Справа № 534/1540/17
У Х В А Л А
09 жовтня 2017 року м. Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника засудженого ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, громадянина України, засудженого ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 17.08.2015 за ч.1 ст.121, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 5 років обмеження волі,

В С Т А H О В И В :
До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся засуджений ОСОБА_5 із клопотанням про його звільнення від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», мотивуючи тим, що він захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник заяву підтримали в повному обсязі та просили про її задоволення.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку, що підстав для відмови у задоволенні клопотання не виявлено та не заперечував проти застосування до засудженого ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши думку прокурора, засудженого та його захисника, дослідивши письмові матеріали, судом встановлено наступне.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 17.08.2015 за ч.1 ст.121, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_5 засуджений до 5 років обмеження волі.

Згідно ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.02.2016 засудженого ОСОБА_5 було переведено до Полтавської установи виконання покарань (№23) у зв`язку із розглядом кримінального провадження в Автозаводському районному суді м. Кременчука Полтавської області.

У відповідності до ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.07.2017 застосований відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасовано та роз`яснено останньому про необхідність прибути до місця відбування покарання в Комсомольський виправний центр (№136) УДПтСУ в Полтавській області для відбування покарання призначеного ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 18.08.2015.

Згідно акту від 08.08.2017, затвердженого в.о. начальника ДУ «Полтавський виправний центр (№136), ОСОБА_5 не було прийнято до установи для відбування покарання у зв`язку із відсутністю припису та документів посвідчуючих особу.

Згідно ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Суду розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права. Розглядувана категорія разом із такими елементами як остаточність судового рішення та своєчасність виконання остаточних рішень є невід`ємними складовими права на суд, яке, у свою чергу, посідає одне з основних місць у системі фундаментальних цінностей будь-якого демократичного суспільства.

У рішенні Суду по справі «Bellet v. France» Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування амністії у 2014 році з урахуванням останніх законодавчих змін» під час виконання вироку питання застосування Закону України «Про амністію у 2014 році», враховуючи зміст положень ч.6 ст.9 КПК, має вирішуватися у порядку передбаченому ст.9 Закону України «Про амністію у 2014 році», місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК).

Як вбачається з вищезгаданого акту від 08.08.2017 засуджений ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 17.08.2015 за ч.1 ст.121, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 5 років обмеження волі, не ухиляється.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році», ст.2 якого передбачається звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9цього Закону).

Згідно ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», виконання цього закону покладається на суди, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Те, що ОСОБА_5 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» є особою, яка перебувала безпосередньо в районах антитерористичної операції та брала у ній участь вбачається з мотивувальної частини ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 17.08.2015 та копії картки члена громадської спілки «Всеукраїнське Об`єднання учасників АТО «Українці-разом».

Обмеження щодо застосування амністії, визначені Законом України «Про амністію у 2016 році» та Законом України «Про застосування амністії в Україні», судом не встановлені.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання захисника засудженого.

Керуючись ст.86 КК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні» та ст.ст.537,539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , засудженого ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 17.08.2015 за ч.1 ст.121, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 5 років обмеження волі, від подальшого відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд, який ухвалив рішення. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 12 жовтня 2017 року о 08 год. 15 хв.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Суддя ОСОБА_1