Справа № 507/1933/17
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В С Т А Н О В И В :
Слідчий в клопотанні зазначає, що в ніч на 16.12.2017 року, невстановлені особи через ворота проникли в двір ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , в гаражне приміщення та з належного йому автомобіля марки "Ваз-2106", д/н НОМЕР_1 , таємно викрали: 4 пластикових ковпака білого кольору; акумуляторну батарею "Westa"11/2017 р.в., потужністю 60 Амп./год.; кришку трамплера з бронебійними дротами та насвічниками; 2 овальні аудіо колонки, б/к та аудіо магнітолу "Player JD", з пультом, спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму близько 3000 грн.
В ході огляду місця пригоди за факазаним фактом , в салоні автомобіля, з якого було скоєно крадіжку, на задньому сидінні було виявлено та вилучено запальничку синього кольору з маркуванням "Lion", яку зі слів заявника було залишено злочинцями, оскільки в його власності такої запальнички не було і вона йому не належить.
Вказана запальничка має значення речового доказу по кримінальному провадженню та вподальшому з її використанням будуть проводитись слідчі дії, тому слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучену запальничку.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України, предмети, які вилучені, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним в ч.2 ст.167 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:… 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що зазначена запльничка, що була вилучена під час огляду автомобіля, має значення речового доказу та в подальшому підлягатиме дослідженню, тому з метою забезпечення, її збереження, для проведення експертного дослідження необхідно накласти на неї арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Ухвала підлягає негайному виконанню старшим слідчим СВ Любашівського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .
Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Слідчий суддя : ОСОБА_1