Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/636/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.10.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000081 від 13 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_7 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01 червня 2017 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яструбинове Вознесенського району, Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15 червня 2010 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2012 року, ОСОБА_7 направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання на строк 2 роки;

- 13 травня 2014 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.125 КК України, із застосуванням ст.ст.70,71 КК України до остаточного покарання 2 роки позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 грудня 2014 року, ОСОБА_7 на підставі п. «в» ст.1, ст..9 ЗУ «Про амністію в 2014 році» звільнено від відбування покарання;

- 04 серпня 2015 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці, 06 жовтня 2016 року звільнено по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 70 КК України,за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, обвинуваченому ОСОБА_7 в строк відбування покарання, призначеного за даним вироком зараховано строк його попереднього ув`язнення, а саме з 21 квітня 2017 року по день набрання вироку законної сили з розрахунку один переднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:
Суд визнав винним та засудив ОСОБА_7 за те, що він 13 лютого 2017 року, з метою крадіжки, шляхом пошкодження дверних запорів, проник у приміщення житлового будинку ОСОБА_8 , розташованого в АДРЕСА_2 , звідки умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав системний блок з процесором марки LG 710 вартістю - 3102, 50 грн.; монітор діагоналлю 17 дюймів, чорного кольору вартістю - 1415, 76 грн.; одну 2-х полосну акустичну стетеосистему TF-5 вартістю - 459, 12 грн.; одну двокамерну чавуну плиту пічного опалення вартістю - 540, 65 грн.; одну колосникову чавуну решітку вартістю - 190, 01 грн.; один електричний нагрівач - конвектор торгової марки "Термія" вартістю - 776, 47 грн.; один килим розміром 2х1,5 м., вартістю - 2798, 84 грн.

Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 9283, 65 грн.

Крім того, ОСОБА_7 , 18 лютого 2017 року, в нічний час, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, з метою крадіжки, шляхом пошкодження дверного замка, проник у приміщення житлового будинку ОСОБА_9 , розташованого в АДРЕСА_3 , звідки умисно, повторно, з корисливих мотивів таємно викрав одну чавунну плиту для пічного опалення, вартістю 412, 00 грн. та одну колосникову решітку, вартістю 143, 00 грн.

Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 555, 00 грн.

Крім того, ОСОБА_7 , 19 лютого 2017 року, в нічний час, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, з метою крадіжки, шляхом пошкодження дверного замка, проник у приміщення житлового будинку ОСОБА_9 , розташованого в АДРЕСА_3 , звідки умисно, повторно, з корисливих мотивів таємно викрав одну чавунну плиту для пічного опалення, вартістю 412, 00 грн.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальних збитків на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_7 , 02 березня 2017 року, в обідню пору, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на ринковій площі неподалік магазину "Спортлото", що розташований в м. Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області по вул. Осипенка, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав у ОСОБА_10 велосипед марки "Салют" вартістю 681, 66 грн.

З місця ви чинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_7 , 03 березня 2017 року, близько 20.00 год., з метою крадіжки, шляхом зриванням скоби із вхідних дверей, проник у приміщення житлового будинку ОСОБА_11 , розташованого в АДРЕСА_4 , звідки умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав телевізор "SUPRA", вартістю 601, 27 грн.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальних збитків на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_7 , 21 березня 2017 року, в нічний час, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, проник на територію домоволодіння ОСОБА_12 , розташованого в АДРЕСА_2 , звідки умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав металеву хвіртку висотою 1,4 метра виготовлену з металевих прутів діаметром 19 мл., вартістю 1730, 00 грн.

Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальних збитків на вказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок суду першої інстанції та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі, вказуючи на те, що він вчинив крадіжки під впливом алкоголю та із-за відсутності засобів для існування, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв слідству у розкритті вчинених ним кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідача, в дебатах прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає за таких підстав.

За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Викладені у вироку районного суду висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, ґрунтуються на сукупності зібраних та досліджених доказах, достовірність і достатність яких не була поставлена під сумнів учасниками судового розгляду, в зв`язку з чим, згідно ст. 349 КПК України, вони за згодою сторін судом першої інстанції не досліджувались.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 та ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, інше приміщення, в апеляційній скарзі самим обвинуваченим не оспорюється, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України відсутні підстави для визнання апеляційним судом кваліфікації неправильною.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що під час судового розгляду не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку ( ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

В даному випадку, суд першої інстанції, діючи в межах пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення ( ч.1 ст. 337 КПК ) дійшов правильного висновку про його винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції в оскаржуваному вироку зазначив про те, що враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії середньої та тяжкого, його особу, який за місцем проживання характеризується посередньо, щиро розкаявся та активно сприяв в розкритті кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка пом`якшує ОСОБА_7 покарання, суд визнав його щире каяття.

Обставини, які обтяжують ОСОБА_7 покарання, судом не встановлено.

Згідно роз`яснень п.п. 1,3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, тощо).

Положеннями ч. 2 ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
В даному випадку, обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення умисних, кваліфікованих, корисливих кримінальних правопорушень проти власності, у жовтні 2016 року звільнився з місць позбавлення волі та через короткий проміжок часу продовжив злочинну діяльність - вчинив ряд нових, умисних, корисливих злочинів проти власності, ніде не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, є справедливим, відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, достатніх та обґрунтованих підстав для застосування ст. 69 КК України, про що просить обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що при призначенні покарання судом першої інстанції не достатньо враховано його особу, щире каяття, активне сприяння слідству у розкритті кримінальних правопорушень є безпідставними, оскільки ці дані судом при призначенні ОСОБА_7 покарання враховані, про що зазначено в оскаржуваному вироку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування законного та обґрунтованого вироку суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 408, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01 червня 2017 року в кримінальному провадженні № 0000081 від 13 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 та ч.3 ст.185 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4