Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/3446/18
У Х В А Л А
24 квітня 2018 року м. Біла Церква Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , засудженого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника колонії ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка Бахмацького району Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, до засудження не працював, раніше судимого, відбуває покарання у Білоцерківській ВК № 35, щодо умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, клопотання начальника Білоцерківської ВК № 35 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:
Із Білоцерківської виправної колонії № 35 надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 щодо умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі.

Із Білоцерківської виправної колонії № 35 надійшло клопотання начальника установи про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , мотивоване тим, що станом на 27 березня 2018 р. він відбув строк 2 роки 4 місяці 14 днів, зарекомендував себе позитивно, відношення до праці добре, має 2 заохочення. Порушень вимог режиму утримання не допускає, стягнень не має. Своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Заслухавши засудженого, представника колонії, які просять клопотання задовольнити, прокурора, який вважає клопотання підлягають задоволенню, дослідивши матеріали, приєднанні до клопотання, приходить до висновку, що клопотання засудженого та БВК № 35 не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді … позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом установлено, що ОСОБА_3 покарання відбуває з 15 лютого 2016 р., у БВК № 35 з 16.06.2016 р., працевлаштований, має 3 заохочення, стягнень не має.

Суд вважає, що начальником Білоцерківської ВК № 35 при зверненні із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини покарання ОСОБА_3 не повною мірою враховано особу засудженого.

Згідно із ст. 50 ч.1, ст. 63 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщення його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Суд зазначає, що призначене особі покарання у виді позбавлення волі, яке відбуває особа у кримінально-виконавчій установі закритого типу (виправній колонії) має на меті також запобігання вчиненню нових злочинів як цим засудженим, так і іншими особами.

Із клопотання, приєднаних до нього документів витікає, що ОСОБА_3 неодноразово раніше судимий.

Так, вироком від 11.02.2004 р. Бахмацького районного суду Чернігівської області він був засуджений за ст. 185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі.

Суд проявляючи до нього гуманізм, застосував до нього ст. 75 КК України, звільнив від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Однак у період іспитового строку, порушивши умови звільнення від відбування покарання з випробуванням, він вчинив тяжкий злочин, передбачений ст. 185 ч.3 КК України, за який 20.08.2004 р. засуджений Бахмацьким районним судом Чернігівської області до 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Суд проявляючи до нього гуманізм, спочатку застосував до нього положення ст. 82 КК України, 23.01.2007 р. до нього застосовано положення ст. 81 КК України, він був звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 10 днів обмеження волі.

Однак через не тривалий час ОСОБА_3 знову вчинив злочини, за що був 29.10.2013 р. . засуджений Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Незважаючи на проявлений до ОСОБА_3 судом гуманізм, він порушив обов`язки покладені на нього судом, у зв`язки з чим 2.11.2015 р. іспитовий строк скасовано і він направлений у місця позбавлення волі

Незважаючи на це ОСОБА_3 як зазначено у вироку Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16.03.2016 р. 26 листопада 2015 р. вчинив у стані алкогольного сп`яніння тяжкий злочин, передбачений ст. 185 ч.3 КК України за який засуджений із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, які відбуває у теперішній час у ДУ «Білоцерківська ВК № 35» МЮ України.

Вищевказане дає підстави суду визнати, що кожного разу після засудження, звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, звільнення від відбування покарання, ОСОБА_3 не виправдовував довіри суду, у період іспитового строку, через нетривалий час після звільнення вчиняє нові корисливі злочини, що на переконання суду свідчить про злочинну спрямованість його поведінки, вперте небажання ставати на шлях виправлення, а тому на переконання суду, такий нетривалий час перебування його у місцях позбавлення волі, не дає суду підстав дійти висновку про його виправлення, не вчинення у майбутньому після звільнення, у т.ч. у період умовно-дострокового звільнення, нового злочину, оскільки кожного разу, після звільнення він на шлях виправлення не став та знову вчинив нові тяжкі злочини.

За таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення клопотання Білоцерківської ВК № 35, засудженого про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , оскільки саме на таке Пленумом Верховного Суду України звернуто увагу судів у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р.

Суд вважає неприпустимим звільнення умовно-достроково з місць позбавлення засудженого який, порушував раніше двічі умови звільнення від відбування покарання з випробуванням, умови умовно-дострокового звільнення, адже вказаним підривається у цілому сутність такого звільнення, оскільки це свідчить про ігнорування засудженим поняття покарання як заходу примусу від імені держави за вироком суду до особи, мети покарання - виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд також зазначає, що у статті ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50,74,81 КК України, керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволені клопотання начальника Білоцерківської ВК № 35, засудженого ОСОБА_3 щодо засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області