АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/3064/17 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/1978/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2017 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляціями захисника та прокурора на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2017 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано підозрюваному ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000324 від 13 квітня 2017 року запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Як зазначено в ухвалі, 25 липня 2017 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотивуючи своє клопотання, слідчий зазначив, що ОСОБА_7 обіймаючи посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області, являючись службовою особою та працівником правоохоронного органу, наділеним повноваженнями представника влади, маючи на меті штучне підвищення особистих показників та створення хибного уявлення про позитивні результати своєї роботи, шляхом збільшення відсотку розкриття кримінальних правопорушень, вступив у злочинну змову зі старшим слідчим слідчого відділу Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , яка здійснювала з 12.04.2017 на підставі доручення начальника СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000542 від 17.02.2017 за фактами незаконних заволодінь транспортними засобами - автомобілями ВАЗ «210934», державний номерний знак НОМЕР_1 , та ВАЗ «21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , тобто за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, а також заступником начальника відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 та оперуповноваженими відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , разом з якими вчинив ряд дій, спрямованих на притягнення завідомо невинуватого ОСОБА_14 до кримінальної відповідальності (а.с.89).

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2017 року за №0000324 за ознаками злочинів передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 372, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 28, ч.І ст. 366 КК України (а.с. 8-10).

Крім того слідчим суддею зазначено, що обґрунтування доведеності підозри щодо ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , речовими доказами, матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, в т.ч. які на даний час не розсекречені, а також іншими доказами, здобутими під час здійснення досудового розслідування.

Відмовляючи на підставі ч.3 ст. 176 КРК України, в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про ненадання слідчим достатніх та належних доказів на підтвердження обставин, що свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, враховуючи особисту ситуації підозрюваного та обгрунтованою підозрою у вчиненні ним інкримінованого злочину, є підстави для обрання відносно нього такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурором Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_20 01.12.2017 року, подано апеляційну скаргу, в якій міститься прохання про скасування ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.11.2017 року та постановлення ухвали про задоволення клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_21 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із одночасним визначенням застави ОСОБА_7 в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Також, на ухвалу слідчого судді від 28.11.2017 року, захисником підозрюваного ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 04.12.2017 року подана апеляційна скарга з проханням скасувати зазначену ухвалу про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та ухвалити нову, за якою обрати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Кожен з апелянтів обґрунтовує свою апеляційну скаргу тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою і не відповідає вимогам КПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, думку прокурора, який підтримував свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляції адвоката ОСОБА_8 , пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримували свою апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а апеляція захисника підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, відповідно до ст.214 КПК України, 13.04.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000324 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 372, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 28, ч.І ст. 366 КК України та розпочате досудове розслідування (а.с. 8-10).

02.11.2017 року ОСОБА_7 здійснено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 372, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 28, ч.І ст. 366 КК України (а.с. 59).

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
В обґрунтування клопотання про обрання до підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 372, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 28, ч.І ст. 366 КК України, ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатністю застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27 Управління ДПтСУ в Харківській області терміном на 60 днів, з одночасним визначенням застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (а.с.1-6).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

В клопотанні слідчого не зазначені обґрунтування неможливості запобігання ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Таким чином, під час розгляду клопотання слідчим суддею не здобуто, а прокурором не доведено наявність доказів того, що до підозрюваного ОСОБА_7 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід.
Не здобуті зазначені вище докази і під час розгляду апеляції на ухвалу слідчого судді, прокурор не зміг довести їх наявність.
Слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Не доведено вищезазначене прокурором і в суді апеляційної інстанції.

Між тим, слідчим суддею не в повній мірі враховано вимоги ст. 178 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце роботи в поліції та місце проживання спільно з матір`ю. Всі ці обставини свідчать про міцність соціальних зв`язків.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Як вірно зазначив слідчий суддя, стороною обвинувачення в клопотанні слідчого не надано достатніх відомостей які свідчать про існування ризиків та наявності у підозрюваного ОСОБА_7 можливості здійснення протиправних дій шляхом використання займаної посади.

До того ж, прокурор в судових засіданнях суду першої та апеляційної інстанцій не зміг довести, що ОСОБА_7 перебуваючи на займаній посаді може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, як і наявності ризиків що підозрюваний перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами та впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Всупереч вимогам п.6 ч.1 ст.184 КПК України, слідчий в клопотанні лише зазначив про неможливість запобігання вказаних ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, проте, будь-якого обґрунтування, з посиланням на матеріали кримінального провадження, обставин, які дають підстави вважати неможливим застосування до ОСОБА_7 іншого, аніж тримання під вартою, запобіжного заходу, клопотання не містить.

Згідно з ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе обставини, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Висновок слідчого судді про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж обрання йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не вмотивований.

За вищенаведених обставин, ухвала слідчого судді на підставі вимог п.1,3 ч.1 ст.409 та ч.1 ст.412 КПК України підлягає скасуванню в частині виду призначення домашнього арешту з постановленням нової ухвали, відповідно до ч.3 ст.407 КПК України.

Матеріали клопотання на думку судової колегії свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та часткової наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України і з цим погоджується колегія суддів.
Судова колегія також враховує вік підозрюваного, те що він продовжує працювати в поліції, міцність його соціальних зв`язків та наявність постійного місця проживання.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про можливість застосування до підозрюваного ст.181 КПК України і обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло по адресі: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду з 22-00 год. до 06-00 год. наступної доби.

На думку судової колегії саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22-00 год. до 06-00 год. наступної доби здатен забезпечити належну процессуальну поведінку підозрюваного та запобіганню спробам вчинити дії, зазначені у ч.1 ст.177 КПК України не порушуючи його конституційних прав на працю.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а апеляційну скаргу захисника частково, а ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.11.2017 року щодо застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування скасувати в частині виду призначення домашнього арешту.

Винести нову ухвалу в цій частині якою визначити підозрюваному ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло по адресі: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду з 22-00 год. до 06-00 год. наступної доби.

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:

Судді: