Ухвала
іменем україни
01 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
законного представника ОСОБА_8

розглянула в судовому засіданні матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 06 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 04 квітня 2017 року.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 06 січня 2017 року відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Як зазначено в ухвалі суду першої інстанції до суду надійшло клопотання слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_9 , який вчинив суспільно небезпечне діяння за таких обставин.

Так, ОСОБА_9 18 серпня 2016р. близько 12 год., перебуваючи у приміщенні 4-ї комунальної міської поліклініки м. Львова, що знаходиться за адресою: м. Львів, пр.Ч. Калини, 68, з метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом, зустрівши ОСОБА_10 , представився йому лікарем даного медичного закладу і під приводом надання йому медичних послуг (медичного огляду простати), завів останнього в приміщення загального чоловічого туалету. Потім, зайшовши з ОСОБА_10 у першу туалетну кабінку, зачинив двері на засув та сказав ОСОБА_11 зняти штани. Скориставшись безпорадним станом потерпілого, який через свій похилий вік не усвідомлював істинного значення дій ОСОБА_9 , а сприймав його дії як дії лікаря, почав торкатись статевого органу потерпілого, імітуючи огляд. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел сказав ОСОБА_10 повернутись до нього спиною і нахилитись та коли побачив, що потерпілий виконав його вказівку, вчинив задоволення статевої пристрасті неприродним способом із використанням безпорадного стану ОСОБА_10 та із застосуванням фізичного насильства, внаслідок якого ОСОБА_10 були спричинені легкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 04 квітня 2017 року зазначена ухвала місцевого суду залишена без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 вказує на незаконність, на її думку, судових рішень, просить їх скасувати, провадження закрити. В обґрунтування вказує, що суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив доводи її апеляційної скарги, які стосувалися питання закриття провадження на підставі ч. 3 ст. 513 КПК. Також зазначає, що висновки судів щодо вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах провадження, і зазначені висновки є необґрунтованими, що оцінка, надана судом окремим доказам, є однобічною. Крім того зазначає, що суд не надав належної оцінки медичній документації щодо проходження ОСОБА_9 лікування у психіатричному закладі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і законного представника ОСОБА_8 , які підтримали касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 , думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення касаційної скарги захисника ОСОБА_6 перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, розглянувши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК, та застосував відносно останнього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій порушувала питання про скасування ухвали суду першої інстанції та закриття провадження на підставі ч. 3 ст. 513 КПК. В обґрунтування зазначала, що висновки суду про доведеність вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК, не підтверджуються матеріалами кримінального провадження та доказами, у тому числі і висновками експертиз, що судом не доведено вчинення ОСОБА_9 зазначеного суспільно небезпечного діяння. Також зазначала про відсутність підстав для застосування примусових заходів медичного характеру на час завершення розгляду справи в суді.

Доводи апеляційної скарги захисника є аналогічні доводам її касаційної скарги.
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження у межах, визначених ст. 404 КПК, визнав безпідставними доводи, наведені в апеляційній скарзі захисника, і дійшов висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до вимог ст. 419 КПК в ухвалі апеляційного суду повинні бути зазначені мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Вказаних вимог кримінального процесуального закону суд апеляційної інстанції при постановленні ухвали не дотримався.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 513 КПК суд, встановивши, що суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення не було вчинено або вчинено іншою особою, а також якщо не доведено, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, суд постановляє ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закриває кримінальне провадження.

В апеляційній скарзі захисник порушувала питання про закриття щодо ОСОБА_9 провадження на підставі ч. 3 ст. 513 КПК і при цьому наводила відповідні доводи, аналогічні доводам її касаційної скарги, зокрема зазначала, що висновки суду першої інстанції щодо причетності ОСОБА_9 до вчинення суспільно небезпечного діяння не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах провадження. Вказувала, що висновки експертиз № 1135/2016 від 18.08.2016 р., № 1139/2016 від 18.08.2016 р., №№ 307/2016, 308/201, 309/2016 від 18.08.2016 не підтверджують вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння.
Разом з тим апеляційний суд доводи апеляційної скарги захисника, які стосувались недоведеності судом вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння та оцінки доказів, не перевірив і обґрунтованих мотивів на їх спростування в ухвалі не навів. Однак, при цьому, апеляційний суд в ухвалі зазначив що наведені вище висновки експертиз підтверджують винуватість ОСОБА_9 .

Однак, які саме конкретні обставини суспільно небезпечного діяння підтверджують наведені висновки експертиз, суд апеляційної інстанції в ухвалі не зазначив.

Поряд з наведеним, апеляційний суд, переглядаючи зазначене кримінальне провадження, фактично залишив поза увагою вимоги глави 39 КПК, які регулюють питання розгляду кримінальних проваджень щодо застосування примусових заходів медичного характеру, зокрема положення ст. 513 КПК щодо з`ясування таких питань, як чи мало місце суспільно небезпечне діяння, чи вчинено це суспільно небезпечне діяння особою.

Також апеляційний суд не перевірив і виклад судом першої інстанції обставин суспільно небезпечного діяння.

Не навів своїх, належним чином обґрунтованих, висновків суд апеляційної інстанції і щодо доводів апеляційної скарги захисника про проходження ОСОБА_9 лікування та про відсутність підстав для застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

За таких обставин, ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому висновки апеляційного суду щодо законності ухвали суду першої інстанції є передчасними.

У зв`язку з наведеним касаційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, ухвала апеляційного суду скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно усунути вказані недоліки, належним чином перевірити доводи поданої апеляційної скарги та постановити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 434, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 04 квітня 2017 року відносно ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3