АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/320/18 Справа № 196/1105/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_6 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року про повернення обвинувального акта по кримінальному провадженню №0000723, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Царичанка Царичанського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, -

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 289 КК України повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що в обвинувальному акті не конкретизоване обвинувачення, мало розбіжності при викладенні фактичних обставин щодо завданої кримінальним правопорушенням шкоди. Крім того, зазначено, що за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Вказані недоліки унеможливлюють призначення справи до розгляду.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати, обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 направити на новий судовий розгляд в той же суд.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суд прийняв незаконне та необґрунтоване рішення, яке підлягає скасуванню, через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що в обвинувальному акті було зазначено відомості у відповідності ст. 291 КПК України. Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що потерпілому не було спричинено шкоди та останній не заявляв цивільний позов у кримінальному провадженні. Крім того зазначає, що не погоджується з твердженням суду стосовно того, що обвинувальний акт містить порушення засад кримінального провадження презумпції невинуватості. Посилається на те, що в обвинувальному акті, зазначено одну з кваліфікуючих ознак вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді, прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив колегію суддів задовольнити її в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників процесу та обговоривши наведенні в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд першої інстанції у підготовчому засіданні має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз обвинувального акту у даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 вказує на те, що прокурором не було дотримано цих вимог закону оскільки, як вірно вказано в ухвалі суду 1-ї інстанції, обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення.

Формулювання обвинувачення повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікації дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання, у тому числі, і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення особи унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що порушує право особи на захист.
Відповідно до вимог ст. 374 КПК України та згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві», складаючи вирок, суд зобов`язаний додержуватись вимог ст. 374 КПК України. Засуджений має право знати, у вчиненні якого злочину його визнано винним. У мотивувальній частині обвинувального вироку, зокрема, має бути чітко сформульовано обвинувачення, яке визнається судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, форми вини і мотивів злочину тощо, а також доказів, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставин, що визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину та його наслідків, пом`якшують або обтяжують покарання.
В обвинувальному акті вказано і на вчинення кримінального правоорушення обвинуваченти за співучасті з іншою особою "разом із братом ОСОБА_10 ",- що є порушенням однієї із концептуальтних засад кримінального провадження - презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, що в обвинувальному акті формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України неконкретизоване, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, у зв`язку з чим наявні підстави для повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.
Таким чином, колегія суддів, приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість прийнятого судом першої інстанції рішення про повернення обвинувального акту, складеного щодо ОСОБА_7 до прокуратури для усунення недоліків та про безпідставність поданої прокурором апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4