Провадження № 11-сс/795/460/2017
Категорія - арешт майна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

скаржника (власника майна) ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_8 власника автомобіля марки «Ауді-А4» державний номерний знак НОМЕР_1 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 листопада 2017 року,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 листопада 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 та накладено арешт на автомобіль марки «Ауді-А4» державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , та яким користується ОСОБА_10 , із забороною розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказаний автомобіль.

Своє рішення суд мотивував тим, що автомобіль, зазначений у клопотанні слідчого, є матеріальним об`єктом, який був засобом вчинення кримінальних правопорушень, зберіг на собі його сліди, та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ злочину і відповідає критеріям, встановленим у ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим, з метою збереження речових доказів, належне ОСОБА_8 майно, підлягає арешту.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, власник майна ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій вказує про незаконність та необґрунтованість ухвали, а тому просить її скасувати та ухвали нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на належний їй автомобіль.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, зазначає, що слідчим суддею не було повідомлено підозрюваного та його захисника про розгляд клопотання слідчого про арешт майна, а лише за його розглядом направлено судове рішення. Власнику майна взагалі ухвала суду не направлялась і про розгляд справи не повідомлялось, хоча в журналі судового засідання вказано, що ОСОБА_8 повідомлена у встановленому законом порядку. Дані обставини вказують про порушення права на захист та внесення неправдивих відомостей як до журналу судового розгляду, так і до ухвали суду. Крім того, автор скарги переконана, що в клопотанні слідчого навіть формально не наведені обставини, які підтверджують, що не застосування заборони користування та розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Більше того, вказує ОСОБА_8 , слідчим суддею застосовано найбільш обтяжливий спосіб арешту майна без жодного обґрунтування. При цьому також залишено поза увагою той факт, що досудове розслідування вже триває понад два місяці і в його проведенні ніхто не перешкоджав, до того ж слідчим суддею була винесена ухвала про відмову в задоволенні клопотання про арешт цього автомобіля, але стороною обвинувачення вона не оскаржувалась. Арешт автомобіля автор скарги розглядає ніщо інше як тиск на підозрюваного, а власнику майна цей арешт транспортного засобу утруднює життя всієї родини.

Заслухавши доповідача, доводи скаржника щодо достатності підстав для задоволення апеляційної скарги, позицію прокурора, який вважав апеляційну скаргу необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги. Таке рішення суду обґрунтовує наступним чином.

19.09.2017 року постановою старшого слідчого Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (а.п.23).

01.11.2017 року слідчий за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні відповідно до ст. 170 КПК України з дотриманням процесуальних строків звернувся з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Ауді-А4» державний номерний знак НОМЕР_1 до слідчого судді (а.п.2-5).

Приписами абз.2 ч.1 ст.170 КПК України регламентовано, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. При цьому закон не передбачає, щоб майно, на яке накладено арешт, належало обвинуваченому або підозрюваному.

Частиною 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального провадження, з метою збереження транспортного засобу як речового доказу наявні підстави і для накладення арешту на майно.

На час розгляду клопотання слідчим суддею триває досудове розслідування кримінального провадження, під час якого виникає необхідність в збереженні речового доказу для проведення слідчих дій з використанням вказаного автомобіля.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень прав власника майна про те, що слідчий суддя провів розгляд вказаного клопотання в порушення вимог ч.1 ст.172 КПК України та необґрунтованого обмеження прав власності не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Положеннями ч.2 ст.172 КПК України зазначено, шо, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На момент звернення з клопотанням майно не було тимчасово вилучене, а тому твердження апелянта про його неналежне повідомлення не заслуговують на увагу, оскільки в даному випадку суд не зобов`язаний був повідомляти підозрюваного, власника майна та захисника про такий розгляд.

Крім того, в засіданні апеляційного суду прокурор повідомив, що автомобіль не вилучався і на даний момент його місцезнаходження не встановлене. На підтвердження надав суду рапорт слідчого в кримінальному провадженні, з метою отримання дозволу на оголошення автомобіля в розшук. Власник майна також не змогла пояснити де на даний час перебуває транспортний засіб, а також підтвердила, що автомобіль не вилучався. За вказаних обставин арешт автомобіля марки «Ауді-А4» застосований слідчим суддею з забороною розпоряджатися ним є найбільш доцільним з метою збереження транспортного засобу як речового доказу.

Твердження апелянта про те, що арешт автомобіля завдає значних незручностей його власнику і сім`ї хоча і є слушними, проте матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину.

Не заслуговує на увагу і висновок автора скарги про те, що слідчим суддею була винесена ухвала про відмову в задоволенні клопотання про арешт цього автомобіля, але стороною обвинувачення вона не оскаржувалась. Як слідує з матеріалів судового провадження, клопотання слідчого поверталось для усунення недоліків протягом 72 годин, у зв`язку з недотриманням вимог ч.2 ст. 171 КПК України, проте по суті дане клопотання не розглядалось.

Висновки слідчого судді в ухвалі відповідають фактичним обставинам справи, є законними, обґрунтованими та вмотивованими.

З огляду на це, підстав для скасування ухвали слідчого судді, з мотивів наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 407 ч.3, 422, 424 ч.4 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 та накладено арешт на автомобіль марки «Ауді-А4» державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , та яким користується ОСОБА_10 , із забороною розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказаний автомобіль без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4