Справа № 461/5585/17
Провадження № 1-кп/461/446/17
УХВАЛА
25.09.2017 року м.Львів
Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України
в с т а н о в и в :
10.08.2017 року до Галицького районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 29.01.2013 року, згідно якого 20 червня 2008 року, точний час слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у офісі приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , під виглядом укладення договору позики, шляхом обману про наявність у нього у власності майна для забезпечення виконання ним умов цього договору, а саме магазину продовольчих товарів та земельної ділянки, призначеної для його обслуговування, що знаходяться у с. Оброшино, Пустомитівського району, Львівської області в районі масиву «Буковина» та зупинки «Інститут», які у його власності фактично не перебували та не перебувають, заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 у сумі 200 000 грн., які витратив на власні потреби, чим заподіяв шкоди потерпілому у великих розмірах.

У підготовчому судовому засіданні прокурор наполягав на призначенні справи до судового розгляду.
Потерпілим в підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 як такого, що не відповідає вимогам КПК України. Дане клопотання мотивує тим, що в обвинувальному акті прокурором, в порушення вимог ст.291 КПК України, належним чином не викладено формулювання обвинувачення, не неправильно вказано місце вчинення злочину, невірно вказана сума грошових коштів в розмірі 200000,00 гривень, якими заволодів ОСОБА_4 та не зазначений механізм заволодіння коштами. Окрім того, зазначає, що в обвинувальному акті невірно зазначено дату та не зазначено час незаконного заволодіння грошовими коштами, хоча вони в процесі досудового розслідування встановлені. Також стверджує, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст.109 КПК України. Відтак, потерпілий вважає неможливим призначити розгляд кримінального провадження у судовому засіданні у зв`язку з не виконанням стороною обвинувачення вимог щодо складання обвинувального акту.
Обвинувачений щодо вирішення даного клопотання поклався на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що такий у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогамст.291 КПК України, зокрема обвинувальний акт не містить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Фактичними обставинами кримінального правопорушення вважаються час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, вид та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст.91 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зазначені: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, що є обов`язковими й для ухвалення вироку відповідно до вимог ст.ст. 370, 374 КПК України.
З матеріалів провадження вбачається, що всупереч вимогам ст.291 КПК України обвинувальний акт не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, у зв`язку з чим неможливо встановити чи досліджувалась належним чином об`єктивна сторона інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення, не конкретизовано спосіб і механізм скоєння кримінального правопорушення.
Зокрема, потерпілим у судовому засіданні повідомлено про те, що в обвинувальному акті неправильно вказано місце вчинення злочину, а саме офіс приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу по вулиці Коперника, 47 в місті Львові, оскільки передача грошей відбувалась зовсім в іншому місці, невірно вказана сума грошових коштів в розмірі 200000,00 гривень, якими заволодів ОСОБА_4 та не зазначений механізм заволодіння коштами, оскільки передача обвинуваченому грошових коштів відбувалась в два розділених в часі етапи, в перший в сумі 25000,00 гривень під розписку, а в другий на підставі договору позики в сумі 125000,00 гривень. Окрім того, в обвинувальному акті невірно зазначено дату та не зазначено час незаконного заволодіння грошовими коштами, хоча вони в процесі досудового розслідування встановлені. Просить клопотання задоволити.

Таким чином, суд вважає, що в порушення зазначених вимог обвинувальний акт в частині викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України, не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, зокрема у такому невірно вказане дата, час та місце вчинення злочину, невірно вказана сума завданої потерпілому шкоди, не конкретизовано механізм заволодіння коштами, що унеможливлює подальший розгляд даного кримінального провадження.
Приймаючи до уваги засаду кримінального провадження законності, що передбачена ст.9 КПК України, недотримання будь-яких імперативних вимог щодо змісту обвинувального акту, в тому числі щодо чіткого формулювання обвинувачення та викладу конкретних фактичних обставин кримінального правопорушення є підставою для визнання його таким, що він не відповідає вимогам КПК України. Кожен злочин має безліч ознак, однак далеко не всі вони враховуються при кваліфікації. При кваліфікації необхідно в конкретному діянні встановити ті юридично значущі об`єктивні і суб`єктивні ознаки, що входять до складу конкретного вчиненого злочину. При цьому склад утворює тільки вся сукупність передбачених законом ознак. Відсутність хоча б однієї з необхідних ознак свідчить про відсутність у діянні особи складу конкретного злочину.
Покликання потерпілого на те, що прокурором невірно визначена стаття закону України про кримінальну відповідальність, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків передбачених цією статтею. Так, якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються вказані особи, прокурор згідно з положеннями ст.338 КПК України має право змінити обвинувачення, або відповідно до ст.340 КПК України, якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що пред?явлене особі обвинувачення не підтверджується, він повинен відмовитися від підтримання державного обвинувачення.
Аналізуючи зміст ст.291 КПК України обвинувальний акт та додані до нього документи в сукупності мають бути складені з дотриманням вимог КПК України, для можливості призначення судового розгляду.
Отже, вказані порушення при складанні обвинувального акту безпосередньо підтверджують порушення вимог ст.ст.91, 291 КПК України, а відповідно заявлене захисником обвинуваченої клопотання щодо повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з невиконанням вимог закону знайшло своє підтвердження в підготовчому судовому засіданні.
Суд вважає, що обвинувальний акт складено не відповідно до норм КПК України та дійшов висновку, що усунути невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України можливо лише шляхом повернення його прокурору з метою усунення ним недоліків обвинувального акту.
Згідно зі ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
В той же час, в порушення вимог ст.ст. 109, 291 КПК України, в обвинувальному акті та долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не в повному обсязі зазначені відомості та процесуальні дії, проведені в ході досудового розслідування.
З представленого реєстру досудових розслідувань не вбачається відомостей щодо залучення адвоката до провадження, відсутні процесуальні рішення щодо задоволення та відмови у клопотаннях останнього, відсутні відомості про визнання ОСОБА_5 потерпілим, а також не зазначено про повідомлення потерпілого про відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження, відсутні відомості про час та дату проведення таких процесуальних дій.
Не зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування і письмові дані про надання доступу потерпілому до матеріалів досудового розслідування та яких саме з найменуванням таких матеріалів. Всі ці вищезазначені обставини також свідчать про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам ст.291 КПК України.
Пунктом 3 ч.3 ст.314 КПК України визначено, що в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Наведені істотні порушення вимог КПК України не дають суду підстав для призначення до судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 29.01.2013 року, відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України, у зв`язку з чим вказаний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.
Керуючись ст.ст.91, 109, 291, 314, 372, 376, 392 КПК України, суд
у х в а л и в :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 29.01.2013 року, відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України повернути прокурору Львівської місцевої прокуратури для усунення недоліків.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через Галицький районний суд м.Львова.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1