Справа № 204/1125/18
Провадження № 1-кп/204/363/18
У Х В А Л А
26 лютого 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити справу до судового розгляду.
Потерпілий в підготовчому судовому засіданні подав скаргу на дії слідчого та просив повернути обвинувальний акт прокурору, зобов`язавши слідчого оцінити докази, щодо фактичного розміру шкоди, зокрема суми грошей у розмірі 1500 грн. та прийняти відповідне процесуальне рішення. В обґрунтування скарги вказав, що 31 грудня 2017 року обвинувачені скоїли крадіжку із його гаражу № НОМЕР_1 гаражного співтовариства «Автолюбітель 5», розташованого по вул. Арбатська у м. Дніпро та викрали належні йому речі: планшет «Lenovo Tab 3» вартістю 2299 грн.; зварювальний апарат в розмірі 2478 грн.; копресор в розмірі 2766 грн.; грошові кошти в розмірі 1500 грн., на загальну суму 9043 грн. Перед початком допиту в якості потерпілого він був попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань. В своїх показах він зазначив, що з його гаражу, крім речей, були викрадені грошові кошти в розмірі 1500 грн. Проте, в порушення зазначених норм, слідчий не прийняв до уваги його покази щодо викрадення обвинуваченими грошових коштів у сумі 1500 грн., не дослідив цю обставину, тим самим не встановив фактичний розмір шкоди, завданої йому кримінальним правопорушенням. Не приймаючи до уваги його покази щодо викрадення грошових коштів, слідчий не навів жодного мотиву з якого він відхилив ці докази. Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які об`єктивні дані, які б ставили під сумнів правдивість його показань або спростували їх. Таким чином, не здійснення слідчим перевірки вказаних обставин не ґрунтується на нормах КПК та порушують його право на захист від кримінального правопорушення, на забезпечення повного та неупередженого розслідування, а також повного відшкодування матеріальної шкоди, завданої йому злочином. Порушення слідчим положень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування потягло за собою порушення вимог щодо змісту обвинувального акту, а саме в обвинувальному акті не викладені в повному обсязі фактичні обставини кримінального правопорушення та не зазначений фактичний розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. А відтак, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
Обвинувачений ОСОБА_7 просив призначити справу до судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_8 просив призначити справу до судового розгляду.
Прокурор пояснив суду, що потерпілий звертаючись до правоохоронних органів с заявою про кримінальне правопорушення, зазначав про факт викрадення у нього 1500 грн. крім інших речей, зазначених в обвинуваченні, але скарга потерпілого не підлягає задоволенню оскільки на стадії досудового розслідування факт викрадення грошових коштів у сумі 1500 грн. у потерпілого не знайшов свого підтвердження. При цьому, будь яких процесуальних рішень з цього питання слідчим не приймалося, в тому числі й передбачені ч. 1 ст. 284 КПК України. Що стосується не відповідності розміру шкоди, зазначеній в обвинувальному акті фактичній шкоді, то вважає, що це не є порушенням вимог ст. 291 КПК України, а може бути виправлено під час судового розгляду. Також вважає, що дії обвинувачених вірно кваліфіковані.
Вислухавши учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд вважає, що призначити кримінальне провадження до судового розгляду неможливо, а обвинувальний акт підлягає поверненню з наступних підстав.
Частиною 2 ст. 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 316 цього Кодексу.
У відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.
Згідно ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, розмір завданої шкоди та формулювання обвинувачення.
Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Суд погоджується з потерпілим ОСОБА_6 , в частині того, що під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню слідчим та прокурором по справі було грубо порушені його права як потерпілого, оскільки порушення слідчим положень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування потягло за собою порушення вимог щодо змісту обвинувального акту, а саме в обвинувальному акті не викладені в повному обсязі фактичні обставини кримінального правопорушення та не зазначений фактичний розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Незважаючи на це, слідчим було складено обвинувальний акт, в якому обвинуваченим не інкримінується викрадення грошових коштів у сумі 1500 грн.
В реєстрі до обвинувального акту відсутні відомості про процесуальні рішення щодо виділення в окреме провадження матеріалів по викраденню частини майна, що не увійшла до переліку, зазначеного в обвинувальному акті, або закриття провадження в цій частині. На переконання суду, зазначена бездіяльність сторони обвинувачення грубо порушує права ОСОБА_6 як потерпілого, фактично позбавляє його права на відшкодування в повному обсязі завданої йому шкоди (п.10 ч. 1 ст. 56 КПК України), оскільки суд не має права виходити за межі пред`явленого обвинувачення.
Крім того, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат (ст.91 КПК України). Обов`язок доказування цих обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого (ч.1 ст.92 КПК України).
Згідно п.7 ч.2 ст.291 КПК України розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинен бути зазначений в обвинувальному акті.
Злочин, передбачений ст.185 КК України, є злочином з матеріальним складом, тому для визначення наявності його ознак в діях особи необхідно встановити вартість викраденого майна, яка безпосередньо пов`язана із настанням відповідної шкоди, яка, в свою чергу, визначається із врахуванням матеріального становища потерпілого та спричинених йому збитків.
Але слідчий в обвинувальному акті не тільки не вказав про викрадення грошових коштів у розмірі 1500 грн., але й не прийняв з цього питання жодних процесуальних рішень, передбачених ч. 1 ст. 284 КПК України.
Це, в свою чергу, позбавило потерпілого можливості оскаржити дії слідчого на стадії досудового розслідування та можливості доведення (підтвердження) розміру шкоди, спричиненої злочином.
Відповідно ж до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
При цьому, суд звертає увагу на неприпустимість формального підходу органу досудового розслідування під час викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, не зважаючи на можливість зміни обвинувачення в суді, оскільки за таких обставин порушується право на захист обвинувачених.
Більш того, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 338 КПК України зміна обвинувачення можлива лише з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення і виключно, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа. Але невідповідність розміру зазначеної шкоди її фактичному розміру не є новими фактичними обставинами.
Також слід зазначити, що згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно обвинувального акту, як ОСОБА_7 так й ОСОБА_8 обвинувачуються у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у приміщення, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України.
Між тим, диспозиція ч. 3 ст. 185 КК України викладена як: крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому.
Тобто, поняття «приміщення» є більш широким за своїм змістом ніж поняття «інше приміщення» оскільки останнє не включає в себе поняття «житло».
При цьому, це не є з боку суду оцінкою кваліфікації дій обвинувачених та доказів.
Таким чином, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, враховуючи позицію потерпілого ОСОБА_6 , про необхідність повернення обвинувального акту прокурору з зазначеної підстави, суд приходить до висновку, що клопотання потерпілого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 підлягає частковому задоволенню в частині повернення обвинувального акту прокурору.
Що ж стосується вимоги потерпілого про зобов`язання слідчого оцінити докази, щодо фактичного розміру шкоди, зокрема суми грошей у розмірі 1500 грн. та прийняти відповідне процесуальне рішення, то суд зазначає, що в цій частині слід відмовити, оскільки суд під час вирішення питання про повернення обвинувального акту прокурору, в повній мірі вказав на невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України (його недоліки), які мають бути усунені органом досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 369-372 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання потерпілого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту до Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 задовольнити частково.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1