В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.03.2018 Справа №607/7074/16-к

Тернопільський міськрайонний суд в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження №0000279 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Козова Козівського району Тернопільської області, освіта середня, не працюючого, раніше не судженого, жителя АДРЕСА_1 , про обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України, -
встановив:
ОСОБА_5 на початку листопада 2015 року в обідню пору, перебуваючи в приміщенні офісу «Кухні, шафи-купе», що в м.Тернополі по вул.Руська, 9, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає та він не буде помічений сторонніми особами підійшов до робочого столу ОСОБА_4 звідки умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав фотоапарат марки «Nikon D3100 AF-S DX 18-55mm F/3.5-5.6G ED II» вартістю 7700 грн., карту пам`яті об`ємом 32 GB вартістю 270 грн. та сумку (футляр) оранжево-сірого кольору вартістю 190 грн. З викраденим ОСОБА_5 втік, спричинивши ОСОБА_4 шкоду на загальну суму 8160 грн.

Допитаний під час судового розгляду 8.11.2017 року обвинувачений ОСОБА_5 визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України. ОСОБА_5 надав такі показання: по телефону він попросив у ОСОБА_4 фотоапарат. Вона сказала, що позичить йому фотоапарат. Пізніше ОСОБА_4 дала йому фотоапарат. Цього ж дня у дитячому садку він фотографував свою дитину. Пізніше він з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вживали спиртне. Фотоапарат знаходився в автомобілі. Після цього вони поїхали на джерело. Він був у стані алкогольного сп`яніння, тому не пам`ятає, що трапилося, тобто де фотоапарат. ОСОБА_4 телефонувала йому і запитувала, коли він поверне їй фотоапарат, тому він уникав зустрічей з нею. Він загубив фотоапарат. У нього не було грошей щоб відкупити фотоапарат. В його житті виникли були особисті тяжкі обставини, тому він не зміг відшкодувати заподіяну шкоду.

В судовому засіданні 8.11.2017 року потерпіла ОСОБА_4 надала такі показання: ОСОБА_5 телефонував їй і просив у неї фотоапарат. Вони домовилися про зустріч. Це було восени. Цього ж дня він прийшов до неї в офіс за адресою м.Тернопіль вул.Руська, 9. Але вони не зустрілися, тому що вона вийшла щоб купити цигарки. В офісі була її сестра ОСОБА_9 . Він зайшов в офіс і взяв з столу фотоапарат. Вона повернулася в офіс і ОСОБА_9 сказала їй, що ОСОБА_5 взяв фотоапарат. З офісу він їй не телефонував і не казав, що візьме фотоапарат і вона йому не дозволяла самостійно взяти його. Тому зателефонувала щоб з`ясувати, чому він взяв його і щоб повернув. Він їй сказав, що хоче фотографувати дитину і до вечора поверне фотоапарат. Проте, він фотоапарат не повернув. Він тривалий час казав їй неправду щодо повернення фотоапарату, тобто обіцяв повернути його, але не зробив цього. Моральна шкода полягає у тому, що на карточці об`ємом 32 Гб. було зафіксовано багато цінних моментів з життя. Зокрема, це фотографії з її особистого життя за декілька років, починаючи з 2013 року. Цих фотографій у неї більше немає. Крім цього, вона одружувалася і не змогла здійснювати фотографування свого весілля, тому змушена була користуватися послугами фотографа. Це спричинило психологічні переживання та страждання.

Свідок ОСОБА_10 в суді надала такі показання: ОСОБА_5 восени 2015 року прийшов в офіс за адресою АДРЕСА_2 і взяв фотоапарат. Вона запитала його куди він несе фотоапарат і ОСОБА_5 відповів, що він про це скаже ОСОБА_4 .

Крім цього, стороною обвинувачення надано суду такі докази винуватості ОСОБА_5 :

- протокол прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.01.20-16 року з якого вбачається, що старший слідчий СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 прийняла усну заяву від ОСОБА_4 , в якій вона просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_12 , який на початку листопада 2015 року викрав у неї фотоапарат торгової марки «Nikon 3100»;

- висновк експерта №6-145/16 від 25.03.2016 року з якого вбачається, що залишкова вартість фотоапарата марки «Nikon D3100 BODY» станом на листопад 2015 року може становити 6215 грн. 50 коп.;

- висновк експерта №6-460/16 від 29.06.2016 року з якого вбачається, що залишкова вартість фотоапарата марки «Nikon D3100 AF-S DX 18-55mm F/3.5-5.6G ED II» на листопад 2015 року може становити 7700 грн. 00 коп.;

- довідку видану Авторизованим пунктом прийому «Сагніт-Сервіс» від 24.06.2016 року вбачається, що вартість карти пам`яті об`ємом 32 GB, яка підходить до фотоапарату марки ««Nikon D3100» та яка була у користуванні близько двох років, станом на листопад 2015 року може становити 270 грн. Вартість сумки (футляру), яка підходить до фотоапарату марки «Nikon D3100» та яка була у користуванні близько двох років, станом на листопад 2015 року може становити 190 грн.

Суд критично оцінює показання ОСОБА_5 про те, що він позичив фотоапарат, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_10 . Крім цього, ОСОБА_5 повідомив суду, що вживав алкоголь і не пам`ятає всіх обставин. Також, надані ним показання є суперечливими.

Також, в контексті статтей 23, 84 КПК України заява ОСОБА_5 від 29.01.2016 року про вчинення злочину не може бути доказом винуватості обвинуваченого.

За таких обставин суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його молодий вік і те, що у нього є малолітня дочка, а також пом`якшуючу обставину - подання заяви про вчинення крадіжки фотоапарата у ОСОБА_4 , до органу поліції.
Суд вважає, що з метою виправлення ОСОБА_5 і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ч.1 ст.185 КК України у виді арешту.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році».
Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він бажає щоб до нього було застосовано Закон України «Про амністію в 2016 році».
Судом встановлено, що ОСОБА_5 є батьком неповнолітньої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вчинене ним діяння є кримінальними правопорушеннями середньої тяжкості. Обмежень щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2016 році» немає. Отже, на ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році». Тому, його необхідно звільнити від відбування призначеного покарання, на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування завданої майнової шкоди в сумі 7700 гривень та 7000 грн. моральної шкоди.
Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Враховуючи визнання ОСОБА_5 позову в частині заявленої майнової шкоди необхідно стягнути з нього на користь ОСОБА_4 7700 грн. матеріальної шкоди.
На підставі статтей 23, 1168 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала.
При вирішенні позову щодо заподіяння ОСОБА_4 моральної шкоди суд враховує характер вчиненого діяння, ступінь вини ОСОБА_5 і вважає, що діями обвинуваченого їй спричинено моральну шкоду, яка полягає у переживаннях і стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з викраденням у неї фотоапарата, втратою зафіксованих на ньому зображень, незручностях пов`язаних з неможливістю користуватися ним та порушенні звичного для неї ритму життя, у зв`язку з вчиненням щодо неї злочину. При цьому суд враховує вимогу закону про розумність і справедливість при визначенні розміру моральної шкоди та оцінює її в 5000 грн.
Крім цього, необхідно стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 527 грн. 76 коп. вартості товарознавчих експертиз.
Керуючись статтями 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання 3(три) місяці арешту.
ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду від 28 березня 2018 року у виді 3(трьох) місяців арешту, на підставі п.«в» ст.1 Закону України „Про амністію у 2016 році.
Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 7700 (сім тисяч сімсот) гривень майнової шкоди та 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 527 грн. 76 коп. вартості експертиз.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного суду України.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.
Головуючий суддя ОСОБА_1