Справа № 461/234/18
Провадження № 1-кс/461/215/18
УХВАЛА
іменем України
12.01.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання до вчинення дій
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати прокурора Прокуратури Львівської області ОСОБА_5 вручити ОСОБА_3 вмотивовану постанову, передбачену ч.5 ст.55 КПК України, а також просить зобов`язати прокурора виконати вимоги ч.2 ст.55 та ч.2 ст.56 КПК України.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 26.12.2017 року звернувся до Прокуратури Львівської області з заявою в порядку ст.214 КПК України, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.375 КК України. Зазначив, що 11.01.2018 року прокурором не вручено йому постанови, передбаченої ч.5 ст.55 КПК України, не вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого. Просить скаргу задоволити.

ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, просив таку задоволити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, просив у такій відмовити.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Встановлено, що 26.12.2017 року ОСОБА_3 на особистому прийомі звернувся до Прокуратури Львівської області із заявою про вчинення суддею Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України.

Листом начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури СУ Прокуратури Львівської області ОСОБА_7 №17/7-4777-16 від 28.12.2017 року ОСОБА_3 повідомлено про те, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.375 КК України немає, оскільки за своїм змістом така заява є фактичною незгодою з ухвалою суду.

Не погодившись з таким висновком прокурора, ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до слідчого судді Галицького районного суду м.Львова на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 29.12.2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

У своїй скарзі ОСОБА_3 просить слідчого судді зобов`язати прокурора визнати його потерпілим, про що винести мотивовану постанову та вручити йому пам`ятку про права та обов`язки.

Так, згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Частиною 5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Тобто, особа може бути визнана потерпілою у кримінальному провадженні, у якому розпочато досудове розслідування.
Відповідно до п.1 та п.5 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк та рішення слідчого або прокурора про відмову у визнанні потерпілим.
Таким чином, враховуючи те, що досудове розслідування за заявою ОСОБА_3 про вчинення суддею Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України від 26.12.2017 року не розпочато, тому відсутні підстави для визнання заявника потерпілим у кримінальному провадженні.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 55, 56, 94, 220, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

У задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає, заперечення на дану ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1