Справа № 373/131/18
УХВАЛА
про арешт майна
27 січня 2018 року Слідчий суддя Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3 ,

володільця майна ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області, майора поліції ОСОБА_7 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000060 від 25 січня 2018 року та перевіривши надані матеріали клопотання, -

встановив:
26 січня 2018 року заступник начальника СВ Переяслав-Хмельницького ВП ОСОБА_7 за погодженням з прокурором звернувся із клопотаннями в рамках кримінального провадження № 0000060 від 25 січня 2018 року про арешт майна. Просить накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «Meizu M5», ІМЕІ 1 : НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Discovere», ІМЕІ 1 : НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 : НОМЕР_4 , який належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , для заборони будь-кому розпоряджатися даним майном будь-яким чином.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити. Посилається на те, що дані телефони були у ОСОБА_4 під час вчинення дій, у яких він підозрюється. Перевірка трафіків цих мобільних телефонів може підтвердити присутність підозрюваного на місці вчинення злочину.

Прокурор підтримав клопотання, однак при цьому зазначив, що для визначення трафіків наявність телефонів не обов`язкова.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що його підзахисний не заперечує факту присутності на місці вчинення кримінального правопорушення, про що він дав показання. Тому арештовувати телефони, щоб ще додатково підтвердити цю обставину є недоцільним. Крім того, належних доказів належності цих телефонів ОСОБА_4 немає, що може утруднити в подальшому вирішення питання про їх поверненя.

ОСОБА_4 погодився з думкою свого захисника.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши думку учасників процесу, встановлено наступне.

25 січня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відповідні відомості про те, що 24 січня 2018 року близько 23 год. невстановлені особи проникли до подвір`я АДРЕСА_2 , де пробралися до приміщення сараю, під час чого були помічені власниками домоволодіння. Продовжуючи свої злочинні дії, заволоділи металевою каністрою 20 л та двигуном до мотоцикла марки «МТ», що належать ОСОБА_8 .

Правова кваліфікація даного правопорушення за ч.3 ст. 186 КК України. Кримінальному провадженню було присвоєно № 0000060.

25 січня 2018 року о 10 год. 27 хв. за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.ст.40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України та, з врахуванням ч.3 ст.208 КПК України, проведено обшук ОСОБА_4 , під час якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Meizu M5», ІМЕІ 1 : НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Discovere», ІМЕІ 1 : НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 : НОМЕР_4 .

У органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, а саме: мобільні телефони, які могли бути використані під час вчинення злочину та будуть використані, які речові докази у кримінальному провадженні. У випадку накладення арешту на майно орган досудового розслідування матиме реальну можливість повністю забезпечити збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює повноваження щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

В силу ч. 2 ст. 170 цього Кодексу, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 цієї статті КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

З врахуванням вищезазначеного, кваліфікації кримінального правопорушення, в рамках розслідування якого слідчий просить накласти арешт, обгрунтування та підставу накладення арешту, зазначену в клопотанні, вважаю, що слідчим не доведено необхідність такого арешту та існування будь-яких ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

За таких обставин, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1