Провадження № 1-кс/331/364/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, відповідно до матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 22.09.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду надійшло вищезазначене клопотання, яке було погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво .

У клопотанні органу досудового розслідування зазначено, що 13.09.2017, близько 14.30 години, до ОСОБА_6 яка займає посаду завідувача кафедри економічної теорії, національної та міжнародної економіки Класичного приватного університету, знаходячись у службовому кабінеті останньої, який розташований в будівлі Класичного приватного університету по вул. Жуковського 70-б звернулась за консультацією студентка 2 курсу, Класичного приватного університету ОСОБА_7 з приводу узгодження питання проходження переддипломної практики та майбутнього захисту дипломної магістерської роботи. В ході вказаної консультації, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті схилити ОСОБА_7 до надання їй неправомірної вигоди, повідомила останній, що для успішної здачі переддипломної практики та майбутнього захисту дипломної магістерської роботи вона має надати їй неправомірну вигоду в розмірі 300 доларів США. Крім того, ОСОБА_6 маючі на меті створити ситуацію, при якій ОСОБА_7 буде вимушена погодитись на її умови, а також схилити останню до надання неправомірної вигоди шляхом вимагання, повідомила що вона, як завідувач кафедри має повноваження щодо погодження результатів переддипломної практики необхідної для подальшого захисту дипломної магістерської роботи, крім того повідомила останній, що в разі її згоди на вищевказані умови, вона має надати їй в якості авансу, неправомірну вигоду в розмірі 100 доларів США. В подальшому, 11.10.2017, близько 10.00 години, завідувач кафедри ОСОБА_6 , отримала від ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 100 доларів США в якості авансу від загальної раніше оговореної суми неправомірної вигоди. Крім того, ОСОБА_6 , в ультимативній формі наголосила на необхідності передачі другої її частини в розмірі 200 доларів США до кінця грудня 2017 року. 09.01.2018, ОСОБА_7 , виконуючи умови завідувача кафедри ОСОБА_6 використовуючи банківський термінал ПАТ КБ «Приват Банк» здійснила перерахування грошових коштів в розмірі 5 628,14 гривень на банківський рахунок ОСОБА_6 . Після здійснення перерахування грошових коштів зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила про здійснення раніше оговореної банківської операції яка полягала у наданні ОСОБА_6 другої частини неправомірної вигоди, після чого, ОСОБА_6 підтвердила свої зобов`язання в частині погодження результатів переддипломної практики та майбутнього успішного захисту дипломної магістерської роботи, чим вчинила злочин, передбачений ч.3 ст. 368 КК України.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.01.2018 року право власності на об`єкт нерухомого майна розташований за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 ; земельна ділянка :02:032:0270 площею 0,1 Га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належать на праві власності ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали, зазначивши, що арешт майна необхідний для вирішення питання про майбутню конфіскацію майна як додаткового виду покарання, передбаченого зазначеною статею.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання, оскільки дії його підзахисної кваліфіковані невірно, оскільки вона не є суб"єктом вказаного злочину, тому після перекваліфікації її дій підстав для накладення арешту на майно не було. Тому сьогоднішнє обмеження права власності ОСОБА_6 буде порушенням норм Конституції України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.170 КПК України тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У судовому засіданні встановлено, що на сьогодні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України. Факт отримання ОСОБА_6 неправомірної вигоди підтверджено наявними у справі доказами. Питання щодо складу злочину, а саме: суб"єкту правопорушення є предметом досудового розслідування та повинно бути вирішено слідчим до момент складання обвинувального акту та направлення його до суду.

Таким чином, оскільки на момент розгляду вказаного клопотання правовою підставою для накладення арешту на майно ОСОБА_6 є забезпечення конфіскації майна як виду покарання, яке передбачене ч.3 ст. 368 КК України, перелік майна, зазначене слідчим, належить на праві приватної власності підозрюваній, накладення арешту на нерухомість суттєво не порушить інтереси підозрюваної та не обмежить її житлові права, негативних наслідків ані для неї, ані для третіх осіб не створить, тому виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, відповідно до матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 22.09.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, право власності на яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- квартиру АДРЕСА_3 ;

- житловий будинок АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку № :02:032:0270, площею 0,1 Га, розташовану за адресою АДРЕСА_2 .

Роз"яснити захиснику ОСОБА_5 про те, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Запорізької області.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1