В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2018 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Близнюки Харківської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, інваліда III групи, зареєстрованого та такого, що фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 29.01.2003 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі, 24.11.2008 року звільнений умовно-достроково на не відбутий термін 1 рік 10 місяців 22 дні; 26.12.2017 Близнюківським районним судом Харківської області звільнений від відбування покарання на підставі п. «г» ст.. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році»
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,-
в с т а н о в и в:
13.01.2018 близько 01.00 годині ОСОБА_4 прийшов до території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 , де маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, з метою наживи, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник на територію вищезазначеного домоволодіння через паркан, де шляхом пошкодження вхідних дверей, які ведуть до сараю, який розташований на вищевказаній території домоволодіння проник всередину приміщення звідки викрав мідні дроти у вигляді брухту (лому) кольорового металу, загальною вагою 54 кілограмів 320 грамів, які належать ОСОБА_6 та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи Харківського НДІСЕ ім. Засл. Проф.. М.С. Бокаріуса № 1247 від 30.01.2018 ринкова вартість 1 кілограму брухту (лому) кольорових металів за класифікаційними ознаками ДСТУ 3211-95. «Брухт і відходи кольорових металів і сплавів» станом на 13.01.2018 складала 150 гривень 00 копійок. Таким чином, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 8148 гривень 00 копійок.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив, що дійсно 13.01.2018 близько 01.00 годині прийшов до території домоволодіння ОСОБА_6 , переліз через паркан та шляхом пошкодження вхідних дверей сараю проник до нього, звідки викрав два мішка з мідними дротами.
Прокурор та захисник не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин. Просили призначити покарання із застосуванням ст.. 75 КК України.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 3 ст.185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення.
При цьому, суд дійшов висновку про виключення такої інкримінованої ОСОБА_4 кваліфікуючої ознаки злочину передбаченого ст. 185 КК України, як повторність , виходячи з наступного.
Так, згідно вимоги спеціальної перевірки відносно ОСОБА_4 на наявність судимостей встановлено, що 28.04.2016 року ОСОБА_4 був засуджений Близнюківським районним судом Харківської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України та звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Крім того, 26.12.2017 вироком Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_4 був визнаний винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді 2 років позбавлення волі, проте цим же вироком звільнений від покарання на підставі п. «г» ст.. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ч.1 ст.88 КК України, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.
Згідно п. 1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.
Отже, на момент розгляду цього кримінального провадження ОСОБА_4 є особою, яка не має судимості за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 28.04.2016 року, оскільки ця судимість погашена автоматично в силу вимог вищезазначених статей.
Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 КК України, особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, злочинність і караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості.
Отже, суд зазначає, що ОСОБА_4 не має судимості за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 26.12.2017, оскільки цим вироком він відразу був звільнений від покарання за амністією.
Відтак, таку кваліфікуючу ознаку, як повторність в діях ОСОБА_4 - потрібно виключити.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 своїми умисним діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.
Відповідно до ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є рецидив злочину.
Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , відноситься до тяжких злочинів.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога Близнюківської ЦРЛ не перебуває, перебував з 1992 року по 2012 рік на обліку у лікаря психіатра Близнюківської ЦРЛ з приводу розумової відсталості та дефектів мови, за місцем проживання характеризується формально позитивно, не одружений, не працює, на обліку у військоматі не перебуває.
Згідно висновку досудової доповіді Близнюківського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 19.02.2018, ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 є високою, загальний рівень небезпеки для суспільства високий.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також висновок органу пробації.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст.185КК України.
При цьому, суд враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діяння, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, згідно яких він має постійне місце проживання, формально позитивно характеризується за місцем проживання, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, наявність обставини, що обтяжує покарання, а саме рецидив злочину, висновок органу пробації,суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.
На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_4 , передбачені ст.76 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_4 суд не вбачає.
Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи за цим кримінальним провадженням.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 1247 від 16.01.2018 в сумі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн. 00 коп.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: мідні дроти у вигляді брухту (лому) кольорового металу, загальною вагою 54 кілограмів 320 грамів, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 повернути останньому як власнику.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1
22 лютого 2018 року