Провадження № 11-кп/792/505/17
Справа № 688/309/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.357, ч.1 ст. 358,
ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.27 ч.2 ст.28
ч.1 ст.357, ч.4 ст. 190, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358,
ч.2 ст.28 ч.1 ст.357
Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,
оператора

відеоконференцзв`язку ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000544 від 06.05.2016 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника адвоката ОСОБА_8 і захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 червня 2017 року

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, працюючого, не судимого в порядку ст. 89 КК України,
визнано винуватим у вчинені злочинів, передбачених п. 6 ч.2 ст. 115, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 28 ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 190 КК України, і призначено покарання:
- за п.6 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком 14 (чотирнадцять) років з конфіскацією всього майна, що перебуває у його власності, крім житла;
- за ч.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
- за ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
- за ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
- за ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
- за ч.4 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією всього майна, що перебуває у його власності, крім житла.
На підставі п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72, ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом переведення покарання у виді обмеження волі у покарання у виді позбавлення волі та часткового складання покарань остаточно призначено ОСОБА_11 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що перебуває у його власності, крім житла.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та жительки АДРЕСА_3 , громадянки України, освіта середня, неодруженої, на утриманні малолітня дитина, непрацюючої, не судимої в порядку ст. 89 КК України,
визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 28 ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 190 КК України, і призначено покарання:
- за ч.2 ст.28 ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;
- за ч.2 ст.28 ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;
- за ч.4 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією всього майна, що перебуває у її власності, крім житла.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_10 5 (п`ять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що перебуває у її власності, крім житла.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахується з 14 червня 2017 року, а ОСОБА_10 з моменту її затримання на підставі цього вироку.
Зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення з 22 серпня 2016 року по день набрання вироком законної сили відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 залишено попередній тримання під вартою, обвинуваченій ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави 17004 грн. 63 коп. витрат за проведення експертиз Вінницьким та Хмельницьким НДЕКЦ МВС України.
Скасовано накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.08.2016 року арешт вилучених у ОСОБА_11 коштів в сумі 1300 доларів США, які зберігаються в АТ Експортно-Імпортний банк України Хмельницький, прибутковий позабалансовий ордер №3587, конфіскувавши 1300 доларів США в дохід держави.
Скасовано накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.08.2016 року арешт автомобіля марки AUDI А6, реєстраційний знак НОМЕР_1 (Болгарія), номер кузова НОМЕР_2 , який зберігається на майданчику обслуговування ГУНП в Хмельницькій області.
Скасовано накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.10.2016 року арешт автомобіля марки Audi 80, кузов НОМЕР_3 , номерний знак Литовської республіки « НОМЕР_4 ».
Питання про речові докази вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_11 , будучи обізнаний з умовами проживання та відсутністю родинних зв`язків у знайомої йому ОСОБА_12 , з корисливих мотивів з метою заволодіння її квартирою АДРЕСА_4 вирішив вчинити її вбивство.
04 травня 2016 року у другій половині дня ОСОБА_11 , з метою умисного вбивства з корисливих мотивів, під невстановленим приводом та обставинах змусив ОСОБА_12 сісти в салон перебуваючого у його тимчасовому користуванні та під його ж керуванням автомобіль марки AUDI 80, номерний знак Литовської Республіки « НОМЕР_4 » та поїхати за межі м. Києва. Рухаючись разом з ОСОБА_12 на вказаному вище автомобілі на ділянці дороги біля с. Городнявка Шепетівського району Хмельницької області, ОСОБА_11 у період часу з 23 години 30 хвилин 04 травня 2016 року до 00 годин 30 хвилин 05 травня 2016 року, з метою вбивства з корисливих мотивів, металомістким твердим тупим предметом газовим ключем, умисно наніс ОСОБА_12 не менше 9-11 травматичних дій в область життєво-важливого органу голови, в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді ран під правою вушною раковиною, на рівні верхньої третини правої вушної раковини з переходом до правої виличної кістки, в правій скроневій ділянці голови, в лобній ділянці голови справа, в лобній ділянці голови зліва, в ділянці правої надбрівної дуги, в ділянці перенісся зліва, перелому лівої виличної кістки, синців навколо обох очей, які у причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають, але від яких ОСОБА_12 втратила свідомість та своєю передньою частиною тіла від пояса впала у багажник вищевказаного автомобіля, при цьому її ноги торкалися землі. Продовжуючи свої дії на умисне вбивство ОСОБА_12 з корисливих мотивів, ОСОБА_11 дістав її з багажника і в такому стані викинув донизу у водойму меліоративного каналу, що призвело до смерті потерпілої, яка настала від механічної асфіксії внаслідок утоплення. При цьому ОСОБА_11 заволодів ключами від квартири ОСОБА_12
06 травня 2016 року приблизно о 8-9 годині ранку тіло ОСОБА_12 без ознак життя було виявлено у залишеному ОСОБА_11 місці у водоймі меліоративного каналу на території с. Городняка місцевим жителем.
Після вчинення умисного вбивства з корисливих мотивів, ОСОБА_11 з метою організації продажу належної ОСОБА_12 квартири, використовуючи наявні у нього ключі від квартири останньої, проник у її квартиру, звідки викрав паспорт громадянки України серії НОМЕР_5 , виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 06.08.1996 року на ім`я ОСОБА_12 , а також важливі особисті документи свідоцтво про право власності на житло за адресою: АДРЕСА_5 , інформаційну довідку КВ-2016 №4537 від 15.02.2016 про право власності та реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна на ім`я ОСОБА_12 , видану Київським міським бюро технічної інвентаризації, свідоцтво серії НОМЕР_6 про право на спадщину за законом ім`я ОСОБА_12 , витяг №38446549 від 23.09.2014 року про реєстрацію у Спадковому реєстрі, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №27182787 від 23.09.2014, технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_4 , виготовлений 26.05.2014 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, в результаті чого незаконно ними заволодів. Після викрадення паспорта громадянки України серії НОМЕР_5 , виданого Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 06.08.1996 року на ім`я ОСОБА_12 , ОСОБА_11 познайомився з ОСОБА_10 , за домовленістю з якою остання передала йому свій паспорт громадянина України для переклеювання з її паспорта фотокарток у паспорт ОСОБА_12 з метою подальшого використання такого для отримання документів та реалізації квартири. Після цього за невстановлених слідством обставин, шляхом переклеювання у ньому двох фотокарток із зображенням ОСОБА_10 , ОСОБА_13 підробив паспорт ОСОБА_12 з метою подальшого використання для продажу належної їй вищевказаної квартири.
22 липня 2016 року біля 13 години ОСОБА_11 з наміром отримати обов`язковий для укладення договору купівлі-продажу квартири від імені ОСОБА_12 офіційний документ довідку, що засвідчує факт її реєстрації в АДРЕСА_5 , залучивши попередньо до вчинення злочину ОСОБА_10 , за попередньою домовленістю із нею, прийшли до Комунального концерну «Центр комунального сервісу» Деснянського району м. Києва, що по вул. Маяковського, 93Є в м. Києві, де керуючи діями ОСОБА_10 щодо використання підробленого документа, ОСОБА_11 передав ОСОБА_10 підроблений паспорт серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_12 , а ОСОБА_10 шляхом шахрайства, видаючи себе за ОСОБА_12 , використала цей паспорт, пред`явивши його діловоду «Центр комунального сервісу» ОСОБА_14 , та отримала від останньої довідку №1560 від 22.07.2016 року про реєстрацію ОСОБА_12 в АДРЕСА_5 , яку передала ОСОБА_11
25 липня 2016 року, близько 14 години ОСОБА_11 , повторно залучивши до вчинення злочину ОСОБА_10 , керуючи діями останньої щодо використання підробленого документа, за попередньою змовою з нею, біля офісу приватного нотаріуса ОСОБА_15 , що в АДРЕСА_6 , передав їй підроблений паспорт серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_12 , який вона того ж дня близько 14 год. 30 хв. у присутності ОСОБА_11 використала у вказаному офісі приватного нотаріуса для укладання договору №1190 купівлі-продажу належної ОСОБА_12 вищевказаної квартири.
На підставі наданих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 документів, які підтверджують право власності ОСОБА_12 на вищевказану квартиру, та підробленого паспорта на ім`я ОСОБА_12 із переклеєними фотокартками із зображенням ОСОБА_10 , 25 липня 2016 року о 14 год. 33 хв. приватним нотаріусом ОСОБА_15 посвідчено договір купівлі-продажу №1190 квартири АДРЕСА_4 між ОСОБА_12 як продавцем, та ОСОБА_16 як покупцем на суму 544721 грн. В результаті вказаних дій ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , будучи введеною в оману, передала ОСОБА_11 кошти в розмірі 544721 грн., з яких на виконання умов попередньої домовленості останній передав ОСОБА_10 за вчинення шахрайських дій кошти в сумі 1000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ 2481,2552 за 100 доларів США становило 24812грн. 55 коп. Вказаними обманними діями ОСОБА_17 та ОСОБА_10 , вчиненими останніми за попередньою домовленістю між собою, ОСОБА_16 заподіяно майнову шкоду на суму 544721 грн., що є особливо великим розміром.
В поданій апеляційній скарзі, захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_8 просить вирок скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду. Вказує, що висновки суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_11 за п.6 ч.2 ст. 115 КК України та за ч.4 ст. 190 КК України в частині кваліфікації за попередньою змовою групою осіб не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Зазначає, що ОСОБА_11 не бажав вбивати потерпілу ОСОБА_12 і навмисно в річку її не кидав та не топив, тяжких наслідків не передбачав. Крім того, умисел на заволодіння квартирою виник після смерті ОСОБА_12 через два три тижня, що підтверджується показами свідків. Зазначає, що сестра ОСОБА_12 не була залучена в якості потерпілої, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, п.5 ч.2 ст. 412 КПК України. Звертає увагу, що ОСОБА_11 не було роз`яснено про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних.
На аналогічні доводи в своїй апеляційній скарзі посилається обвинувачений ОСОБА_11 і просить вирок скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду. Вказує, що висновки суду не підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду. Також, судом не взято до уваги докази, які мають істотне значення для справи і викладені в судовому рішенні висновки містять суперечності між собою. Зазначає, що судом безпідставно було відхилено його покази, не взято до уваги, що згідно протоколу огляду місця події не виявлено слідів боротьби, волочіння потерпілої до водойми. Звертає увагу, що ОСОБА_12 він хотів відвезти до сестри, що підтверджується запискою потерпілої квартирантам, умислу на її вбивство у нього не було. Крім того зазначає, що умисел на заволодіння квартирою потерпілої у нього виник після смерті останньої.
В поданій апеляційній скарзі, захисник обвинуваченої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 просить вирок змінити через невідповідність висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам справи, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, застосувати більш м`яке покарання, оскільки призначене покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченої. Просить повторно дослідити покази ОСОБА_11 в частині обвинувачення за ч.4 ст. 190 КК України. Вказує, що судом безпідставно додатково кваліфіковано дії ОСОБА_10 за ч.2 ст. 28 КК України, як вчинене за попередньою змовою групою осіб, оскільки диспозицією ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 358 КК України дана кваліфікуюча ознака не передбачена. Вважає, що суд безпідставно визнав ОСОБА_10 винною у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, оскільки остання не мала на меті заволодіти грошовими коштами від продажу квартири, а лише допомагала ОСОБА_18 , який ввівши її в оману пообіцяв винагороду від імені ОСОБА_12 в розмірі 1000 доларів США, що підтверджується показами ОСОБА_11 .. Крім того вказує, що суд безпідставно призначаючи покарання ОСОБА_10 не визнав пом`якшуючими обставинами те що остання перебуває на диспансерному обліку з діагнозом ВІЛ-інфікована, є матір`ю одиночкою, має на утриманні малолітню дочку, не врахував наявне постійне місце проживання, характеризується позитивно, на утримані також перебувають батьки похилого віку. Наголошує, що суд безпідставно врахував ту обставину, що ОСОБА_10 раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, оскільки в силу ст.. 89 КК України судимість є погашеною. Вважає, що виправлення ОСОБА_10 можливе без ізоляції її від суспільства.
В заперечені на апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_8 прокурор просить залишити вирок без змін, а апеляційні скарги без задоволення. Вказує, що вирок суду ґрунтується на сукупності належних, допустимих та достовірних доказах. Встановленні в ході судового розгляду обставини та дослідженні докази повністю підтверджують винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.357, ч.1 ст. 358, ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.27 ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 190 КК України, а твердження викладенні в апеляційних скаргах є не обґрунтованими та спрямовані на уникнення відповідальності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданих ними апеляційних скарг, доводи обвинуваченої ОСОБА_10 та її захисника адвоката ОСОБА_9 на підтримку поданої захисником апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду та необхідність залишення апеляційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у вчиненні злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними доказами по справі яким суд дав вірну кримінально правову оцінку.

Як вбачається з вироку суду свою причетність до вчинення злочину передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, обвинувачений ОСОБА_11 не визнав. Проте визнав факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , та в решті обвинувачення визнав повністю і показав, що з ОСОБА_12 знайомий з 2014 року. В кінці квітня 2016 року ОСОБА_12 попросила завезти її до сестри в село, що між містами Новоград-Волинський та Шепетівка. В другій половині дня 4 травня 2016 року він зайшов до ОСОБА_12 у її квартиру. Вона була випившою і у неї була в гіпсі рука. Вони сіли в автомобілем АУДІ 80 червоного кольору з кришкою багажника чорного кольору, з литовськими номерами НОМЕР_7 , який він взяв у знайомого по імені Мурат 15-17 квітня 2016 року та поїхали до сестри. ОСОБА_12 вказувала дорогу, однак вони заблукали і вона стала агресивною, тому він зупинився та вийшли з автомобіля. ОСОБА_12 стала висловлювати на його адресу образи, тоді він відкрив багажник автомобіля, щоб вона забрала свої речі, на що у відповідь вона почала з ним битися. Після цього, він дістав з багажника газовий ключ, який має подвійну ручку та робочу частину з двох деталей, яким наніс їй по голові приблизно чотири-п`ять ударів. Помітивши на ОСОБА_12 кров, у нього стався епілептичний приступ, а коли прийшов до свідомості побачив, що вона верхньою від пояса частиною тіла лежить у багажнику автомобіля, а ноги торкаються землі. Підійшовши до неї та побачивши, що остання без свідомості, оскільки на його поклик не реагувала, дістав її з багажника і в такому стані викинув у кювет. Не може стверджувати чи ОСОБА_12 упала у водойму, але допускає, що вона могла скотитися у воду. Після цього дістав з багажника сумку ОСОБА_12 , викинув поряд і поїхав назад у м. Київ. Приблизно через півтора-два тижні після 5 травня 2016 року, коли на автомийці міняв килимки в салоні автомобіля, працівник мийки знайшов під пасажирським сидінням ключі від квартири ОСОБА_12 і передав йому. Через три-чотири дні поїхав до квартири ОСОБА_12 , на стук у двері йому відкрили незнайомі люди і прогнали його. В кінці травня 2016 року знову прийшов до квартири ОСОБА_12 , відкрив ключами двері, зайшов у квартиру, на шафі побачив папку з паспортом та іншими документами потерпілої, забрав їх, а вдома побачив, що паспорт належить ОСОБА_12 , а решта документи на її квартиру, тому він вирішив її продати. Знайомому повідомив, що є квартира, яку швидко потрібно продати. Ріелтор по імені ОСОБА_19 , якому він давав ключі від квартири, тричі показував покупцям квартиру, а він при цьому перебував біля під`їзду. Через деякий час йому зателефонував чоловік по імені ОСОБА_20 і привіз покупців ОСОБА_21 . В подальшому ОСОБА_21 сфотографували документи на квартиру, але для її продажу не вистачало з ЖЕК довідки форми №3. Через свого знайомого познайомився з ОСОБА_10 , попросив у неї її паспорт, щоб взяти з нього її фотокартку та переклеїти у паспорт ОСОБА_12 для продажу квартири, про що повідомив ОСОБА_10 , пообіцявши їй 1000 доларів США від продажу квартири. Фотокартку з паспорта ОСОБА_10 у паспорт ОСОБА_12 на його прохання переклеїв його знайомий, а паспорт ОСОБА_10 викинув. Після цього домовився у ЖЕК про видачу довідки форми №3. За декілька днів до продажу квартири, на його прохання у ЖЕК приїхала ОСОБА_10 , де він передав їй підроблений паспорт ОСОБА_12 .. Вона пред`явивши цей паспорт, отримала довідку форми №3. В наступний понеділок приїхав разом з ОСОБА_10 до нотаріуса, де перед тим як зайти у приміщення передав їй підроблений паспорт ОСОБА_12 .. Помічник нотаріуса забрала документи на квартиру, потім нотаріус, дала договір і запитала ОСОБА_10 чи розуміє вона, що продає квартиру, після чого остання підписала договір, а він отримав гроші за квартиру у розмірі, вказаному у договорі. Після всього він дав ОСОБА_10 1000 доларів США. Наміру на позбавлення життя ОСОБА_12 не мав, намір продати її квартиру виник у нього після заволодіння документами на квартиру.
Колегія суддів, критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_11 про те що умислу на вбивство ОСОБА_12 у нього не було і бажання заволодіти майном потерпілої виникло вже після смерті останньої, оскільки вони спростовуються наступними доказами в кримінальному провадженні.

Як вбачається з показів обвинуваченої ОСОБА_10 , які вона давала в суді першої інстанції, що не мала наміру заволодіти грошима ОСОБА_21 . З ОСОБА_13 познайомила її знайома, яка повідомила, що без криміналу можна заробити 20 тис. грн. У перший день зустрічі ОСОБА_11 пояснив, що є квартира у його кращої подруги, яку вона хоче продати, родичів вона немає, а сама працює на ОСОБА_22 і фізично не може це зробити. Для продажу квартири йому потрібен її паспорт. При другій зустрічі вона, щоб заробити гроші, передала ОСОБА_11 свій паспорт, при цьому він сказав, що для швидшого продажу квартири необхідно переклеїти фотокартку з її паспорта у паспорт ОСОБА_12 , а її паспорт знищити. Потім з ОСОБА_11 зустрілася у ЖЕКу, останній передав їй паспорт ОСОБА_12 з вклеєною її фотокарткою, де пред`явивши цей паспорт, вона отримала довідку форми №3. У день продажу квартири їй зателефонував ОСОБА_11 і попросив приїхати до нотаріуса на вул. Б.Хмельницького, де при зустрічі передав їй підроблений паспорт. У нотаріуса були вона, ОСОБА_11 , Бондаренки. Для нотаріуса вона представилась як ОСОБА_12 , і підписала договір купівлі-продажу квартири від імені ОСОБА_12 . Після цього ОСОБА_11 отримав гроші за квартиру і в барі передав їй 1000 доларів США. Не знала, що ОСОБА_12 не має в живих.
В суді апеляційної інстанції обвинувачена ОСОБА_10 вину у вчинені злочинів передбачених ч. 4 ст. 190, ст.ст. 357, 358 КК України визнала повністю і просила пом`якшити їй покарання.
Колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 не відповідають встановленим в судовому засіданні доказам по даному кримінальному провадженню.
Колегією суддів, встановлено, що ОСОБА_10 було відомо від ОСОБА_11 , що з метою продажу квартири потерпілої, необхідно було з її паспорту переклеїти її фото у паспорт потерпілої ОСОБА_12 .. В послідуючому, діючи з корисливих мотивів, вона використовуючи підроблений паспорт, представлялась як ОСОБА_12 при отриманні довідки форми №3 у ЖЕК, у нотаріуса, де підписувала договір купівлі-продажу як ОСОБА_12 . Вказані обставини підтверджуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_11 , потерпілої ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_15 ОСОБА_14 , які узгоджуються між собою.
Потерпіла ОСОБА_16 в суді першої інстанції показала, що в травні 2016 року її чоловік ОСОБА_23 , через людей які займаються нерухомістю познайомився з ОСОБА_11 , який представився як фахівець з нерухомості та повідомив, що є представником ОСОБА_24 , яка має намір продати свою квартиру, але вона неблагополучна людина, п`є, живе за містом у подруги і буде присутня у нотаріуса під час оформлення договору. Квартиру купити пропонував ОСОБА_11 , який особисто давав для огляду документи на квартиру, особисто ключами відкривав, показував їй та чоловіку квартиру, повідомивши при цьому що ключі від квартири йому дала ОСОБА_12 .. Серед документів були свідоцтва про право власності та на спадщину, технічний паспорт на квартиру, інші документи. У нотаріуса при оформленні договору купівлі-продажу квартири були вона з чоловіком, ОСОБА_11 , який особисто давав документи на квартиру, ОСОБА_10 , яка представилась як ОСОБА_24 і дала нотаріусу паспорт та підписувала договір. Гроші за квартиру 21 тис. доларів США отримав ОСОБА_11 у кабінеті нотаріуса від представника банку.
Аналогічні покази в судовому засідання надав і свідок ОСОБА_23 , чоловік потерпілої ОСОБА_16 , який крім того вказав, що всі питання щодо купівлі квартири, її огляду, ціни узгоджував з ОСОБА_11 , який представився йому брокером. До нотаріуса ОСОБА_11 приїхав з власницею квартири, яка нотаріусу надала паспорт в якому було фото ОСОБА_10 .. Гроші за квартиру на прохання ОСОБА_10 отримав ОСОБА_11 , яка сказала, що довіряє йому.
Згідно показів свідка ОСОБА_14 , вона працює діловодом Центру комунального сервісу, 22 липня 2016 року до неї звернувся чоловік віком 40-45 років за довідкою форми №3, яку вона відмовилася видати, оскільки він не був власником квартири. Того ж дня, вона видала довідку форми №3 про склад сім`ї та реєстрацію жінці, яка надала для цього оригінали паспорта, свідоцтва про право власності та на спадщину.
Свідок ОСОБА_25 показав, що в травні 2016 року, на прохання ОСОБА_11 , з інтервалом декілька днів здійснював пропозиції продажу та показ квартири покупцям. Вперше зустрів ОСОБА_10 , яку ОСОБА_11 представив власницею квартири, коли укладали договір про наміри продажу квартири. Після того, як один з покупців виявив недоліки у документах, відмовився займатися продажем цієї квартири.
З показів свідка ОСОБА_15 , вбачається, що вона як нотаріус, в офісі по АДРЕСА_6 посвідчувала договір купівлі-продажу квартири у присутності продавця та покупця після встановлення їх осіб. Продавець худорлява, рудоволоса жінка, яка представилась по даних паспорта, особисто надавала паспорт, код. Не виключає що документи на квартиру, довідку форми №3 надавала особа, яку вона сприйняла за ріелтора чоловік віком 35-45 років.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника про те, що у обвинуваченого не було умислу на вбивство потерпілої ОСОБА_12 спростовується також показами свідка ОСОБА_26 , яка близько 22-ої години в травні 2016 року йшла по трасі в с. Городняка і почула звуки, ричання (ніби рвота людини). Повернувшись вона побачила, як через трасу біля каналу та ставка від темночервоного легкового автомобіля, який стояв у напрямку м. Новоград-Волинський, переходив невідомий їй чоловік, який спустився до каналу. Коли проходила біля автомобіля, то в салоні не було нікого. Приблизно о 8-9 годині ранку у водоймі, біля того місця її кум побачив та повідомив їй, що у водоймі плаває куртка і сказав, що може бути утопленик, про що повідомили у поліцію. Тіло жінки з водойми дістав ОСОБА_27 , після чого приїхала поліція.
З показів свідка ОСОБА_28 вбачається, що в 2016 році у його користуванні перебував автомобіль АУДІ-80 бордового кольору, 1992 року випуску, зареєстрований на Литовську фірму з литовськими номерами, яким він керував по дорученню і який в користування ОСОБА_11 не передавав. 19-20 квітня 2016 року, коли він з 15 квітня 2016 року по 16 травня 2016 року перебував у Бердянському СІЗО Росії, ОСОБА_11 незаконно заволодів вищевказаним автомобілем. 18.05.2016 року ОСОБА_11 повернув йому цей автомобіль через свого знайомого з іншими килимками у багажнику та салоні, з ідеальною хімчисткою шкіри у салоні.
Згідно даних протоколу огляду від 24.10.2016 року з фототаблицями до нього(Т.3 а.к.с.181-196), при огляді автомобіля марки АУДІ-80 кольору «вишня», номерний знак LT «COZ 662» номер кузова НОМЕР_3 , в багажнику виявлено пару печаток з тканини чорного кольору в області пальців яких виявлено нашарування сухої речовини бурого кольору, нашарування речовини бурого кольору на лівій та правій обшивці крил з багажника та вентиляційній решітці.
Висновком експерта №14/746 від 06.01.2017 року (Т.3 а.к.п.204 - 231) встановлено, що генетичні ознаки слідів крові людини і клітин, виявлених на поверхні вентиляційної решітки та обшивки лівого та правого крила із внутрішньої сторони багажника, вилучених 24.10.2016 року під час огляду автомобіля марки АУДІ-80, номерний знак Литовської Респуліки « НОМЕР_4 » збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_11 підтверджується даними протоколу огляду місця події від 06.05.2016 року з фото таблицями до нього, згідно яких у річці біля автомобільного містка, що на автодорозі сполученням Шепетівка-Новоград-Волинський в с. Городнявка, виявлено труп невідомої жінки віком 25-40 років. На відстані 2-х метрів від русла річки на рівні розташування трупа виявлено забруднені піском штани темно-синього кольору. На лівій руці трупа знаходиться пов`язка «Дезо», на трупі кофта х/б чорного кольору з білими вставками, лівий рукав якої неодягнений, штани спортивного кольору забруднені, довжина трупа 150см. На голові трупа численні рани веретено-подібної форми з рівними краями, гострими кінцями різних форм та розмірів. (Т.1 а.к.п.84 - 97)
Згідно висновку судово-медичної експертизи №124 від 18.08.2016 року, розпочатої 07.05.2016 року (Т.1 а.к.п.127 - 130), та висновком додаткової судово-медичної експертизи №351 від 16.12.2016 року (Т.1 а.к.п. 156 - 159), на тілі трупа невідомої жінки віком 30-35 років, впізнаної як ОСОБА_12 виявлено такі тілесні ушкодження: а/ рани під правою вушною раковиною, на рівні верхньої третини правої вушної раковини, з переходом до правої виличної кістки, в правій скроневій ділянці голови, в лобній ділянці голови справа, в лобній ділянці голови зліва, в ділянці правої надбрівної дуги, в ділянці перенісся зліва, що проникає в ротову порожнину із переломом кісток носа, які виникли незадовго до смерті від травмуючої дії непрямолінійного ребра та прилеглих до нього бокових граней якогось твердого тупого, із можливим вмістом солей 3-х валентного заліза, травмуючого предмету чи знаряддя або внаслідок гострого краю (леза) та прилеглої до нього бокової щічки якогось твердого плоского, із можливим вмістом солей 3-х валентного заліза, травмуючого предмету чи знаряддя, який може володіти рублячими конструктивними особливостями, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я в приміненні до живої людини, в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться; б/ перелом лівої виличної кістки, синці навколо обох очей, які виникли від травмуючої дії твердих тупих предметів незадовго до смерті, мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, як такі, що викликають тривалий розлад здоров`я в примінення до живої людини, в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться. Вказані тілесні ушкодження виникли коли покійна знаходилась до травмуючих предметів своєю передньою поверхнею тулуба, могла лежати, стояти, сидіти. Враховуючи кількість відмічених у пунктах а/ та б/ тілесних ушкоджень, по відношенню до покійної було здійснено не менше 9-11 травмуючих дій. Смерть впізнаної як ОСОБА_12 жінки настала за 24-48 годин до моменту судово-медичної експертизи її трупа від механічної асфіксії внаслідок утоплення, що підтверджується наявністю в просвітах дихальних шляхів дрібноміхурцевої піни, емфіземою та набряком легенів, наявністю субкон`юктивальних, субепікардіальних крововиливів, плям Рассказова-Лукомського-Пальтауфа під вісцеральною плеврою обох легень, наявністю рідини в пазусі основної кістки, набряком головного мозку, мацерацією шкіри ступней ніг та кистей рук. Кров померлої відноситься до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Покійна ОСОБА_12 в момент отримання тілесних ушкоджень повинна була б відчувати нестерпний біль, що могло призвести до втрати свідомості.
Як вбачається з висновку експерта № 88-мк від 16.08.2016 року (Т.1 а.к.п.147-153), на зовнішній поверхні клаптя шкіри із правої скроневої ділянки голови невідомої жінки віком 30-35 років виявлено одиночну, розташовану на фоні добре-вираженого підшкірного крововиливу із частково-розмитими межами, проникаюче-наскрізну забійну рану шкіри, яка могла утворитися від одноразової дії на шкіру голови непрямого ребра та прилеглих до нього бокових граней якогось твердого, із можливим вмістом солей 3-х валентного заліза, травмуючого предмету чи знаряддя. На зовнішній поверхні клаптя шкіри із правої бокової поверхні шиї виявлено одиночну, розташовану на фоні помірно-вираженого та не суцільного підшкірного крововиливу із розмитими межами, проникаюче наскрізну рубану рану шкіри, яка могла утворитися від одноразової дії на шкіру шиї гострого краю (леза) та прилеглої до нього бокової щічки якогось твердого плоского, із можливим вмістом солей 3-х валентного заліза, травмуючого предмету чи знаряддя, який може володіти рублячими конструктивними особливостями.
Суд оцінив наявні докази по справі і обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинувачених у вчиненні зазначених злочинних дій.
Аналізуючи докази що мають значення для встановлення змісту та спрямованості умислу обвинуваченого ОСОБА_11 при вчиненні злочинів, суд виходив із сукупності всіх обставин вчинених діянь та врахував спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку винного, яка полягала у тому що йому було відомо про відсутність родинних з`язків у потерпілої, зловживання нею алкогольними напоями, наявність на праві власності квартири. Також, послідовність його дій, а саме після нанесення газовим ключем (який має подвійну ручку та робочу частину з двох деталей) тілесних ушкоджень по голові потерпілої не менше 9-11 травмуючих дій, тобто в життєво важливий орган, побачивши, що остання без свідомості викинув її у кювет та допускав, що ОСОБА_12 упала у водойму, що підтверджує усвідомлення обвинуваченим особливо небезпечного характеру цих дій, передбачення настання суспільно небезпечних наслідків у виді смерті потерпілої і бажання їх настання.
Про це свідчить і поведінка обвинуваченого після вчинення злочину (зокрема не вжиття заходів для надання допомоги потерпілій, приховування знаряддя вчинення злочинів, знищення слідів злочинів, як то змінення килимків в автомобілі та проведення хімчистки салону).
Про умисне вбивство з корисливих мотивів ОСОБА_12 також свідчить характер та послідовність дій ОСОБА_11 після позбавлення життя потерпілої, а саме у заволодіні ключами від квартири, викрадення її паспорта, документів про право власності на квартиру, залучення до злочину ОСОБА_10 та підробка документів для реалізації квартири, що свідчить про мету вчинення убивства ОСОБА_12 , тобто заволодіння її квартирою з метою реалізації та отримання матеріальної вигоди.
Доводи захисника ОСОБА_8 про те що сестра ОСОБА_12 не була залучена в якості потерпілої, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, п.5 ч.2 ст. 412 КПК України визнані колегією суддів безпідставними, оскільки в ході досудового розслідування та судового розгляду заяви про залучення до справи в якості потерпілих не надходили, особи потерпілими не визнавались. Крім того, правоохоронними органами не встановлено будь яких родичів потерпілої ОСОБА_12 ..
Твердження захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_11 про те що обвинуваченому не було роз`яснено про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних, перевірені колегією суддів.
Встановлено, що під час підготовчого судового засідання судом першої інстанції було виконано вимоги ст.. 384 КПК України, що підтверджується фонограмою від 21 лютого 2017 року, створеної під час фіксування судового процесу технічними засобами.
Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження відповідне письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому додано до обвинувального акта, яке підписано ОСОБА_11 та його захисником (Т1 а.к.п.24-25).
Ці обставини не заперечувались обвинуваченим і захисником в суді апеляційної інстанції.
Суд оцінивши наявні докази у кримінальному провадженні в їх сукупності обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_29 у вчиненні злочинів передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 28 ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 190 КК України, та ОСОБА_10 за ч.2 ст. 28 ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 190 КК України.
Посилання захисника ОСОБА_9 в апеляційній скарзі, що дії обвинуваченої ОСОБА_10 за ч.2 ст. 28 КК України, як вчинення злочинів за попередньою змовою групою осіб кваліфіковані безпідставно, колегією суддів, не береться до уваги як такі, що не відповідають правилам кваліфікацій злочинів при співучасті у злочині.
Як вбачається з обвинуваченого акту та вироку суду, дії ОСОБА_10 кваліфіковані за ч.2 ст. 28 ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 190 КК України цілком обґрунтовано, оскільки кримінально - правові норми передбачені ч.4 ст. 358 та ч.1 ст. 357 КК України в своїх диспозиціях не мають кваліфікуючої ознаки вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, як складної форми співучасті у злочинах.
З врахуванням фактичних обставин злочинів вчиненних у співучасті суд обґрунтовано кваліфікував зазначені злочинні дії з посиланням на загальну частину кримінального кодексу України, а саме на ч.2 ст. 28 КК України.
Призначене обвинуваченим покарання відповідає загальним засадам ст.65 КК України.
Суд врахував, що обвинувачені в порядку ст.. 89 КК України не судимі, проте є особами, які раніше засуджувалися за вчинення корисливих злочинів, і ОСОБА_11 було призначено покарання у виді позбавлення волі, вчинили злочини, в тому числі і особливо тяжкі, а ОСОБА_11 вчинив особливо тяжкий корисливий насильницький злочин, який спричинив тяжкі наслідки у виді смерті потерпілої ОСОБА_12 ..
Визначаючи вид покарання обвинуваченим, суд окрім наведених вище обставин, також врахував, що ОСОБА_11 за даними висновку комісійної судово-психіатричної експертизи виявляє органічний розлад особистості та поведінки внаслідок епілепсії із специфічними характерологічними змінами та рідкими поліморфними нападами. ОСОБА_10 з 26 грудня 2012 року перебуває на диспансерному обліку з діагнозом ВІЛ-інфекція, є одинокою матір`ю, має на утриманні дочку ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Призначені покарання є справедливими, необхідними і достатніми для запобігання вчиненню нових злочинів як самими обвинуваченими, так і іншими особами.
Перевіривши доводи обвинуваченого ОСОБА_11 , його захисника адвоката ОСОБА_8 та захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 , викладені у апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що вони не знайшли свого підтвердження. Всі докази судом, досліджені у повному обсязі, їм надано вірну кримінально - правову оцінку, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.
За таких обставин колегія суддів, вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_11 його захисника ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 , не підлягаючими задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 червня 2017 року стосовно ОСОБА_11 та ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника адвоката ОСОБА_8 і захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 без задоволення.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 22 серпня 2016 року по 20 червня 2017 року, включно.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2