Справа № 203/4903/16-к
Провадження № 1-кп/0203/58/2018
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

представника потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000712 від 08.09.2016 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, працюючий на посаді водія у ПП «Кулік», не одружений, не судимого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

07 вересня 2016 року, близько 18 години 10 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи технічно справним транспортним засобом, автомобілем «ЗАЗ-100557-43 ЗНГ», р/н НОМЕР_1 , рухався по вул. Старокозацькій з боку вул. Шмидта в напрямку вул. А. Фарби в м. Дніпро.

На шляху руху ОСОБА_6 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність к дорожнім обставинам та їх змінам, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу розташованого в районі буд. № 56 по вул. Старокозацькій, м.Дніпро, по якому рухались пішоходи з право на ліво по ходу його руху, заходів до зменшення швидкості руху керованого ним автомобілем, а при потребі зупинитися не прийняв, щоб надати дорогу пішоходам для яких може бути створена перешкода чи небезпека, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеня, гострої епідуральної гематоми правої скроневої області, перелому кісток склепіння та основи черепа праворуч з послідуючим видаленням гострої епідуральної гематоми правої скроневої ділянки, садна лобно-скроневої області праворуч, забою м`яких тканин та садна лівого ліктьового суглобу, садна області тазу ліворуч, синців передньо-бокової поверхні лівого стегна та поперекової області ліворуч, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом, автомобілем «ЗАЗ- 100557-43 ЗНГ», р/н НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, який свідчить:

п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», невиконання якого знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засідання свою вину визнав повністю, пояснивши суду, що 07.09.2017 року, близько 18-00, можливо пізніше, після виконання замовлення по доставки піци рухався на автомобілі «ЗАЗ- 100557-43 ЗНГ», р/н НОМЕР_1 , зі сторони вул. Шмидта в напрямку вул.. Сєрова, по вул. Комсомольська, зі швидкістю 35 км/год. Видимість не була обмежена, на узбіччі була припаркована машина, на пішохідному переході нікого не було.Проїжджаючи пішохідний перехід відчув удар в лобове скло, але не зрозумів що це було. Оскільки на пішохідному переході нікого не було, тому не застосовував екстрене гальмування та не прийняв міри до зупинки автомобіля, тому що не було відчуття, що скоїв наїзд. Яким чином опинилися пішоходи на вулиці, не бачив. Зупинився узв`язку із тим, що розбилося лобове скло і бокове дзеркало заднього виду з правої сторони, знизив швидкість і зупинився.Гальмівного шляху немає, оскільки швидкість була невелика. Після того, як зупинився, на проїжджій частині біля бордюру побачив потерпілу, яка лежала за пішохідним переходом. Перехожі, які там знаходилися,викликали швидку.Він намагався допомогти потерпілій, однак, йому перехожі не рекомендували цього робити. Потерпіла запитувала, що з нею відбулося, була при свідомості, болі у потерпілій не було. Дочекався швидкої, співробітників поліції. Окрім чоловіка, були люди. Слідчий експеримент за його участю проводився, підписував, зі схемами згоден.Роботодавець на той момент був ОСОБА_7 , працював у нього неофіційно, після ДТП він був звільнений. Претензій щодо автомобіля ОСОБА_7 не пред`являв. Сума шкоди, яку відшкодував, становить більше 6 тисяч. В лікарню до потерпілої не приходив. Телефонував свідку та запитував чи потрібна допомога, на що останній відповів, що їм нічого не потрібно, у них все є. Цивільний позов щодо відшкодування моральної шкоди потерпілій на суму 250 тис. грн.. залишив на розгляд суду. Визнає вину в тому, що керував транспортним засобом та не побачив і скоїв наїзд на потерпілу.

Крім повного визнання, винність ОСОБА_6 підтверджується:

?Показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка суду пояснила, що 07.09.2016 року, близько 17 год. 30 хвилин, зі своїм знайомим ОСОБА_8 , який йшов праворуч, переходила вул. Старокозацька по пішохідному переходу зі сторони пр. О.Поля в сторону парку Глоби, при цьому вони впевнилися, що машини (ліворуч та праворуч) знаходяться від них на безпечній відстані для того, щоб вони перейшли. Автомобіль обвинуваченого бачила.Вони пройшли майже половину проїзної частини дороги та дивилися вже праворуч, тобто на автомобілі, які рухаються з правої сторони. Вважає, що водій також бачив їх, коли вони переходили дорогу, оскільки в своїх показаннях говорив, що бачив її з чашкою кави в руках. По пішохідному переходу за ними рухалися люди. На узбіччі припаркованих автомобілів не було, місця для парковки були вільні. Припускає, що обвинувачений хотів їх об`їхати та виїхати на зустрічну смугу. Швидкість автомобіля мабуть змінилася, оскільки автомобіль обвинуваченого був спочатку на далекої відстані, а після наїзду було розбито лобове скло, що, на її думку, важко зробити при швидкості автомобіля 30 км/год. Після скоєння на неї наїзду, вона вдарилася об лобове скло та від удару вона перекинулася через весь автомобіль, та покаталися за машиною, від пішохідного переходу на відстань близько 10 метрів. Деякий час вона була без свідомості. Про те, що відбулося, вона вже пригадала перебуваючи у лікарні. Внаслідок ДТП в неї була друга група інвалідності, на теперішній час оформлює третю групу інвалідності. До ДТП працювала економістом, її робота була пов`язані із комп`ютерною діяльністю та складанням програм- це була робота, якою їй цікаво було займатися. Відшкодовано обвинуваченим 6000 грн. 1000 гривень це сума матеріальної шкоди, яку вона понесла, оскільки змушена в наслідок ДТП та довготривалого лікування відмовитися від навчання та отримання комп`ютерної освіти. 250 тис. гривень - сума моральної шкоди, яку обґрунтовує тим, що постійно живе в страху, порушився її нормальний уклад життя, раніше займалася фізичною підготовкою, мала медалі. В насідок ДТП заново вчилася ходити, порушена розумова діяльність, порушений опорно-руховий апарат, у зв`язку із чим важко пересуватися по сходах, має шрам на половину черепа, у зв`язку із чим змінилася зовні, відчуває постійний дискомфорт, постійно знаходиться в депресії. Обвинувачений до неї не приїжджав, не проявляв співчуття, лише турбувався за себе. Цивільний позов підтримала.

?показаннями свідка ОСОБА_9 , який суду пояснив, що із своєю знайомою, потерпілою ОСОБА_4 , переходили по пішохідному переходу вул.Старокозацьку в сторону парка ім.. Глоби. Вони впевнилися, що автомобілі від них були на великій відстані. Перебуваючи на пішохідному переході та пройшовши 1/3 дороги (не дійшли до середини дороги), побачив як автомобіль близько знаходиться, повернув голову та побачив, як потерпіла покотилася по дорозі, він одразу до неї підбіг. Звуків гальмування машини не чув. Події відбувалися днем, видимість була добра. Йшов напівкроку позаду потерпілої, бачив автомобіль ЗАЗ, коли він був на великій відстані від них. Він дивився праворуч, а тому автомобіль обвинуваченого не бачив, відчув поштовх в руку, тілесних ушкоджень не було. Момент удару не бачив, побачив як потерпіла покотилася по дорозі. Потерпіла зупинилася на боку та була без свідомості. Він одразу підбіг до потерпілої, намагався запитати її, викликав швидку. Потерпіла прийшла в свідомість у швидкій. Після ДТП у автомобіля були пошкодження з правої сторони на дзеркалі, якщо б були на лівій стороні пошкодження на автомобілі, на нього також було б скоєний наїзд. Автомобіль обвинуваченого зупинився далеко від місця ДТП.

?протоколом огляду місця ДТП від 07 вересня 2016 року, з планом-схемою ДТП та фототаблицею (т.1 а.к.п.3-10).
?протоколом проведення слідчого експерименту від 21 вересня 2016 року, за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , в присутності понятих, згідно якого ОСОБА_6 розповів та відтворив обставини ДТП 07.09.2016 року, учасником якого він став, схемою до протоколу слідчого експерименту за участю обвинуваченого, фото таблицею (т.1 а.к.п 45-50)

?протоколом проведення слідчого експерименту від 22 вересня 2016 року, за участю свідка ОСОБА_9 , в присутності понятих, згідно якого ОСОБА_9 розповів та відтворив обставини ДТП 07.09.2016 року, свідком якого він став, схемою до протоколу слідчого експерименту за участю свідка, фото таблицею (т.1 а.к.п.71-76)

?висновком судової авто-технічної експертизи від 27 вересня 2016 року №5/10.1-899, згідно якого водій автомобіля «ЗАЗ 110557-43 ЗНГ»,р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , повинен був діяти відповідно до вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України. В умовах даної події водій ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода своєчасними застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду. При заданому механізмові події, дії водія ОСОБА_6 не відповідають вимогам п.18.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП (т.1, а.к.п.82-84).
?висновком судово-медичної експертизи №3727е від 29.09.2016 року, згідно якого у потерпілій виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеня, гострої епідуральної гематомиправої скроневої області, перелому кісток склепіння та основи черепа праворуч з послідуючим видаленням гострої епідуральної гематоми правої скроневої ділянки, садна лобно-скроневої області праворуч, забою м`яких тканин та садна лівого ліктьового суглобу, садна області тазу ліворуч, синців передньо-бокової поверхні лівого стегна та поперекової області ліворуч. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень можливо вказати, що вони могли утворитись від дії тупих твердих предметів (предмету), якими могли бути виступаючи частини рухаю чого автозасобу з можливими послідуючим падінням на тверде дорожнє покриття, можливо за умов дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи дані медичної документації, можливо вказати, що вони могли утворитися не задовго до надходження її до медичного закладу, тобто можливо і в термін на який вказує обстежена. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння (т.1, а.к.п.27-29)

Оцінюючи всі надані по справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_6 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доказана повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

ОСОБА_6 на обліку у лікаря психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, вину визнав повністю та щиро покаявся у скоєному, цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав та зобов`язався відшкодувати суму моральної шкоди, яку встановить суд.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є визнання вини та щире каяння, сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивчивши всі вказані обставини, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без його ізоляції від суспільства і саме таке покарання буде достатнім для попередження нових злочинів.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 статті 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керування транспортними засобами, яке застосовується у випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з грубим або повторним порушенням порядку користування таким правом.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, данні про те, що останній будь-коли скоював адміністративні правопорушення, пов`язані з експлуатацією транспортного засобу, відсутні. Однак, суд також приймає до уваги, що в наслідок ДТП потерпіла отримала тяжкі ушкодження, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Розглядаючи питання відносно стягнення з обвинуваченого завданої потерпілій моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно вимог ст. 1167 ЦК України, моральна (немайновий) шкода, заподіяна громадянинові діями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода причинна не з його вини. Моральна шкода відшкодовується, у тому числі і в грошовій формі. Розмір відшкодування визначається судом з врахуванням вмісту позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних і моральних стражданнях потерпілого, а також інших негативних наслідків.
Суд погоджується із доводами цивільного позивача ОСОБА_4 про те, що внаслідок скоєного злочину та отримання тілесних ушкоджень, вона перенесла фізичний біль та постійного душевного страждання, погіршення здібностей та позбавлення можливостей їх реалізовувати в своїй роботі, змушена додавати додаткових зусиль для подальшої організації свого життя.
За таких обставин, суд вважає, що заявлена сума моральної шкоди, в розмірі 250000 гривень, підлягає задоволенню в повному обсязі.
Заявлена сума матеріальної шкоди, в розмірі 1000 гривень, також знайшла своє підтвердження та підлягає стягненню з обвинуваченого.
Судові витрати в розмірі 703 гривень 68 копійок за проведення експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368,370,373, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, і призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід до ОСОБА_6 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в наслідок відшкодування матеріальної шкоди, - 1000 грн. (одну тисячу) гривень, в наслідок відшкодування моральної шкоди - 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 703 (сімсот дтри) гривні 68 копійок

Речові докази: автомобіль «ЗАЗ 110557-43 ЗНГ», р/з НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортного засобу, за адресою: м.Дніпро, вул.М.Малиновського, буд.114 ТОВ «Авто-Клуб», повернути власнику ОСОБА_7 .

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Суддя ОСОБА_1