Справа № 635/7135/17
Провадження № 1-кп/635/921/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,.
захисника ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт Покотилівка матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002303, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
03 листопада 2017 року ОСОБА_5 , діючи умисно, маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення особистого майна своєї сестри ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу за адресою: АДРЕСА_1 , зайшов до кімнати сестри ОСОБА_4 та впевнився в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, так як на той час сестра ОСОБА_4 разом з матір`ю ОСОБА_7 були відсутні, з кімнати своєї сестри, таємно викрав телевізор марки «Samsung LE 32E420E 2w», вартість якого відповідно до висновку експерта №22112 від 22.11.2017 за результатами судової товарознавчої експертизи, складає 3500,00 гривень, а також пульт до вказаного телевізора, кранштейн та два перевідника під флешку, які не представляють для потерпілої ОСОБА_4 матеріальної шкоди.
У подальшому, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення - злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 3500,00 гривень.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, тобто викрадення чужого майна (крадіжка).
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення від 28 листопада 2017 року.
Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав обвинувачення в обсязі підозри на час підписання даної угоди. Угода містить відомості щодо наслідків її укладення та невиконання угоди про примирення.
Сторонами, між якими укладено угоду про примирення, узгоджено покарання за вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у виді 1 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що угода про примирення відповідає вимогам КПК України та КК України.
Відповідно до положень п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України.
Відповідно до ст.474 КПК України судом встановлена добровільність сторін при укладенні угоди, тобто їх дії не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено обставин, за яких суд відмовляє в затвердженні угоди.
Обставиною, що пом`якшую є покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно зі ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому злочині.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно зі ст.67 КК України, не встановлено.
Судом встановлено, що узгоджена між сторонами угода про примирення, вид покарання ОСОБА_5 , відповідають нормам КПК України та КК України, не суперечить інтересам суспільства, визначена з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, та відсутністю обставин, що обтяжують покарання. ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, на обліку у лікарів нарколога не перебуває, з 01.12.2015 по 17.12.2015 знаходився на лікуванні в комунальному закладі охорони здоров`я обласна психіатрична лікарня № 1 з діагнозом: легка розумова відсталість в ступені вираженої дебільності зі стійкими вираженими емоційно-вольовими порушеннями. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 862 від 28.11.2017 ОСОБА_5 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 у період часу, якому відповідає правопорушення, перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 на теперішній час відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий.
Обвинувачений ОСОБА_5 погодився на призначення узгодженого покарання, відшкодував завдані збитки та в судовому засіданні визнав обвинувачення, викладене в обвинувальному акті.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи №22112 від 21.11.2017 в розмірі 495,00 гривень, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави згідно зі ст.124 КПК України.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 28 листопада 2017 року у кримінальному провадженні №0002303, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
У відповідності до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи №22112 від 21.11.2017 в розмірі 495 (чотириста дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок, стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
Речові докази: телевізор марки «Samsung», кранштейн та два перехідника під флешку, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 - вважати повернутими за належністю.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Суддя - ОСОБА_1