АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляцію з доповненнями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_7 , на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року у кримінальній справі пообвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, який має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 травня 2017 року клопотання адвоката ОСОБА_9 про направлення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України для проведення додаткового розслідування задоволено. Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, направлено прокурору Дніпровського району м. Києва для організації проведення додаткового розслідування, в ході якого виконати дії, зазначені в мотивувальній частині даної постанови. Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання залишено без зміни.
Суд першої інстанціє своє рішення мотивував тим, що органом досудового слідства при провадженні досудового слідства не було з належною повнотою з`ясовано всі обставини справи, що має значення для прийняття правильного рішення по справі; в порушення вимог ст.64 КПК України належним чином не встановлено обставин передачі 02.10.2011 року ОСОБА_10 . ОСОБА_8 грошових коштів у розмірі 3000 доларів США; не вживалось заходів для встановлення автомобілів, в салоні яких відбувались зустрічі підсудного з потерпілим 12.10.2011 року та 02.11.2011 року біля станції метро «Чернігівська» у м.Києві, в тому числі не встановлювались особи водіїв, що керували цими автомобілями, яким можуть бути відомі обставини таких зустрічей та зміст розмов під час спілкування підсудного з потерпілим; не встановлено місце передачі ОСОБА_8 ключів начебто від квартири АДРЕСА_2 ; не встановлено спосіб у який, згідно інкримінованих дій по вчиненню шахрайства, ОСОБА_8 заволодів грошовими коштами потерпілого; не встановлено обставин вчинення підробки офіційного документу - паспорту потерпілого ОСОБА_10 ; не перевірено достовірність показань потерпілого ОСОБА_10 про те, що в його володінні дійсно знаходились грошові кошти у розмірі 38000 доларів США готівкою, які зі слів останнього він передав ОСОБА_8 у якості оплати за квартиру; разом з тим слідчим паспорт потерпілого ОСОБА_10 , що містить ознаки підробки не визнавався речовим доказом, в матеріалах справи відсутній та місцезнаходження його не відоме.

На вказану постанову прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, - прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 подав апеляцію з доповненнями, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, а кримінальну справу направити до Дніпровського районного суду міста Києва на новий судовий розгляд в іншому складі суду, посилаючись на необґрунтованість постанови суду першої інстанції та відсутність підстав для направлення кримінальної справи для проведення додаткового розслідування.

Зазначає, що якщо суд дійшов висновку про не встановлення обставин передачі 02.10.2011 року ОСОБА_10 . ОСОБА_8 грошових коштів у розмірі 3000 доларів США, а також обставин вчинення підробки офіційного документу паспорту потерпілого, відповідно до ст. 334 КПК України повинен визнати обвинувачення в цій частині необґрунтованим, а не направляти справу на додаткове розслідування.

Не зважаючи на те, що справа була призначена до розгляду після вступу в законну силу нового Кримінального процесуального кодексу України, проте, відповідно до п.п.11,13,15 розділу XI «Перехідні положення», дана справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому КПК України 1960 року.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляцію та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені в апеляції, судова колегія вважає їх такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 281 КПК України та роз`яснень, що містяться в пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 року № 2 "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення справ на додаткове розслідування" повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК України 1960 року не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийняття процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.
Якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства чи під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових та повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст.315-1 КПК України, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим.

Разом з тим, повертаючи справу на додаткове розслідування, судом наведених вимог закону не виконано. У постанові суду не наведено переконливих аргументів щодо неможливості усунути неповноту та неправильність досудового слідства у суді, а тому справу безпідставно повернуто на додаткове розслідування.
Так, колегія суддів визнає не обґрунтованими висновки суду про те, що направлення справи на додаткове розслідування з мотивів того, що органом досудового слідства не вживались заходи щодо встановлення автомобіля в якому відбувались зустрічі підсудного з потерпілим, оскільки в матеріалах справи, зокрема обвинувального висновку вбачається, що ідентифікувати автомобіль не виявилось можливим та вказано як «не встановленні автомобілі - таксі»
Разом з цим в обвинувальному висновку та в постанові про притягнення ОСОБА_8 в якості обвинуваченого зазначено, що ОСОБА_8 заволодів грошовими коштами потерпілого шляхом зловживання довірою, а тому твердження суду про не встановлення способу заволодіння грошовими коштами, спростовуються матеріалами справи.

Безпідставними є посилання суду щодо не встановлення обставин вчинення підробки офіційного документу паспорту потерпілого ОСОБА_10 , оскільки з даних висновку технічнопочеркознавчої експертизи документів № 244 від 28.04.2012 року убачається, що підробка відбулася шляхом проставлення штампу, який було знищено 25.03.2011 року.

Доводи прокурора про те, що органом досудового слідства встановлено місце передачі ОСОБА_8 ключів від квартири АДРЕСА_2 заслуговують на увагу.

Так, з даних протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 убачається, що зустріч їх з ОСОБА_8 відбулася біля Десняського РУГУ МВС України в м. Києві, а потім вони поїхали до кв. АДРЕСА_2 .

Інші процесуальні дії, вказані в постанові суду, суд може виконати і без повернення кримінальної справи на додаткове розслідування шляхом усунення певних недоліків безпосередньо у судовому засіданні, зокрема проведення відповідних експертиз або надання доручень органу, який проводив розслідування.

Таким чином, у постанові не наведено переконливих доводів щодо неправильності чи неповноти досудового слідства, котрі б не могли бути усунуті під час судового розгляду справи, на що правильно в апеляції посилається прокурор. А тому висновок суду першої інстанції про направлення справи на додаткове розслідування є необґрунтованим, в зв`язку з чим апеляція прокурора підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.
Керуючись ст.ст.365, 366, 382 КПК України ( в редакції 1960 року), та п.п. 11, 13, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України(13.04.2012 року), колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляцію прокурора задовольнити. Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 19 травня 2017 року про направлення справи на додаткове розслідування скасувати і повернути справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі суду.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді підписки про невиїзд з місця постійного проживання залишити без зміни.

Судді:

_______________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4