1Справа № 335/1318/17 1-кп/335/66/2018
ВИРОК
21 лютого 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має професійно-технічну, не одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2017 року за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,
14 липня 2016 року, приблизно у період часу з 20:00 год. до 20:30 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись в районі вул. Нижньодніпровська у м. Запоріжжі, побачив потерпілу ОСОБА_7 , яка рухалася у бік будинку № 4 по вул. Нижньодніпровській. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 підбіг зі спини до потерпілої ОСОБА_7 , яка зайшла до під`їзду № 7 та шляхом ривку зірвав з шиї останньої золотий ланцюжок 595 проби вагою 12 гр., вартість якого складає 15 000 грн. 00 коп., та втік з місця скоєння злочину, тим самим відкрито, діючи повторно з корисливих мотивів викрав майно ОСОБА_7 , спричинивши останній матеріальної шкоди на вищезазначену суму.
В судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому злочину визнав в повному обсязі та пояснив, що 14 липня 2016 року, приблизно у період часу з 20:00 год. до 20:30 год., він, знаходячись в районі вул. Нижньодніпровської у м. Запоріжжі, побачив потерпілу ОСОБА_7 , яка рухалася у бік будинку № 4 по вул. Нижньодніпровській. В подальшому, ОСОБА_5 підбіг зі спини до потерпілої ОСОБА_7 , яка зайшла до під`їзду № 7 та шляхом ривку зірвав з шиї останньої золотий ланцюжок, та втік з місця скоєння злочину.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлений цивільний позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, дослідження документів, які характеризують обвинуваченого, як особу, позов.
В ході судового засідання суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно.
До обставин, що помякшують покарання ОСОБА_8 передбачених статтею 66 КК України, суд відносить визнання вини та щире каяття, бажання стати на шлях виправлення.
Обставини, які обтяжують обвинуваченому покарання згідно статті 67 КК України судом встановлено не було.
Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2017 року, ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.
Інкримінуємий по даному кримінальному провадженню обвинуваченому злочин скоєно 14 липня 2016 року, тобто до ухвалення вироку Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя від 25 січня 2017 року, а тому остаточне покарання підлягає призначенню з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями пунктів1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_8 злочину, який закон відносить до тяжкого злочину, його наслідки, обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше судимий, має постійне місце проживання та місце реєстрації, його сімейний стан, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має також похилих батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які є пенсіонерами, офіційно не працює, його вік та стан здоров`я, який на обліку у лікаря психіатра або лікаря нарколога не перебуває, поведінку обвинуваченого після скоєного злочину та під час судового розгляду кримінального провадження, розмір спричиненої матеріальної шкоди та бажання обвинуваченого її відшкодувати.
Крім того, суд при призначенні покарання обвинуваченому враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки обвинувачений визнав вину у інкримінованому йому злочині, надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.
Враховуючи крім даних про особу винного, зокрема, і наявність попередньої судимості, та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, форму вини, мотив злочину, суд доходить висновку, що покарання ОСОБА_10 має бути призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів із застосуванням принципу часткового складання покарань.
Крім того, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Оскільки ОСОБА_5 28.08.2016 було затримано та в подальшому застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк відбуття покарання йому необхідно рахувати з 28.08.2016.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, чинній до 21.06.2017) до строку відбуття покарання ОСОБА_5 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 28.08.2016 по 20.06.2017 включно (до дати набрання чинності Законом України № 2046-VII від 18.05.2017 21.06.2017) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 по 21.02.2018 відповідно до чинної редакції ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, разом з тим врахувати в строк відбування покарання слід зарахувати в порядку ч. 5 ст. 72 КК України строк перебування ОСОБА_8 під вартою на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2017 року про тимчасове залишення ОСОБА_8 у Запорізькому слідчому ізоляторі № 10.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався.
Цивільний позов, заявлений ОСОБА_7 на суму 15 000 грн. 00 коп., підлягає задоволенню з підстав його доведеності в ході судового засідання, та такий, що грунтується на положеннях ст. 1166 ЦК України.
Арешт на майно не накладався, процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 не обирались.
Керуючись ст.ст. 349, 366368, 369371, 373374, 376, 395 КПК України, суд
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, суд до покарання призначеного за новим вироком часткового приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2017 року та остаточно визначає ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та 1 (один) місяць.
В строк відбування покарання зарахувати в порядку ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, чинній до 21.06.2017) строк попереднього ув`язнення з 28.08.2016 по 20.06.2017 включно (до дати набрання чинності Законом України № 2046-VII від 18.05.2017 21.06.2017) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 по 21.02.2018 відповідно до чинної редакції ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, врахувати в строк відбування покарання слід зарахувати в порядку ч. 5 ст. 72 КК України строк перебування ОСОБА_8 під вартою на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2017 року про тимчасове залишення ОСОБА_8 у Запорізькому слідчому ізоляторі № 10.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 спричинену матеріальну шкоду у сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1