від його відбування. В цей період він офіційно не працював, але працював неофіційно, і за умовами неофіційної роботи не мав часу для відпрацьовування громадських робіт. До даного часу він 110 годин не відпрацював. У скоєному розкаюється.

Суд у відповідності до ст.349 ч.3 КПК України за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які не оспорюються обвинуваченим, переконавшись, що він правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності його позиції, та роз`яснивши про позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи встановлені обставини, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і наданих доказів достатньо для визнання його винним.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.389 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що він скоїв злочин невеликого ступеню тяжкості, раніше судимий за скоєння умисного злочину.

При цьому, обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину.

Вказані обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання, та приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе в ході відбуття ним покарання у вигляді арешту.

Керуючись ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.389 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 3/три/ місяці.

На підставі ст.71,72 КК України до даного покарання ОСОБА_4 частково приєднати покарання, призначене вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27.12.2016 року у вигляді арешту строком на 10 днів, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді арешту строком на 3/три/ місяці 10 /десять/ днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя