Справа № 646/901/18
№ провадження 1-кп/646/358/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.02.18 м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі місцевого суду кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 12 січня 2018 року за № 0000005, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугдіді республіки Грузія, грузина, громадянина Грузії, маючого середню освіту, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання у Державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)», раніше судимого:

- 19.03.2015 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки відповідно до ст. 75 КК України,

- 13.10.2015 Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 391 Кримінального кодексу України,

У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , відбуваючи за вироком суду покарання у вигляді позбавлення волі у Державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)», за адресою: м.Харків, вул. Лелюківська, 1, злісно порушував режим відбування покарання.

Так, на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.11.2017 засуджений ОСОБА_4 , за порушення правил внутрішнього розпорядку дня, що виразилось у недотриманні норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, був поміщений у приміщення камерного типу строком на 1 (один ) місяць.

Наведене стягнення засудженим ОСОБА_4 ані адміністрації установи, ані до будь-яких інших органів, в тому числі місцевої прокуратури не оскаржувалось, застосовано законно, підстави для його скасування відсутні.

Разом з тим, після відбуття дисциплінарного стягнення у ПКТ, належних висновків для себе засуджений ОСОБА_4 не зробив, продовжив систематично та злісно порушувати вимоги кримінально-виконавчого законодавства і режиму виконання покарання в установі, виявляти злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань протягом двох днів, не зважаючи на застосовані після відбуття дисциплінарного покарання у ПКТ, 11.01.2018 та 12.01.2018 виявив злісну непокору законним вимогам представників адміністрації Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» а саме: тричі відмовлявся виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії за наступними обставинами.

Так 11.01.2018 о 13:30 у приміщенні №5 дільниці посиленого контролю ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» начальником дільниці посиленого контролю установи майором внутрішньої служби ОСОБА_6 , в присутності чергового помічника начальника установи «Диканівська виправна колонія (№12)» майора внутрішньої служби ОСОБА_7 , начальника медичної частини Диканівської виправної колонії (№12) майора внутрішньої служби ОСОБА_8 , засуджених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , засудженому ОСОБА_4 наполегливо оголошені законні вимоги, а саме, відповідно до ст. 118 КВК України, приступити до робіт по благоустрою місць позбавлення волі згідно затвердженого графіку чергових чергувань та навести порядок в розташуванні житлового приміщення №5 дільниці посиленого контролю установи, де він відбуває покарання підмести та помити підлогу, витерти пил з підвіконня. При цьому засуджений ОСОБА_4 прибиральним інвентарем (відро з водою, ганчірка, швабра, віник, совок, гумові рукавички) забезпечений у повному обсязі, одягнений і взутий за сезоном.

Однак, засуджений ОСОБА_4 , після наведених пропозицій в той же час, в тому самому приміщенні, в порушення законних вимог адміністрації установи, діючи з прямим умислом, відкрито, демонстративно і в зухвалій формі (виражаючи неповажливо-хамське відношення до представників адміністрації), приступити до прибирання території визначеної адміністрацією установи відмовився, хоча за станом здоров`я був придатний до виконання таких робіт, звільнення не мав, чим висловив злісну непокору законним вимогам адміністрації ДУ «Диканівська виправна колонія (№ 12)».

Аналогічно засуджений ОСОБА_4 відкрито, демонстративно у зухвалій формі повторно 11.01.2018 о 14:30 відмовився виконувати законні вимоги начальника дільниці посиленого контролю установи майора внутрішньої служби ОСОБА_6 , пред`явлені йому у вказаний час в присутності наведених осіб, хоча прибиральним інвентарем також був забезпечений у повному обсязі, одягнений і взутий за сезоном, за станом здоров`я був придатний до виконання таких робіт і звільнення не мав.

В кожному з випадків відмови 11.01.2018 виконати законні вимоги начальника дільниці посиленого контролю установи майора внутрішньої служби ОСОБА_6 у присутності вказаних осіб, останній звертався до засудженого ОСОБА_4 з вимогами щодо припинення порушень, одночасно провівши із засудженим профілактичну бесіду, в ході якої ОСОБА_4 ОСОБА_6 , у присутності наведених вище осіб, роз`яснені положення та вимоги ст. 391 КК України, ч.3 ст.107, ч.5 ст. 118, ст. 132 КВК України, в тому числі попереджено його про кримінальну відповідальність за невиконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань.

Проте, засуджений ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, відкрито, умисно, демонстративно і в категоричній зухвалій формі, в присутності чергового помічника начальника установи «Диканівська виправна колонія (№12)» майора внутрішньої служби ОСОБА_7 , начальника медичної частини ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» майора внутрішньої служби ОСОБА_8 , засуджених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знову відмовився виконати законні вимоги представника адміністрації установи ОСОБА_6 щодо виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі, згідно графіку чергування.

12.01.2018 об 11.00 засудженому ОСОБА_4 з урахуванням черговості, визначеної графіком чергувань житлового приміщення №5 дільниці посиленого контролю установи, у приміщенні №5 дільниці посиленого контролю ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» начальником дільниці посиленого контролю установи майором внутрішньої служби ОСОБА_6 , а також в присутності чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_11 , начальника медичної частини установи майора внутрішньої служби ОСОБА_8 , засуджених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 оголошені законні вимоги, а саме приступити до робіт по благоустрою місць позбавлення волі тобто підмести та помити підлогу, витерти пил з підвіконня. При цьому засуджений ОСОБА_4 прибиральним інвентарем (відро з водою, ганчірка, швабра, віник, совок, гумові рукавички) забезпечений у повному обсязі, одягнений і взутий за сезоном.

Однак, засуджений ОСОБА_4 , після наведених пропозицій в той же час, в тому самому приміщенні, в порушення законних вимог адміністрації установи, діючи з прямим умислом, відкрито, демонстративно і в зухвалій формі (виражаючи неповажливо-хамське відношення до представників адміністрації), приступити до прибирання території визначеної адміністрацією установи відмовився, хоча за станом здоров`я був придатний до виконання таких робіт, звільнення не мав, чим висловив злісну непокору законним вимогам адміністрації ДУ «Диканівська виправна колонія (№ 12)».

У випадку відмови 12.01.2018 засудженого ОСОБА_4 виконати законні вимоги, начальника дільниці посиленого контролю установи майора внутрішньої служби ОСОБА_6 , останній у присутності вказаних осіб, звертався до засудженого ОСОБА_4 з вимогами щодо припинення порушень, одночасно провівши із засудженим профілактичну бесіду, в ході якої ОСОБА_4 роз`яснені положення та вимоги ст. 391 КК України, ч. 3 ст. 107, ч. 5 ст. 118, ст. 132 КВК України, в тому числі його попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань.

Проте, засуджений ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, відкрито, умисно, демонстративно і в категоричній зухвалій формі, в присутності чергового помічника начальника установи «Диканівська виправна колонія (№12)» майора внутрішньої служби ОСОБА_11 , начальника медичної частини ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» майора внутрішньої служби ОСОБА_8 , засуджених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знову відмовився виконати законні вимоги представника адміністрації установи, щодо виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі, згідно графіку чергового чергування.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 391 КК України - злісну непокору вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Під час досудового розслідування між прокурором Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому провадженні 14 лютого 2018 року було укладено угоду про визнання обвинуваченим винуватості, за якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому ним кримінальному правопорушенні і взяв на себе зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі у судовому провадженні за ст. 391 КК України.

Сторони узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ст. 391 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік. За статтею 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання невідбутої частини показання за попереднім вироком з новопризначеним покаранням, йому буде призначене остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 10 місяців.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у підготовчому судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Прокурор вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між процесуальним керівником та обвинуваченим як таку, що відповідає вимогам закону та призначити ОСОБА_4 обумовлене в угоді покарання.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд приходить до переконання, що умови угоди від 14 лютого 2018 року про визнання винуватості, відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ст. 391 КК України та приписам ст. 65 КК України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Міра запобіжного заходу органом досудового розслідування до ОСОБА_4 не обиралась, необхідність в її застосування при судовому провадженні не вбачається.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 100, 314, 373, 374, 468, 469, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

З А С У Д И В:
Угоду про визнання винуватості, укладену від 14 лютого 2018 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 391 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

У відповідності до статті 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, приєднати частково, у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців, невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року, та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 до відбування остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 10 (десять) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 26 лютого 2018 року.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. На вирок суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1