Справа № 749/1039/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/96/2018
Категорія - 332 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю учасників судового провадження:

Прокурора ОСОБА_6

Обвинуваченого ОСОБА_7

Захисника ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000489, за апеляційною скаргою прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2017 року

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та проживаючий в АДРЕСА_1 , громадянин України, із загально середньою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий

засуджений за ст. 332 ч. 2 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього відповідно до ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_7 витрати за залучення експертів в сумі 8714 грн. 64 коп. на користь держави.

Зараховано на підставі ст. 72 ч. 5 КК України ОСОБА_7 у строк відбуття покарання один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 15.07.2017 року по 25.09.2017 року.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі вступив у злочинну змову спрямовану на незаконне переправлення кількох осіб через державний кордон України з невстановленою слідством особою, матеріали стосовно якої перебувають в окремому провадженні.

ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа, матеріали стосовно якої перебувають в окремому провадженні, маючи намір на незаконне переправлення групи нелегальних мігрантів через державний кордон України, 15.07.2017 близько 01 год., більш точного часу на стадії досудового та судового розслідування не встановлено, прибули на ділянку прикордонної смуги вздовж державного кордону України з Російською Федерацією, яка розташована на відстані близько 5,5 км. північніше с. Сальне Гута-Студенецької сільської ради Сновського району Чернігівської області.

У подальшому, ОСОБА_7 , перебуваючи на ділянці місцевості, розташованій близько 300 м північніше інформаційно-попереджувального знаку № 576 розмежувальної лінії дислокації дільничних інспекторів ДПС України, використовуючи невстановлений розслідуванням човен, з порушенням встановленого порядку, поза пунктом пропуску перетнув лінію державного кордону України, яка проходить по середині р. Снов, та прибув на територію Климівського району Брянської області Російської Федерації де зустрів чотирьох громадян Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) та ОСОБА_15 (Amin MD Ruhul).

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7 , використовуючи зазначений човен, незаконно, з порушенням встановленого порядку, поза пунктом пропуску переправив ОСОБА_13 (Nehal Ahmed Miajee) з Aмин Мд Рухул (Amin MD Ruhul) через лінію державного кордону України по р. Снов на територію України, де передав їх невстановленій слідством особі, матеріали стосовно якої перебувають в окремому провадженні.

Одразу після цього ОСОБА_7 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, використовуючи той самий човен, повернувся на територію Климівського району Брянської області Російської Федерації та незаконно, з порушенням встановленого порядку, поза пунктом пропуску переправив ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) з ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) через лінію державного кордону України по р. Снов на територію України, де передав їх невстановленій слідством особі, матеріали стосовно якої перебувають в окремому провадженні.

У подальшому, ОСОБА_7 , діючи спільно з невстановленою слідством особою, матеріали стосовно якої перебувають в окремому провадженні, перевели по вищевказаній ділянці прикордонної смуги зазначених громадян Народної Республіки Бангладеш до автомобіля «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому повезли їх у напрямку сіл Сальне та Гута Студенецька Сновського району Чернігівської області.

Однак, того ж дня 15.07.2017 о 02 год 08 хв. ОСОБА_7 після вчинення кримінального правопорушення був затриманий працівниками правоохоронних органів.

В апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі. Звертає увагу на те, що злочин є тяжким, та направлений на порушення суспільних відносин з охорони суверенітету України, цілісності й недоторканості її кордонів.

В апеляційній сказі обвинувачений просить вирок суду змінити в частині призначеного основного покарання. Просить застосувати ст. ст. 69, 75 КК України та призначити основне покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Вважає призначене покарання занадто суворим, оскільки зважаючи на стан здоровя суспільна-небезпечність його як особи є відсутньою.

В судовому засіданні прокурор підтримав подану апеляційну скаргу. Обвинувачуваний та його захисник підтримали свою апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що подані апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, при обставинах, наведених у вироку суду повністю підтверджується сукупністю доказів, які досліджені в суді першої інстанції.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав повністю та показав, що в липні 2017 року він перебуваючи на риболовлі на річці ОСОБА_16 , в межах прикордонної ділянки познайомився з громадянином Російської Федераціїї на імя ОСОБА_17 , який перебував на територіїї України росташувавши палатку на українській стороні р. ОСОБА_16 . Приблизно через тиждень він на тому самому місці на р. ОСОБА_16 знов зустрівся з ОСОБА_17 , який попросив його допомогти іноземним студентам, які мають проблеми з перебуванням на територіїї Російської Федераціїї, потрапити на територію України з метою в подальшому вирішити питання з законним перебуванням на територіїї Російської Федерації. Він погодився із жалю до іноземних студентів, грошей або матеріальних благ йому ніхто не пропонував, він просто погодився їм допомогти, оскільки не усвідомлював, що це є кримінально караним діянням. Він на човні, який пепребував на річці та на його думку належав ОСОБА_17 , він через р. ОСОБА_16 перевіз з боку Россійської Федераціїї на територію України спочатку двох іноземних громадян, висадив їх на територіїї України, та передав ОСОБА_17 , потім на човні повернувся назад на територію Россійської Федерації де забрав ще двох іноземних громадян та перевіз їх на човні на територію України де передав їх особі на імя ОСОБА_17 . В подальшому ОСОБА_17 попросив його щоб він допоміг доставити іноземних громадян до м. Сновськ, на що, він погодився та на належному йому автомобілі ВАЗ він хотів відвести іноземних осіб до м. Сновська, однак був затриманий працівниками правоохоронних органів. Пояснив, що він раніше притягувався до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за перебування в прикордонній зоні без документів, тому вважав що його дії є адміністративнрм правопорушенням, і саме тому він погодився допомогти іноземним студентам. У скоєному щиро кається. Просив призначити покарання не повязане з позбавленням волі посилаючись на те, що в нього на утриманні знаходиться малолітня дитина, та батько, який є інвалідом першої групи та потребує постійної сторонньої допомоги.

В суді першої інстанції кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 розглядалось в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України. При цьому суд роз`яснив вимоги вказаної норми закону, а також наслідки щодо неможливості оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ст. 332 ч. 2 КК України.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначене у відповідності з вимогами ст. 65 КК України з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має утриманні неповнолітню дитину та хворого батька інваліда 1 гупи. Обставиною, яка пом`якшує покарання судом визнано щире каяття.

Призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Тому, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг прокурора та обвинувачуваного.

Керуючись ст., ст. 371, 404, 407, 418, 419 КПК України судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4