Справа № 192/56/18
Провадження № 1-кп/192/102/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.04.2018 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новотроїцьке Волновахського району Донецької області, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , працює сезонним оператором в КЗ «Промінська НСЗШ», має середньо освіту, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, військовозобов`язаний, раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ОСОБА_3 23 листопада 2017 року приблизно о 07 годині 00 хвилин, знаходячись в кухні будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклої сварки з ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс не менше 4-х ударів сокирою (обухом та лезом) по голові та верхній частині тулуба ОСОБА_5 , завдавши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді:
- закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 1-го ступеню, закритого перелому кісток носу, садна на спинці носу по центру та дещо праворуч, трьох рублених ран: в міжбрівній області по центру з переходом в лобну область, в лобно-скроневій області ліворуч на межі волосистої частини голови та у лівій тім`яній області, синця у правій параорбітальній області, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день);
- закритого перелому правої ключиці в середній третині зі зміщенням уламків, яке відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш як 21 день).
ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним злочину.
В судовому засіданні пояснив, що 23 листопада 2017 року приблизно о 07 годині 00 хвилин, він, знаходячись в кухні в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклої сварки з ОСОБА_5 , маючи умисел на завдання останньому тілесних ушкоджень умисно наніс не менше 4-х ударів сокирою (обухом та лезом) по голові та верхній частині тулуба. У вчиненому щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, заявою просив розглянути кримінальне провадження за його відсутності, зазначивши, що претензій до обвинуваченого він не має (а.с.31).
Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюютьвсі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина обвинуваченого у вчиненні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставин, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, як спокійний та врівноважений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, та йому необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.122 КК України, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, згідно ст.76 КК України.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 місяців.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку суду.
Речові докази сокиру, яка перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів при Солонянському відділенні поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1