Справа № 635/6430/17
Провадження 1-кп/635/477/2018
У Х В А Л А
Іменем України
19 лютого 2018 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурор - ОСОБА_3 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

потерпілий - ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в :
В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, який надійшов 02 листопада 2017 року від процесуального керівника - прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 січня 2018 року ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10 березня 2018 року включно.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк запобіжного заходу - тримання під вартою, при цьому зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не змінились та є триваючими.

ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 , а також потерпілий ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечували.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Пункт 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини зазначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Обставинами, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, є непоправні наслідки вчиненого, оскільки відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя та здоров`я є найвищими соціальними цінностями.

Крім того, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме ризику перешкоджати встановленню істини під час судового провадження, незаконно впливати на потерпілого, свідка, який на даний час судом не допитаний. Крім того, обвинувачений може переховуватись від суду, про що відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України свідчать такі обставини як тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого йому злочину.

Таким чином, підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та обставини, які при цьому враховувались, не змінились, а ризики не зменшились та є триваючими.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , і при цьому суд враховує дані про його особу, а саме те, що останній обвинувачується у вчиненні корисливого умисного тяжкого злочину, що поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я людини, який було вчинено під час іспитового строку, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.12.2015 р., ніде не працює, тому, ці обставини свідчать про існування ризиків щодо можливості ОСОБА_4 перешкодити кримінальному провадженню будь-яким чином у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, а також переховуватись від суду.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відсутні належні правові підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , а відтак строк тримання під вартою останнього слід продовжити строком до 60 днів, тобто до 19 квітня 2018 року включно.

Даних, що ОСОБА_4 за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО, суду не надано.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 372, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань № 27» строком до 60 діб, тобто до 19 квітня 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1