Ухвала
Іменем України
10 квітня 2018 р.

м. Київ
Провадження № 51-5300 впс 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 про визначення територіальної підсудності матеріалів провадження за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Чернівецької області від 16 квітня 2004 року, яким ОСОБА_4 засуджено до довічного позбавлення волі,
встановив:
До Верховного Суду у порядку ст. 34 КПК України надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 у якому він порушує питання про визначення підсудності матеріалів провадження за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Чернівецької області від 16 квітня 2004 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 5 ст. 27 і ч. 3 ст. 258, ч. 3 ст. 358 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі.
Своє клопотання мотивує тим, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який перший допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин. На даний час апеляційні суди не є судами першої інстанції. Розгляд заяви особи, засудженої вироком апеляційного суду, який здійснював розгляд кримінальної справи як суд першої інстанції повинен відбуватися у суді першої інстанції за місцем скоєння злочину. З огляду на викладене а також те, що злочин, за який засуджено ОСОБА_4 вчинено у м. Івано-Франківську, засуджений просить визначити підсудність матеріалів провадження про перегляд вироку щодо нього за нововиявленими обставинами за Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області. Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Клопотань про відкладення розгляду на іншу дату не надійшло.

Дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи, які наведені у клопотанні, колегія суддів дійшла висновку, що воно задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПКУкраїни колегія суддів Верховного Судувирішує питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого за поданням суду апеляційної інстанції або клопотанням сторін чи потерпілого.
За повідомленням Апеляційного суду Чернівецької області у них в провадженні відсутні матеріали провадження за заявою засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Апеляційного суду Чернівецької області від 16 квітня 2004 року за нововиявленими обставинами.
Крім того, з долучених до клопотання матеріалів не вбачається даних про звернення засудженого до будь-якого суду з заявою про перегляд вироку щодо нього за нововиявленими обставинами.
При цьому у своєму клопотанні ОСОБА_4 не ставить питання про передачу кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів чи з одного суду апеляційної інстанції до іншого, а просить визначити територіальну підсудність матеріалів провадження за його заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, що не ґрунтується на законі з огляду на положення ст. 34 КПК України.
За таких обставин колегія суддів вважає, що клопотання засудженого слід залишити без задоволення.
Керуючись статтею 34 КПК України, Суд
постановив:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про визначення територіальної підсудності матеріалів провадження за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Чернівецької області від 16 квітня 2004 року, яким ОСОБА_4 засуджено до довічного позбавлення волі, залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3