В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2018 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0000090 від 05 грудня 2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , року народження, уродженця с. Білокровичі Олевського району Житомірської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 ч.1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем служби за мобілізацією та проходячи її на посаді стрільця 2 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти військової частини, польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , діючи в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 37, 40, 59, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, ст. 23, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 4 ч. 3 п. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 22 ч. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» № 15/2015, п.п. 4, 7, 191 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 року, 19 жовтня 2014 року, діючи умисно, з метою ухилитися від військової служби,0 без дозволу командування вчинив самовільне залишення території військової частини польова пошта НОМЕР_2 , що дислокуться у АДРЕСА_2 без поважних причин, не бажаючи та не маючи на меті продовжити військову службу та в подальшому ухилявся від несення обов`язків військової служби до 13 лютого 2017 року проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні повністю визнав, пояснив, що дійсно, при обставинах, викладених в обвинувальному акті він вчинив дане кримінальне правопорушення. У скоєному розкаюється.

Крім повного визнання своєї вини, провина обвинуваченого підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами.

* Витягом з Наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 57 від 20.03.2014 року, відповідно до якого рядового ОСОБА_4 вважати таким, що з 20 березня 2014 року справи і посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

* Доповіддю командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , майора ОСОБА_6 про те, що 19.10.2014 року виявлена відсутність рядового ОСОБА_4 ;

* Актом проведення службової перевірки з приводу самовільного залишення базового табору 19.10.2014 року стрільцем другої роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , рядовим ОСОБА_4 .

Таким чином, проаналізувавши зазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченої цілком доведена, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилення від військової служби.

При обранні виду та міри покарання суд виходить з того, що статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. При призначенні покарання обвинуваченгому ОСОБА_4 згідно з вимогами ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченою, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризующих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до злочинів середньої тяжкості, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає повне визнання своєї провини та щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом не встановлено.

Відповідно до довідок КУ «Олевська центральна районна лікарня» обвинувачений ОСОБА_4 на диспансерному обліку в наркологічному, психіатричному кабінеті даної установи не перебуває.

Згідно з медичною характеристикою солдат ОСОБА_4 має задовільний загальний стан здоров`я.

Відповідно до службової характеристики рядовий ОСОБА_4 та час проходження служби зарекомендував себе з незадовільно, не здатний в повному обсязі виконувати поставлені завдання.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, вимоги ч. 2 ст. 50 Кримінального Кодексу України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами, враховує дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції інкримінованої ОСОБА_4 статті КК України та вважає, що перевиховання ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства та в даному конкретному випадку можливо застосувати норми статті 75 КК України та звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім, та таким, що відповідає меті покарання.

Судові витрати відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Обвинуваченому ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання, строк дії якого сплив 06.04.2017 року.

Керуючись ст.ст. 124, 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 2 роки, поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1