Справа № 364/265/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/51/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 10.01.2018

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

представника потерпілої ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Володарського районного суду Київської області від 19 жовтня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 146 КК України та призначено йому покарання, із застосуванням ст. 70 КК України, у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.
Постановлено цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_8 , про відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином задоволити частково та стягнути з останнього на користь ОСОБА_13 , моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.
Постановлено цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_8 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином задовольнити частково та стягнути з останнього на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 30 863 (тридцять тисяч вісімсот шістдесят три) гривні 61 копійка та моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 , матеріальну шкоду у зв`язку з втратою годувальника, в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 58 копійок, щомісячно, довічно.
Постановлено цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_8 , про відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином задоволити частково та стягнути з останнього на користь ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.
Постановлено цивільний позов ОСОБА_14 в інтересах малолітньої ОСОБА_16 до ОСОБА_8 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином задоволити частково та стягнути з останнього на користь ОСОБА_14 , яка діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_16 , матеріальну шкоду, завдану смертю батька, в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 58 копійок, щомісячно, і до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку, та моральну шкоду в розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.
Цим же вироком вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що 09 жовтня 2016 року близько 23 години 00 хвилин перебував в орендованому ним кафе «Каспій», що розташоване за адресою АДРЕСА_3 , та в приміщенні кафе в нього виник конфлікт з гр. ОСОБА_17 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Після конфлікту ОСОБА_17 покинувши приміщення закладу пошкодив автомобіль марки «CHEVROLET LACETTI» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , та одразу був затриманий свідками протиправних дій.
10 жовтня 2016 року близько 02 години 30 хвилин ОСОБА_8 за попередньою змовою з групою осіб, почав реалізовувати свій злочинний намір на умисне позбавлення волі та почав наносити ОСОБА_17 тілесні ушкодження по різних частинах тіла, після чого з метою незаконного позбавлення волі схопивши за руки ОСОБА_17 , всупереч волі останнього, завели ОСОБА_17 в приміщення кафе «Каспій», де ОСОБА_8 разом з іншою особою (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, а саме ОСОБА_18 , який відповідно до матеріалів кримінального провадження перебуває в розшуку) почали умисно наносити ОСОБА_17 удари руками, ногами та дерев`яною битою в область голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок. Після чого ОСОБА_8 близько 04 години 40 хвилин поїхав з кафе «Каспій» та в період часу з 09 до 10 години останній прибув до кафе «Каспій» та пересвідчившись, що ОСОБА_17 ще утримується в закладі, близько 11 години 30 хвилин звільнив ОСОБА_17 та передав його брату потерпілого, гр. ОСОБА_12 , та близько 15 години 20 хвилин ОСОБА_17 помер від отриманих тілесних ушкоджень.
Згідно висновку експерта № 433 від 19 листопада 2016 року смерть ОСОБА_17 наступила внаслідок внутрішньочерепної травми, що проявилась крововиливами під оболонки, у тканину та шлуночки головного мозку з розладом кровообігу в ньому. На тілі ОСОБА_17 виявлено більше, ніж 50 точок прикладання сили.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить постановити ухвалу, якою вирок Володарського районного суду Київської області від 19 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_8 скасувати та кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржуваний вирок не відповідає вимогам ч. 3 ст. 374 КПК України, оскільки обвинувачення сформоване судом, являється не конкретизованим, адже у ньому не зазначено спосіб вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, зокрема, чим саме та куди саме наносив удари обвинувачений ОСОБА_8 , тобто внаслідок яких саме дій останнього виникли тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого. Не вказано у вироку і які саме дії вчинив ОСОБА_8 , що призвели до незаконного позбавлення волі потерпілого. Окрім цього, у вироку не зазначено мотив кримінального правопорушення.
Сторона захисту вважає, що вирок суду є необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню на підставі ст. 409 КПК України. Невідповідність висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження полягає у тому, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Так, у своєму вироку суд першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_8 посилається зокрема на покази потерпілих у справі: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 . При цьому, захисник звертає увагу суду, що в тексті вироку викладено не всі покази вказаних свідків, а лише ті, які на думку суду доводять вину ОСОБА_8 .
Крім того, захисник вказав, що висновок експерта № 433 від 19 листопада 2016 року не міг бути визнаний судом належним доказом, оскільки після закінчення досудового розслідування даного кримінального провадження, всупереч вимогам ст. 290 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_8 та його захисникам не було відкрито медичної картки стаціонарного хворого № 4442 реанімаційного (травматологічного) відділення Сквирської центральної районної лікарні на ім`я ОСОБА_17 , а також висновки судово-токсикологічної експертизи № 2866 від 17 листопада 2016 року та судово-гістологічної експертизи № 1370 від 17 листопада 2016 року, на підставі яких складався висновок експерта № 433 від 19 листопада 2016 року. Відповідно, і всі інші висновки судово-медичного експерта, переважна більшість, яких виконана з урахуванням протоколів проведених слідчих експериментів зі свідками, зокрема № 566-433 від 04 січня 2017 року (т. 2 а.с 184), № 573-433 від 05 січня 2017 року (т. 2 а.с. 200), № 572-433 від 06 січня 2017 року (т. 2 а.с. 218), № 569-433 від 05 січня 2017 року (т. 2 а.с. 236), № 568-433 від 06 січня 2017 року (т. 2), № 570-433 від 05 січня 2017 року (т. 3 а.с. 43), № 565-433 від 04 січня 2017 року (т. 3 а.с. 66), № 571-433 від 06 січня 2017 року (т. 3 а.с. 84), № 564-433 від 03 січня 2017 року (т. 3), № 567-433 від 03 січня 2017 року (т. 3 а.с. 90), які є похідними від первинного висновку судово-медичного експерта № 433 від 19 листопада 2016 року, також являються недопустимими доказами.
Крім того, захисник вказав, що слідчий СВ Сквирського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_33 , якому доручено здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні, провів ряд слідчих дій до того моменту, як він був включений до слідчої групи, тобто без відповідних процесуальних повноважень. Таким чином, на думку захисту, постанова про визнання речовими доказами (т. 1 а.с. 208-209), відповідно до якої він визнав у кримінальному провадженні № 0000538 від 10 жовтня 2016 року речовим доказом «пластиковий коврик зі слідами РБК», постанова про визнання речовими доказами (т. 1 а.с 211), відповідно до якої він визнав як речовий доказ у цьому ж кримінальному провадженні «зразки крові ОСОБА_17 », постанова про визнання речовими доказами (т. 1 а.с. 213), відповідно до якої визнав речовим доказом «змиви з долонь обох рук трупа ОСОБА_17 » та постанова про визнання речовим доказом (т. 1 а.с 215-216) «речі ОСОБА_17 », які були виявлені та вилучені 11 жовтня 2016 року за місцем проживання ОСОБА_17 , а також мобільний телефон «Bravis» та «IMEI», є незаконними, а перелічені предмети згідно вказаних постанов, не приєднані належним чином до кримінального провадження як речові докази, а тому такими не являються і є недопустимими.
Відповідно, проведені по справі молекулярно-генетичні експертизи, які проводились у справі експертами Київського обласного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, а саме висновки № 19/6-01/1023 від 13 грудня 2016 року (а.с. 18-23), висновок № 19/6-01/1021 від 14 грудня 2016 року (т. 2 а.с. 36-41), висновок № 19/6-01/1022 від 30 листопада 2016 року (т. 2 а.с. 47-50), висновок 19/6-01/1020 від 14 грудня 2016 року (т. 2 а.с. 56-64), висновок 19/6-01/1025 від 14 грудня 2016 року (т. 2 а.с.70-72), висновок № 19/6-01/1024 від 15 грудня 2016 року (т. 2 а.с. 98-101), висновок № 19/6-01/1079 від 03 січня 2017 року (т. 2 а.с.106-111), також є недопустимими доказами у справі.
Крім того, захисник вказав, що свідки ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 до суду прокурором для допиту так і не були доставлені, внаслідок чого сторона захисту була позбавлена можливості реалізувати своє право на захист шляхом їх допиту, а суд в свою чергу, не зміг перевірити достовірність даних, викладених у протоколах слідчих експериментів, проведених за їх участю, а тому слідчі експерименти, а саме протоколи цих слідчих експериментів, диски з відеозаписами цих слідчих дій проведені за участю вказаних свідків, є недопустимими у справі. Відповідно висновки судово-медичного експерта за № 566-433 від 04 січня 2017 року, № 573-433 від 05 січня 2017 року, № 570-433 від 05 січня 2017 року, № 571-433 від 03 січня 2017 року, які є похідними від вище перелічених недопустимих доказів, складені з врахуванням протоколів слідчих експериментів підлягають визнанню недопустимими. Також, відповідно підлягають визнанню недопустимими й протокол пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_34 від 14 грудня 2016 року (т. 3 а.с. 25-27), протокол пред`явлення речей для впізнання ОСОБА_34 від 15 грудня 2016 року (т. 3 а.с. 28-32), яка не була належним чином допитана в судовому засіданні.
В порушення вимог п. 7 ст. 223 КПК України та п. 5 ст. 240 КПК України при проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_30 дані вимоги закону слідчим дотримані не були.
З огляду на викладене, на думку захисту, очевидним є той факт, що стороною обвинувачення суду не надано жодних належних та допустимих доказів вини ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 3 ст. 146 КК України. При цьому очевидним є той факт, що суд першої інстанції проявив неупередженість щодо ОСОБА_8 зайнявши сторону обвинувачення.
В запереченнях прокурор просить апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення як необґрунтовану, оскільки за результатами судового розгляду суд першої інстанції надав належну оцінку доказам за критерієм «поза розумним сумнівом» що підтверджує винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 .
В запереченнях потерпіла ОСОБА_11 , потерпілий ОСОБА_12 , потерпіла ОСОБА_13 та потерпіла ОСОБА_14 просять вирок Володарського районного суду Київської області від 19 жовтня 2017 року залишити без зміни, оскільки зазначені в апеляційній скарзі обставини не відповідають дійсності та спростовуються доказами, що знаходяться в матеріалах справи.
В запереченнях представник потерпілих адвокат ОСОБА_15 просить залишити обвинувальний вирок Володарського районного суду Київської області від 19 жовтня 2017 року без зміни, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції, судом у відповідності до вимог КПК України отримано, досліджено та надано належну оцінку доказам на підставі яких винесено законний та обґрунтований вирок.
Заслухавши доповідь судді, захисників обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , котрі підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задоволити, думку прокурора, потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та представника потерпілої ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 , котрі заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Суд першої інстанції в судовому засіданні повно та всебічно дослідив наявні в матеріалах кримінального провадження докази та дав їм належну оцінку. Не зважаючи на те, що ОСОБА_8 повністю не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинах, його вина доведена наступними доказами, а саме:

показаннями самого обвинуваченого даних ним в судовому засіданні суду першої інстанції, в яких він в основному не заперечує обставин вчинення злочинів, проте заперечує, що він наносив удари потерпілому ОСОБА_17 та позбавляв його волі;

показаннями потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

показаннями свідка ОСОБА_37 , котра в судовому засіданні суду першої інстанції показала, що вона працювала у кафе «Каспій», вона особисто бачила, як ОСОБА_38 , який загинув, кинув камінь у автомобіль, який був припаркований біля кафе, після чого почав тікати з цього місця. За ОСОБА_39 побіг незнайомий чоловік та 2 жінки. Ця подія була в жовтні 2016 року приблизно з 24 години до 01 години. Коли його догнали, то ОСОБА_40 бив незнайомий чоловік. Коли ОСОБА_40 чоловік і 2 жінки привели до кафе, то його били ОСОБА_41 , який також працював в кафе разів 5, та ОСОБА_42 2-3 рази, удари наносили в різні частини тіла руками та ногами, після чого приїхали працівники поліції. ОСОБА_40 забрали разом з ОСОБА_43 . Перед приїздом поліції Ікмет бив в область грудної клітки ногою, а ОСОБА_44 1 раз в лице, а інші удари в область грудей. Біля кафе «Каспій» вона була разом зі своєю подружкою. Автомобіль, який був припаркований біля кафе належав ОСОБА_45 . Коли привели ОСОБА_40 він був в нормальному стані і біля кафе удари наносив незнайомий чоловік, який його наздогнав. Після чого всі присутні, в тому числі і вона з подружкою зайшли до кафе та сіли на лавочку. В кафе були присутні ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , 2 жінки та чоловік, які привели ОСОБА_40 . Незнайомий чоловік був одягнутий в червону куртку. ОСОБА_42 агресивно кричав на ОСОБА_40 , а ОСОБА_41 наніс удар в лице, після чого в ОСОБА_40 пішла кров з рота та носа. Незнайомий чоловік на ім`я ОСОБА_46 також наніс один чи два удари ОСОБА_47 , який лежав на лавочці. Хтось з присутніх викликав поліцію. По приїзду поліція забрала ОСОБА_40 та ОСОБА_48 , після чого вона з подружкою ОСОБА_49 пішла додому. ОСОБА_41 та ОСОБА_44 наносили удари, запитуючи, навіщо він пошкодив автомобіль. ОСОБА_42 наносив удари ОСОБА_47 і руками і ногами.
показаннями свідка ОСОБА_23 , котра в судовому засіданні суду першої інстанції показала, що разом з ОСОБА_50 пішла у нічний час до магазину «АТБ», коли підходили до магазину, то почули, як спрацювала сигналізація автомобіля зі сторони кафе «Каспій» і повернулися, щоб подивитися, що сталося, підійшовши, побачили, що ОСОБА_51 наздогнав невідомого громадянина, який лежав на землі, якого останній підвів за курточку та повів до кафе «Каспій». Коли підводили ОСОБА_40 до кафе, то з кафе вийшов незнайомий чоловік в рижій дублянці і вдарив ОСОБА_40 . Пізніше стало відомо, що це ОСОБА_41 . ОСОБА_42 викликав працівників поліції. Коли працівники поліції забрали ОСОБА_40 та ОСОБА_48 і поїхали, вони вийшли з кафе. Подія була приблизно після 24 години. В ОСОБА_40 на лиці була засохла кров. Завівши ОСОБА_40 в кафе його посадили на лавку та ОСОБА_42 запитав, навіщо він пошкодив його автомобіль. Стан ОСОБА_40 коли приїхала поліція був нормальний, так як він ще намагався сваритися з ОСОБА_43 та ОСОБА_52 . Коли працівники поліції приїхали в кафе то вона підписувала якісь документи, які саме, не пам`ятає. В закритому кафе залишилися ОСОБА_42 , ОСОБА_38 та ОСОБА_41 . Видимих ушкоджень в ОСОБА_40 не було. Вона з ОСОБА_53 ударів ОСОБА_47 не наносила. Дана подія відбувалась приблизно з 23 години 09 жовтня 2016 року до 01 години 10 жовтня 2016 року;
показаннями свідка ОСОБА_26 , котра в судовому засіданні суду першої інстанції показала, що 10 жовтня 2016 року, приблизно в 03 години ночі сиділи в кафе «Люкс» і коли вийшли на вулицю то почули, як сильно кричав якийсь чоловік, а два інших чоловіка затягували чоловіка, який кричав до кафе «Каспій». Кафе «Люкс» знаходиться від кафе «Каспій» приблизно в 30 метрах. Двоє чоловіків, які затягували третього під руки в кафе «Каспій» їй не знайомі і не могла бачити так як на вулиці було темно, бачила лише силуети;
показаннями свідка ОСОБА_22 , котра в судовому засіданні суду першої інстанції показала, що 09 жовтня 2016 року близько 24 години, вона разом зі своєю кумою пішла до магазину «АТБ», де зустріли ОСОБА_54 , з яким разом пішли в сторону магазину «АТБ». Коли підійшли до магазину, то почули, як спрацювала сигналізація автомобіля і повернулися, щоб подивитися, що сталося, підійшовши, побачили, що ОСОБА_46 затримав ОСОБА_55 , в якого запитував, навіщо він так зробив. Коли ОСОБА_46 затримав ОСОБА_56 , він стояв на колінах і ОСОБА_46 наносив удари в обличчя рукою. Потім ОСОБА_46 підняв ОСОБА_40 і повів в сторону кафе «Каспій». З кафе вибіг якийсь чоловік і підбігши до ОСОБА_55 наніс останньому удар, після чого ОСОБА_40 завели до кафе і посадили на лавку де ОСОБА_46 також наніс ще декілька ударів ОСОБА_47 . Потім ОСОБА_42 наносив удари долонями по обличчю близько 5 раз. В ОСОБА_40 йшла кров з носа. ОСОБА_42 викликав працівників поліції, які приїхали, після чого забрали ОСОБА_56 та ОСОБА_48 і поїхали в невідомому напрямку. Приблизно через 10 хвилин працівники поліції повернулися та ОСОБА_57 з ОСОБА_43 пішли до кафе «Каспій», а нам сказали йти додому та закрили двері. Видно було, що ніс в ОСОБА_40 був розбитий, йшла кров, але рухався він самостійно. Працівники поліції в кафе складали якісь документи, які саме їй невідомо, документи підписувала її кума. ОСОБА_58 в ОСОБА_40 була ціла коли ОСОБА_46 вів його до кафе, вона особисто ОСОБА_40 не била, а відштовхувала від себе, ОСОБА_59 також ударів ОСОБА_47 не наносила, коли підводили ОСОБА_40 до кафе, то громадянин на ім`я ОСОБА_41 наніс удар ОСОБА_47 кулаком. Ця подія була приблизно з 24 години до 00 годин 50 хвилин 10 жовтня 2016 року;
показаннями свідка ОСОБА_30 , котра в судовому засіданні суду першої інстанції показала, що вона працювала в кафе «Каспій» на посаді прибиральниці. 10 жовтня 2016 року, приблизно біля 08 години 00 хвилин вона прибула на роботу де її вже зустріла продавщиця ОСОБА_60 , яка повідомила, що в нас гості. Зайшовши в кафе побачила, що стоїть ОСОБА_41 з дерев`яним дрючком, на полу сидів чоловік, брудний, мокрий, я сказала присутнім, щоб вони випустили його додому. Коли почала прибирати на другому поверсі в кафе «Каспій» то бачила, як ОСОБА_41 шарпав чоловіка, бив руками, після чого чоловік падав на землю, коли зносила мішки зі сміттям, то повторно сказала ОСОБА_61 , щоб відпустили цього чоловіка, на що ОСОБА_41 сказав, що чоловік в стані алкогольного сп`яніння і наніс йому один удар битою по голові в туалеті і цей чоловік після удару впав не землю замертво. Ікмет за ноги витягнув цього чоловіка і кинув на землю. На мої зауваження не чіпати даного громадянина Ікмет не реагував. На мої запитання до ОСОБА_48 чому його не відпускають додому, ОСОБА_42 повідомив, що його не відпустять поки не віддадуть гроші за пошкоджений автомобіль, який побив цей чоловік. На мою пропозицію відпустити цього чоловіка додому, ОСОБА_42 сказав, що вони розберуться, після чого ОСОБА_42 по черзі з ОСОБА_62 шарпали за одяг чоловіка. ОСОБА_42 давав потерпілому телефон, щоб той подзвонив брату чи матері, щоб ті привезли гроші за побитий автомобіль. Потерпілий неодноразово піднімався та падав, так як був сильно побитий. Після того як потерпілий падав на підлогу то ОСОБА_42 та ОСОБА_41 знов били його ногами. Після того як помила сходи та фоє кафе, побачила, як ОСОБА_42 та ОСОБА_41 потягли потерпілого на літній майданчик кафе. ОСОБА_42 сказав їй, щоб вона помила підлогу з хлоркою там де знаходився потерпілий. Коли виносила воду та сміття через літній майданчик то побачила, що цей чоловік сидів на стільці, над ним стояв ОСОБА_42 , шарпав його за одяг та поливав водою. Коли виходила на літній майданчик, то бачила як потерпілого били ОСОБА_42 та ОСОБА_41 . Були глухі удари, які можливо також чула продавщиця ОСОБА_60 . Також, коли поверталася виливши воду побачила, що чоловік стояв на колінах, над ним стояв ОСОБА_42 , який продовжував бити його руками та відливати водою. Ікмет в цей час вийшов, а ОСОБА_42 залишався з потерпілим. Останній раз, коли вона бачила як потерпілого затягли до туалету, включили воду, щоб відмився потерпілий, який був сильно побитий та сильно стогнав. Вона говорила до потерпілого, але він на розмову не реагував, після чого вона вилила воду та пішла додому. В кафе «Каспій» працювала один місяць. На роботу приходила зранку і працювала до обіду, працювала не офіційно, в кафе «Каспій» атмосфера серед колективу була негативна. Коли перший раз побачила незнайомого чоловіка, потерпілого, був великий безлад, бруд, мокро, куски арматури на підлозі, куски тирсоплити , які валялись на підлозі у фоє, потерпілий сидів на підлозі прикривши голову руками, тому обличчя потерпілого вона не розгледіла. Ікмет бив кулаками потерпілого по голові, приблизно наніс три удари з дуже великою силою, після яких потерпілий падав на землю, а ОСОБА_41 бив його ногами. Коли потерпілий хотів встати, то говорила ОСОБА_61 , щоб він зводив потерпілого в туалет. В туалеті ОСОБА_41 також бив потерпілого, а потім дрючком по голові сильним ударом, після якого потерпілий впав на землю. Витягнувши потерпілого з туалету, затягли його до фоє та кинули об підлогу. Коло потерпілого знаходились ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , брат ОСОБА_48 та дружина ОСОБА_48 . Вони говорили, що потерпілий в стані алкогольного сп`яніння та йому допомога не потрібна, вони розберуться самі, щоб потерпілий віддав гроші за пошкоджений автомобіль. ОСОБА_42 бив потерпілого, шарпав за одяг, давав йому телефон щоб потерпілий телефонував до матері, для того, щоб заплатити гроші за автомобіль, при цьому ОСОБА_42 наніс кулаком три-чотири удари в голову, удари були дуже сильні, потерпілий сам не міг ходити, так як був сильно побитий і весь час падав. Весь цей час продавець ОСОБА_60 була постійно у фоє. В цей же день близько 14 години прийшла знову до кафе, так як дружина ОСОБА_48 ОСОБА_63 проводила збори з працівниками кафе. На цих зборах продавщиця ОСОБА_64 сказала, що потерпілого вкинули в багажник автомобіля та повезли з кафе в невідомому напрямку. До неї зверталися перед судом, щоб вона змінила свої покази або не давала покази взагалі, дружина обвинуваченого ОСОБА_48 пропонувала їй гроші, щоб ОСОБА_42 не був винний, а винним був ОСОБА_41 . Коли вона бачила останній раз потерпілого в кафе, він не міг говорити, або щось пояснити, був сильно побитий, лице було синє від побоїв, були сильно побиті руки, а інших ушкоджень не бачила, так як потерпілий був одягнений. Вона особисто не бачила, щоб ОСОБА_42 бив потерпілого битою, бачила, як бив кулаками, а битою бив ОСОБА_41 . На роботу в кафе ОСОБА_42 приїхав приблизно о 09 годині, коли вона вже була на роботі. Потерпілий був одягнутий в чорну куртку та джинси світлого кольору. Будь-якого супротиву ОСОБА_45 та ОСОБА_61 потерпілий не чинив;
показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , котрі надали покази про те, що в період часу приблизно з 22 години 00 хвилин 09 жовтня 2016 року, ОСОБА_17 був з ними, коли в них був конфлікт з ОСОБА_8 через побиття ОСОБА_65 і ОСОБА_17 був без будь-яких тілесних ушкоджень, будь з ким в бійку ОСОБА_17 не вступав, та будь від кого тілесних ушкоджень не отримував. Після закінчення конфлікту поїхали додому, забравши ОСОБА_17 , який був без тілесних ушкоджень;
протоколом огляду місця події від 10 жовтня 2016 року з фототаблицями зі Сквирської ЦРЛ Київської області;

протокол огляду місця події від 10 жовтня 2016 року з фототаблицями з кафе-бару «Каспій»;

протокол обшуку від 11 жовтня 2016 року в приміщенні кафе-бару «Каспій»;

протокол огляду документів від 22 грудня 2016 року, а саме диску, де наявна інформація про телефонні з`єднання абонентів, котрі користуються в побуті ОСОБА_8 , ОСОБА_66 та ОСОБА_67 з прив`язкою до базових станцій за період з 08 жовтня 2016 року по 29 листопада 2016 року, де встановлено, що у період часу з 02 години 03 хвилини по 03 годину 18 хвилин обвинувачений 4 рази спілкувався з ОСОБА_68 загальним часом 311 секунд;

протоколом огляду документів від 13 грудня 2016 року, а саме диску з камер відеоспостереження магазину «Панорама» де зображено момент нанесення удару ОСОБА_68 по обличчю ОСОБА_55 ;

висновком експерта № 433 від 19 листопада 2016 року де зазначено, що на тілі трупа знайдені наступні тілесні ушкодження: синці, садна, рана, крововиливи на голові, крововиливи під оболонки у тканину та в шлуночки головного мозку, переломи 9, 10 ребер справа, 9, 10, 11, 12 ребер злів, синці, садна та крововиливи на тулубі, синці, садна та крововиливи на кінцівках. Смерть ОСОБА_17 настала від внутрішньочерепної травми, що проявилась крововиливами під оболонки у тканину та в шлуночки головного мозку з розладом кровообігу в ньому. Вищевказане свідчить про те, що є прямий причинний зв`язок між отриманими ушкодженнями та настанням смерті ОСОБА_17 . Ушкодження, що спричинили смерть потерпілого мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя. Всі вищеописані ушкодження заподіяні тупими предметами. Локалізація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що мало місце не менше 50 точок прикладення сили. Згідно історії хвороби смерть ОСОБА_17 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 15 годині 20 хвилин. При судово-токсикологічній експертизі в крові трупа знайдено 0,96%, у сечі 2,69% етилового спирту. Указана концентрація етилового спирту в крові може відповідати легкому алкогольному сп`янінню;

Крім того, допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт Білоцерківського відділення Київського СМЕБ ОСОБА_69 показав, що в потерпілого ОСОБА_17 було багато прикладення до голови (нанесення ударів), від якого прикладення точки (удару) виникла причина смерті неможливо встановити через відсутність таких критеріїв, можливості розмежувати удари від яких отримані тілесні ушкодження не має. Тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя могли виникнути від 2 чи 3 ударів, ЗЧМТ у ОСОБА_56 відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя. На тілі потерпілого було багато тілесних ушкоджень і від удару долонею не виключено отримання тяжких тілесних ушкоджень, що були причиною смерті потерпілого.
висновком експерта № 566-433 від 04 січня 2017 про те, що настання внутрішньочерепної травми і відповідно смерті ОСОБА_17 тільки від одного удару по голові потерпілого;

протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_20 від 25 грудня 2016 року та відповідним диском, де він показав яким чином та хто саме наносив тілесні ушкодження біля кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та в середині нього;

висновком експерта № 572-433 від 06 січня 2017 року про те, що настання всіх ушкоджень на голові потерпілого і відповідно внутрішньочерепної травми, яка привела до смерті його при обставинах вказаних у протоколі слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_20 , малоймовірне;

протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_23 від 17 грудня 2016 року та відповідним диском, де вона показала яким чином та хто саме наносив тілесні ушкодження біля кафе-бару «Каспій» та в середині нього; висновком експерта № 569-433 від 05 січня 2017 про те, що настання всіх ушкоджень на голові потерпілого і відповідно внутрішньочерепної травми, яка привела до смерті його при обставинах вказаних у протоколі слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_23 , малоймовірне;
протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_22 від 17 грудня 2016 року та відповідним диском, де вона показала яким чином та хто саме наносив тілесні ушкодження біля кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та в середині нього; висновком експерта № 568-433 від 06 січня 2017 року про те, що настання всіх ушкоджень на голові потерпілого і відповідно внутрішньочерепної травми, яка привела до смерті його при обставинах вказаних у протоколі слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_22 не представляється можливим;

протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_30 від 23 грудня 2016 року та відповідним диском, де вона показала яким чином та хто саме наносив тілесні ушкодження в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » зранку 10 жовтня 2016 року; висновком експерта № 565-433 від 04 січня 2017 року про те, що локалізація та характер ушкоджень виявлених на трупі ОСОБА_17 , дають можливість вважати, що ушкодження на голові, частина ушкоджень на тулубі та на ногах могли виникнути при обставинах вказаних ОСОБА_30 у протоколі проведення слідчого експерименту від 23 грудня 2016 року. Від численних ударів по голові потерпілого й могла виникнути внутрішньочерепна травма, яка і привела до смерті;

висновком експерта № 571-433 від 06 січня 2017 року про те, що настання всіх ушкоджень на голові потерпілого і відповідно внутрішньочерепної травми, яка привела до смерті його при обставинах вказаних у протоколі слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_36 , малоймовірне;

висновком експерта № 564-433 від 03 січня 2017 року про те, що локалізація та характер ушкоджень виявлених на трупі ОСОБА_17 , наявність реактивних змін в області них, дають змогу вважати, що вони заподіянні на протязі 4-20 годин до настання смерті потерпілого;

висновком експерта № 567-433 від 03 січня 2017 року про те, що настання внутрішньочерепної травми, яка привела до смерті ОСОБА_17 , при обставинах записаних камерою спостереження «Панорама», малоймовірне;
висновком експерта № 76 від 08 лютого 2017 року про те, що обвинувачений ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, в стані фізіологічного афекту та в будь-якому іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував;

дослідженими відеозаписами слідчих експериментів за участі свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_20 , ОСОБА_50 , ОСОБА_23 , ОСОБА_37 ;

дослідженими відеозаписами з камери відеоспостереження магазину «Панорама».
Оцінивши всі вищевикладені докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції законно і обґрунтовано визнав винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 146 КК України.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 про те, що оскаржений вирок не відповідає вимогам ч. 3 ст. 374 КПК України, то вони є безпідставними, оскільки судом першої інстанції чітко зазначено чим саме та куди саме наносив удари потерпілому обвинувачений ОСОБА_8 та які саме вчинив дії для незаконного позбавлення волі потерпілого.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що висновок експерта № 433 від 19 листопада 2016 року не міг бути визнаний судом належним доказом, то вони є також безпідставними, оскільки суд першої інстанції дав належну оцінку цим доводам та обґрунтував своє рішення про відсутність порушень вимог кримінального процесуального законодавства.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 про те, що слідчий СВ Сквирського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_33 провів ряд слідчих дій до того моменту, як він був включений до слідчої групи то вони також не підлягають до задоволення.
В судовому засіданні суду першої інстанції був допитаний начальник СВ Сквирського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_70 , котрий пояснив, що ним особисто 10 жовтня 2016 року вносились відомості до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та він визначив себе старшим слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000538. Матеріали кримінального провадження знаходились безпосередньо в нього в робочому кабінеті в сейфі, як це вимагає Інструкція з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України, затверджена Наказом МВС № 296 від 14 квітня 2016 року і доступу до сейфу крім нього, ніхто не мав. 13 грудня 2016 року він доручив слідчому ОСОБА_71 проводити досудове розслідування та дав йому матеріали кримінального провадження. Однак в постанові помилково було зазначено 14 грудня 2016 року замість 13 грудня 2016 року, оскільки кожного дня слідчий виносить велику кількість таких постанов у різних кримінальних провадженнях.
Також допитаний в судовому засіданні слідчий СВ Сквирського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_33 повідомив, що до того моменту коли його визначили слідчим у кримінальному провадженні №0000538, він з матеріалами кримінального провадження не ознайомлювався, слідчі дії не проводив, однак знав про те, що така резонансна подія трапилась в м. Сквира. 13 грудня 2016 року його викликав до себе керівник органу досудового розслідування та визначив слідчим у кримінальному провадженні № 0000538. Після цього керівник достав матеріали кримінального провадження із сейфу та передав слідчому особисто. Після цього сказав, що необхідно проводити слідчі дії та розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення. Після цього свідок ознайомився з матеріалами кримінального провадження та розпочав проводити слідчі дії протягом всього дня 13 грудня 2016 року.
Щодо доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 про те, що слідчі експерименти та відеозаписи слідчих експериментів за участі свідків ОСОБА_36 , ОСОБА_34 , ОСОБА_72 є недопустимими доказами у справі, то вони є безпідставними, оскільки суд першої інстанції дані докази до уваги не взяв, так як дані свідки в судовому засіданні не допитувались.
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення вимог КПК України при проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_30 то вони є також безпідставними, оскільки стороною захисту не надано будь-яких даних про проведення слідчого експерименту з порушенням вимог КПК України. Крім того, всі слідчі експерименти за участі свідків кримінального провадження, які проводились безпосередньо в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », проведені за згодою дружини обвинуваченого ОСОБА_73 .
За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Володарського районного суду Київської області від 19 жовтня 2017 року, стосовно ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ: