пр. № 1-кс/759/1076/18
ун. № 759/4035/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Святошинського УПГУ НП в м. Києві від 10.11.2017 р. ОСОБА_5 від 16.03.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0009211 внесеного до ЄРДР 18.10.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :

26.03.2018 р. до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , в якій він просив скасувати постанову слідчого СВ Святошинського УПГУ НП в м. Києві від 10.11.2017 р. ОСОБА_5 про закриття вказаного вище кримінального провадження, посилаючись на те, що вказана постанова є передчасною, оскільки висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення.

Заявник в обґрунтування скарги зазначив, що 14.10.2017 р. громадянка ОСОБА_4 звернулась до Святошинського УП з приводу навмисного нанесення учнем 9-го класу гімназії ОСОБА_6 , тілесних ушкоджень її синові ОСОБА_7 на території гімназії «Євроленд», що за адресою: м. Київ, вул. б-р Кольцова, 15в. Відповідно до Висновку експерта № 90-е від 19.01.2018 р., виявлене тілесне ушкодження, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню , що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Проте, слідчий безпідставно та без належної мотивації перекваліфікував кримінальний злочин на ст. 128 КК України, необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження. Проте, матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів, що ОСОБА_8 вчинив умисне протиправне заподіяння Шаібу Назару середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

У зв`язку з чим заявник вважає, що слідчий прийшов до необґрунтованих висновків про закриття кримінального провадження, а тому ОСОБА_3 просив скаргу задовольнити.

Заявник адвокат ОСОБА_3 до суду не з`явився, просив розглянути скаргу за його відсутності вимоги якої підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий СВ Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, вимогу суду про надання для огляду матеріалів кримінального провадження не виконав та проігнорував. Суд вважає за можливе розгляд скарги у відсутності слідчого, оскільки його відсутність відповідно до частини 3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Встановлено, що 18.10.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за № 0009211 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Проте, встановлено, що постановою слідчого СВ Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 від 16.03.2018 р. закрито кримінальне провадження № 0009211 внесеного до ЄРДР 18.10.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Слідчим зазначено, що в діях ОСОБА_9 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Проте, слідчим при наявності Висновку експерта № 90-е від 19.01.2018 р., яким визначено, що виявлене у ОСОБА_7 тілесне ушкодження, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню, що спричинило тривалий розлад здоров`я, необґрунтовано здійснено перекваліфікацію злочину на ст. 128 КК України.

При цьому, як вбачається з описової частини спірної постанови слідчого в частині викладу пояснень учасників конфлікту, має місце умисне нанесення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Також, згідно змісту оскаржуваної постанови, вбачається, що слідчий прийшов до висновку про відсутність достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінального правопорушення, а тому відсутній склад злочину.
Також, слідчим зазначено, що в ході досудового розслідування, за фактом нанесення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_7 , об`єктивних доказів того, що відносно останнього вчинено кримінальне правопорушення, не здобуто, а тому слідчий прийшов до висновку перо закриття кримінального провадження.
Проте, суд вважає такі висновки слідчого передчасними та такими, що не мають правового підґрунтя, оскільки слідчим необґрунтовано перекваліфікація злочину. Не надано належної оцінки показам учасників конфлікту, свідків, не проведено слідчого експерименту з ОСОБА_10 , тощо.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Відтак, проаналізувавши доводи скарги, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що дійсно при винесенні вказаної оскаржуваної постанови, проведенні слідчим СВ Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 дій щодо повного та всебічного проведення досудового щодо спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не проведено.
Враховуючи наведене, слідчий суддя розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 в частині скасування постанови про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 395 КПК України, суд, -

У х в а л и в :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Святошинського УПГУ НП в м. Києві від 10.11.2017 р. ОСОБА_5 від 16.03.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0009211 внесеного до ЄРДР 18.10.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 від 16.03.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0009211 внесеного до ЄРДР 18.10.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, без виклику яких постановлено ухвалу протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1