Номер провадження: 11-кп/785/188/18
Номер справи місцевого суду: 496/1318/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ОСОБА_6

за участю прокурора: ОСОБА_7

представника потерпілого: ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого ОСОБА_8 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 17.10.2017 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахтинськ Карагандинської області Республіки Казахстан, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 291 КК України, що потягло гибель ОСОБА_10 і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.
Звільнено ОСОБА_9 від призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
ОСОБА_9 виправдати за ст. 291 КК України, що потягло гибель ОСОБА_11 відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в його діях складу злочину.
Стягнуто з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 2950,80 грн.
Стягнуто з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду завдану гибеллю чоловіка ОСОБА_10 у розмірі 200000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 у відшкодування шкоди заподіяної смертю
батька неповнолітніх дітей, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1546,60 грн. до досягнення нею повноліття тобто до 06 серпня 2020 року та на утримання ОСОБА_14 05 серпня 2012 року щомісячно протягом п`яти років, починаючи з 07.11.2015 року, до 07.11.2020 року.
Стягнуто з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 за спорудження пам`ятника ОСОБА_10 у розмірі 48084 грн.
ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_9 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

, 07.11.2015 року близько о 17.20 год., ОСОБА_9 перебуваючи на водній ділянці річки Дністер де в нього впадає р. Глибокий Турунчук в Біляївському районі Одеської області, у темну пору доби, при наявності на борту пасажира ОСОБА_10 , приступив до керування маломірним судном типу «Сарепта», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
У порушення «Правил користування маломірними суднами на водних об`єктах в Одеській області», затверджених рішенням Одеської обласної ради № 224 від 01.11.2003 року зі змінами відповідно до рішення Одеської обласної ради № 1202 від 30.10.2014 року:
- п. 4.10. Плавання на маломірних суднах дозволяється лише в світловий день. У нічну пору маломірні судна повинні замикатися на замок у місцях їх дислокації (збереження), крім суден державних інспекторів структурних підрозділів Укрморрічінспекції, рибохорони, екологічної безпеки, міліції та прикордонної служби при виконанні ними службових завдань, якщо їх судна обладнані для такого плавання, а також маломірних суден, обладнання яких для нічного плавання визначено Регістром судноплавства України, про що міститься відповідна відмітка у свідоцтві про придатність до плавання;
- п. 8.7. Під час плавання на безпалубному маломірному судні пасажири та члени екіпажу повинні буди одягнені в рятувальні нагрудники (жилети), а також Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України» затверджених Наказом Міністерства транспорту України №91 від 16.02.2004 року:
- п.п. 3.13.2. Одиночні малі моторні судна довжиною менше 7 м можуть замість вогнів, зазначених у пункті 3.13.1. цих Правил, нести звичайний білий вогонь, установлений у відповідному місці на висоті, на якій він видимий звідусіль;
розуміючи, що він не одягнений в рятувальний жилет та не переконавшись у тому, що на пасажирові ОСОБА_10 жилет також відсутній, почав рух по водній поверхні, не ввімкнувши світлові пізнавальні вогні, хоча судно було ними обладнано.
Здійснюючи подальший рух та перебуваючи приблизно о 17.40 год. поблизу лівого берега р. Дністер у Біляївському районі Одеської області в координатах 46?23'43.18» №; 30?15'27.56» E, тобто перебуваючи на шляху водного транспорту, який може рухатися назустріч, не враховуючи обмеження видимості плавання (темна пора доби), будучи неуважним, проявляючи злочинну самовпевненість, вибравши небезпечну швидкість руху, маючи об`єктивну можливість своєчасно помітити маломірне судно «ЮМС-500», реєстраційний номер МИК 0086 К, під керуванням судноводія ОСОБА_15 , яке рухалося зустрічним курсом, у порушення Правила 14 «Міжнародних правил запобігання зіткнення суден в морі»:
п. а) коли два судна з механічними двигунами зближаються на протилежних або майже протилежних курсах так, що виникає небезпека зіткнення, то кожне з них повинно змінити свій курс праворуч, з тим щоб кожне судно пройшло в іншого по лівому борту;
а також «Правил користування маломірними суднами на водних об`єктах в Одеській області», затверджених рішенням Одеської обласної ради № 224 від 01.11.2003 року зі змінами відповідно до рішення Одеської обласної ради № 1202 від 30.10.2014 року:
- п. 1.2. ці Правила є обов`язковими для виконання всіма юридичними та фізичними особами, які здійснюють утримання, переміщення, плавання маломірних суден на внутрішніх водних шляхах та територіальному морі у межах Одеської області;
- п. 4.13. Під час руху маломірні судна повинні виконувати Правила плавання на внутрішніх водних шляхах України або Міжнародні правила попередження зіткнення суден у морі, а також обов`язкові постанови по морських портах та інші нормативні документи, що регламентують безпеку судноплавства;
- п. 4.14. На несудохідних водних об`єктах маневрування маломірних суден при розходженні повинно здійснюватися з урахуванням правостороннього руху (лівими бортами);
не здійснив маневру ухилення від зіткнення (зміну курсу право для розходження лівими бортами) та правою передньою частиною свого судна контактував з передньою правою частиною лівого борта маломірного судна «ЮМС-500», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Внаслідок зіткнення судноводій маломірного судна «ЮМС-500», реєстраційний номер МИК 0086 К, ОСОБА_15 та його пасажир ОСОБА_11 випали за борт, судноводій виплив на берег, а пасажир потонув.
Також внаслідок зіткнення пасажир маломірного судна «Сарепта», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 368 від 09.12.2015 року, при дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження: перелом кісток основи черепа, крововилив в м`яку оболонку головного мозку, мозочку, перелом правої ключиці, перелому грудини, множинні переломи ребер праворуч, крововилив під плевру, ткань легкого та средостенія, забійна рана голови, обличчя, які причинені в результаті зіткнення та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 375 від 16.12.2015 року при дослідженні трупа ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження: закритий перелом 7-8 ребер ліворуч, крововиливи лобної частини, правої кісті, голови, які причинені в результаті зіткнення. Смерть настала в результаті утоплення у воді. Між встановленими тілесними ушкодженнями та смертю є прямий причинний зв`язок.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ст. 291 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, якщо це спричинило загибель людей.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ст. 291 КК України за кваліфікуючою ознакою: порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило загибель людини, а саме ОСОБА_10 знайшла своє підтвердження, а щодо загибелі ОСОБА_11 обвинуваченого ОСОБА_9 слід виправдати виходячи з наступного.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 291 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Клопотання ОСОБА_9 щодо застосування до нього вимог п.»в» ст. 1 ЗУ «Про амністію 2016 року» - залишити без задоволення. У мотивувальній частині вироку вказано, що у своєму останньому слові засуджений не визнав свою провину у вчиненні злочину щодо настання смерті ОСОБА_11 та вказав на причинний зв`язок дій ОСОБА_15 з її настання. Судом не прийняті до уваги та критично оцінено покази свідка ОСОБА_15 , допитаного у судовому засіданні та не чим не спростовані, тобто суд упереджено прийняв до уваги лише висловлювання ОСОБА_9 , наведені ним в останньому слові, які суд повинен був перевірити. Поновивши судове слідство у провадженні та зді1йснити відповідні процесуальні дії, а не покладатися лише на вислови підсудного, тобто оцінюючи покази сторін, суд однобічно підійшов до їх оцінки. Неправильно застосувавши закон про кримінальну відповідальність, виправдавши засудженого у вчиненні кримінального правопорушення щодо настання смерті ОСОБА_16 , тобто безпідставно спотворивши обставини, за якими засудженого стало можливо звільнити від відбування покарання у звязку з актом амністії. Зазначеного не сталося б, якщо б висновки суду відповідали фактичним обставинам кримінального провадження, істотно не порушили вимоги кримінального процесуального закону та судом було правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, адже відповідно до ЗУ «Про амністію у 2016 році» та «Про застосування амністії», не звільняються від відбуття покарання особи, що вчинили злочин, внаслідок якого настала смерть двох або більше осіб.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 291 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Ухвалений вирок не відповідає зазначеним вимогам процесуального закону, є незаконним та необгруентованим, постановлений з грубим порушенням норм матеріального процесуального пправа, висновок суду про не винність обвинуваченого у загибелі ОСОБА_11 є помилковою. Встановлення судом у вироку провини іншого судноводія ОСОБА_15 є виходом за межі судового розгляду в порушення вимог ч.1 ст. 337 ЦПК України, відповідно до якої, судовий розгляд проводиться лише щодо особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крвім випадків передбачених цією статею. Суд прийшов до висновку про відсутність провини обвинуваченого у загибелі ОСОБА_11 з порушенням вимог ст. 356 ЦПК України, не провівши за власною ініціативою допить судво- медичного експерта, який у висновку зазначив наявність прямого причинного звязку між тілесними ушкодженнями та настання смерті загиблого ОСОБА_11 , у звязку з чим в зазначений частинфі вирок суду є невмотивованим.

Відповідно до ЗУ «Про амністію у 2016 році» та «Про застосування амністії», не звільняються від відбуття покарання особи, що вчинили злочин, внаслідок якого настала смерть двох або більше осіб.

Покарання призначене судом обвинуваченому ОСОБА_9 з порушенням вимог ст. 65 КК України, як таке, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, який спричинив загибель двох осіб.

Заслухавши прокурора і представника потерпілого, які просили апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого - задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати і винисти новий обнвинувальний вирок, обвинуваченого який просив вирок суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора та представника потерпілої підлягають задоволенню.

Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні свою вину у скоєнні інкримінованого злочину в частині загибелі ОСОБА_10 визнав, а щодо загибелі ОСОБА_11 не визнав.
При цьому пояснив, що 07.11.2015 року коли стемніло, точний час не пам`ятає він разом з ОСОБА_10 перебуваючи в човні «Сарепта» на р. Дністер, пересівши за кермо запустив двигун та направились в сторону с. Маяки. ОСОБА_17 власник човна крикнув включити габаритні вогні, що і зробив ОСОБА_18 . Також була включена лампа фара, видимість була близько 10 м. Рухався він по середині річки ближче до лівого краю. На розвороті трапилось зіткнення їх човна з іншим. Удар прийшовся в праву сторону. Човен почав тонути. Замерзши в ноги, він опритомнів, запустив двигун і виїхав на рогоз та по мобільному телефону викликав допомогу. На праве око не баче, так як має катаракту, а на ліве око баче добре. Вважає, що в гибелі ОСОБА_11 , який випав з іншого човна винен судноводій іншого човна так як смерть ОСОБА_11 наступила внаслідок утоплення, а не від удару, оскільки останній був без рятувального жилету.
В останньому слові ОСОБА_9 також зазначив, що судноводій ОСОБА_15 порушив Правила користування маломірними суднами на водних об`єктах в Одеській області, а саме:
ОСОБА_15 керував судном у заборонений період та в темний час доби, не одягнув рятувальний жилет та не переконався, що на ОСОБА_11 також жилет відсутній, рухався на швидкості 40 км/год. відповідно до показників GPS-навігатора встановленого на борту судна чим перевищив швидкість та не забезпечив безпеку пасажиру.
ОСОБА_9 вказує, що він порушив Правила користування маломірними суднами на водних об`єктах в Одеській області, що спричинили загибель однієї людини ОСОБА_10 в чому він жалкує та оскільки має на утриманні неповнолітню доньку просить суд звільнити його від покарання на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Як вбачається з вироку суду вина ОСОБА_9 скоєнні злочину передбаченого ст. 291 КК України - порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило загибель людини, а саме ОСОБА_10 підтверджується слідуючими доказами:
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_19 пояснив, що про подію він дізнався від ОСОБА_20 .. Приїхавши на причал він побачив у швидкій свого загиблого сина.
Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 до суду не з`явились, але направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, що не суперечить положенням ст. ст. 55-57 КПК України.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснив, що 7.11.2017 року він разом з ОСОБА_24 та обвинуваченим були на рибалці на р. Дністер. Він знаходився на берегу, а ОСОБА_24 та ОСОБА_25 в човні. В період 17-18 годин вони поїхали на човні, а через деякий час зателефонував ОСОБА_25 і повідомив, що їх збив човен. Коли вони від`їжджали габаритні вогні були включені. Човен «Сарепта» має вагу близько 170 кг., на ньому встановлено двигун потужністю 60 к.с.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що 7.11.2015 року близько 17 годин він з ОСОБА_11 на човні ЮМС шли з рибалки. У нього злетіла кепка і вони її шукали, потім включили прожектор. В 30-50 метрах помітив човен, який йшов йому на зустріч, він взяв правіше, а потім майже зупинив човен. Від удару вони випали за борт. ОСОБА_11 при падінні за борт зачепився жилетом і він розтягнувся. Він виплив, а ОСОБА_11 знайти не змогли. Знайшли лише кепку та куртку ОСОБА_11 , яка була знята правильно. Він та ОСОБА_11 були одягнуті в рятувальні жилети зеленого кольору і один жилет знаходився в багажному відділенні.
Крім цього, вина ОСОБА_9 у порушенні чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило загибель людини, а саме ОСОБА_10 підтверджується слідуючими доказами: а саме:
-протоколом огляду місця події від 07.11.2015 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого місцем події є ділянка місцевості лівого берегу р. Дністер (вниз по течії) на відстані приблизно 2000 м від моста через р. Дністер в с. Маяки Біляївського району Одеської області, на якій було виявлено моторний човен «Сарепта» р/н НОМЕР_3 білого кольору, з двигуном Yamaha 60. Носова частина вказаного човну має пошкодження у вигляді деформації в середину. На час огляду лобове скло та праве вітрове було відсутнє. На стойці лобового скла з правої сторони є ліхтар, який на час огляду був вимкнений. На передній панелі приборів справа від керма є плями бурого кольору, схожі на кров. По центру блище до задньої частини правий борт має деформацію в виді вм`ятин в середину. Дно вказаного човна під правим бортом має пробоїну. На відстані приблизно 5 м від вищевказаного човна було виявлено моторний алюмінієвий човен UMS-500 біло-синього кольору, р/н НОМЕР_2 , який в передній частині лівого борту має пошкодження в виді деформації в середину в двох місцях які мають наскрізні отвори. Ліве вітрове скло має пошкодження у виді розломів. Зверху над вітровим склом є прожектор, який на час огляду був вимкнений (а.с. 109-113);
-протоколом огляду від 17.11.2015 року та схемою з фототаблицею до нього, відповідно до якого в присутності понятих було оглянуто моторний човен «Сарепта» та встановлено, що на човні маються ушкодження у вигляді деформації передньої правої носової частини, деформації правої стойки лобового скла, пробоїни правого борту, а також виявлено плями бурого кольору схожі на кров (а.с. 114-117);
-висновком судово-медичної експертизи № 368 від 07.11.2015 року, відповідно до якого на трупі ОСОБА_10 , 1979 року народження виявлені ушкодження: перелом кісток основи черепа, крововиливу у м`які мозкові оболонки головного мозку, мозочка, шлуночки мозку, перелом правої ключиці, перелом грудини, множинні переломи ребер праворуч, крововилив під плевру, тканину легкого і середостіння, забита рана волосистої частини голови, множинні забиті рани обличчя. Пошкодження, їх кількість та тяжкість свідчить про контактування потерпілого з тупим твердим предметом з обмеженою і переважною поверхнею області правої половини обличчя, передньої і бокової поверхні тулубу, з виступаючими частинами і оперенням моторного човна. За ознакою небезпеки для життя черепно-мозкова травма з переломом кісток основи черепа, крововиливом в м`які мозкові оболонки головного мозку, мозочка, а також множинні переломи ребер, ключиці, грудини з забоєм легкого, серця відносяться до категорії тяжких ушкоджень. Пошкодження у ОСОБА_10 були несумісними з життям, в виду їх тяжкості. Причиною смерті ОСОБА_10 явилась поєднана травма голови, грудної клітки, органів грудної порожнини, що проявилося: переломом кісток основи черепа, крововиливом в м`які мозкові оболонки головного мозку, мозочка, шлуночки мозку, множинними переломами ребер з забоєм тканини легень, серця, середостіння, переломом правої ключиці. Між встановленими пошкодженнями на трупі ОСОБА_10 і його смертю є прямий причинний зв`язок. Після заподіяних пошкоджень ОСОБА_10 не міг здійснювати будь-яких самостійних дій, так як через тяжкість травми повинен був знаходитися у несвідомому стані. В момент заподіяння пошкоджень потерпілий ОСОБА_10 знаходився в легкому стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком судово-токсилогічного дослідження крові загиблого, акт № 5857/368 від 18.11.2015 року. Пошкодження виявлені на трупі ОСОБА_10 заподіяні одночасно (а.с. 118-123);
-актом розслідування аварійної події з маломірними суднами: зіткнення маломірного судна «Сарепта» бортовий реєстраційний номер НОМЕР_4 з маломірним судном типу «UMS-500», бортовий реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка сталася 07.11.2015 року близько о 17.45 год. на р. Дністер в координатах 46?24?43.18?N; 30?15?27.56?Е біля с. Маяки Біляївського району Одеської області від 23.11.2015 року, згідно якого комісія встановила:
п. 2.3 маломірні судна типу «UMS 500» реєстраційний номер МИК 0086 К та «Сарепта» бортовий номер НОМЕР_4 дозвіл на право виходу в плавання від чергово-вахтової служби бази не отримували;

п. 3 на судні «UMS 500» реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходилось 2 рятувальні жилети; судно під керуванням ОСОБА_15 рухалось зі швидкістю 40 км/год. (з показників GPS-навігатора, який встановлено на борту судна). Коли судно перебувало в координатах 46?24?43.18?N; 30?15?27.56?Е, несподівано прямо по курсу ОСОБА_15 побачив маломірне судно білого кольору, яке рухалось на великій швидкості. Намагаючись уникнути зіткнення, судноводій ОСОБА_15 почав змінювати курс вправо, розвернувши маломірне судно МИК 0086 К на 300 в бік лівого берега р. Дністер, однак маломірне судно не змінюючи курс та швидкості, врізалося в ліву носову частину маломірного судна МИК 0086 К. Від удару судноводія ОСОБА_15 та пасажира ОСОБА_11 викинуло за борт. Під час руху запобіжну чеку для екстреного вимкнення двигуна ОСОБА_15 до себе не прикріпив, тому катер продовжив рух. Близько 19 годин 15 хвилин в комишах біля лівого берега р. Дністер було виявлено куртку та кепку ОСОБА_11 . Комісія прийшла до висновку: судноводієм маломірного судна МИК 0086К ОСОБА_15 порушені п. 1.2, п. 2.1, п.3.4, п 4.1, п. 4.10, п. 4.23.1, п. 4.23.2 «Правил користування маломірними суднами на водних об`єктах в Одеській області», затверджених рішенням Одеської обласної ради від 01.11.2003 року № 224-ХХІV зі змінами відповідно до рішення Одеської обласної ради від 30.10.2014 року №1202-VІ;
водієм маломірного судна БДУ 0073 К порушені п. «а» Правила 14 «Міжнародних правил запобігання зіткнення суден в морі» 1972 року, п. 1.2, п. 4.13, п. 4.14 «Правил користування маломірними суднами на водних об`єктах в Одеській області затверджених рішенням Одеської обласної ради від 01.11.2003 року № 224-ХХІV зі змінами відповідно до рішення Одеської обласної ради від 30.10.2014 року №1202-VІ. (а.с. 127-150);
- висновком №408 судової технічної експертизи по дослідженню технічного стану моторного човна «Сарепта» від 30.03.2016 року, відповідно до якого фактичний стан рульового керування моторного човна «Сарепта» дозволяв на момент події управляти човном, без несправностей, які б приводили до раптового відведення човна убік, або до раптової втрати керованості човном (а.с. 151 - 152);
- висновком №409 судової технічної експертизи по дослідженню технічного стану моторного човна «UMS-500», від 30.03.2016 року, відповідно до якого фактичний стан рульового керування моторного човна «UMS-500» дозволяв на момент події управляти човном, без несправностей, які б приводили до раптового відведення човна убік, або до раптової втрати керованості човном (а.с. 153 - 154);
- висновком №410 судової транспортно-трасологічної експертизи по дослідженню обставин зіткнення моторних човнів, від 30.03.2016 року, з якого вбачається, що спочатку човен «Сарепта» контактував своєю правою передньою частиною з передньою частиною лівого борта човна «UMS-500» під кутом близько 95-105 градусів, при його відлічуванні в плані проти ходу годинникової стрілки від напрямку поздовжньої осі човна «Сарепта» до напрямку повздовжньої осі човна «UMS-500». В момент первинного контакту обидва човна рухались вперед (а.с. 155-161);
- копією зйомки показників GPS-навігатора встановленого на борту судна «UMS-500» наданого судноводієм ОСОБА_15 з якого вбачається, що вказаний судноводій рухався в межах 1/3 частини річки Дністер з правої сторони та перед зіткненням змінив курс вправо близько 300 і в ? частині річки трапилось зіткнення (а.с. 163);
-протоколом огляду від 05.02.2016 року відповідно до якого з катеру «Сарепта», де знаходились ОСОБА_10 та ОСОБА_9 були виявлені плями бурого кольору біля штурвалу, на панелі праворуч від штурвалу, праворуч у місці пошкодження рами вітрового скла катера, по правому борту катера (а.с. 164-166);
- висновком експерта №416 від 08.02.2016 року відповідно до якого на чотирьох ватних тампонах зі змивами речовини бурого кольору біля штурвалу, з панелі праворуч від штурвалу, біля рами вітрового скла та по правому борту вилучених 17.11.2015 року в ході огляду катера «Сарепта», а також на ватних тампонах 11-ти дерев`яних косметичних паличок зі змивами речовини бурого кольору біля штурвалу, праворуч біля рами вітрового скла вилучених в ході додаткового огляду катера «Сарепта», виявлена кров людини, при встановленні групової приналежності якої виявлені антиген А, В і Н, властиві в разі походження крові від однієї особи групи крові АВ з супутнім антигеном Н за системою АВО. У разі походження крові від двох (та більше) осіб не виключається змішування крові від носіїв антигенів А, В і Н, тобто осіб з групами крові А з ізогемаглютиніном анти-В, В з ізогемаглютиніном антиА, АВ та О з ізогемаглютинінами анти А і анти В у різних сполученнях. Присутність крові ОСОБА_9 носія антигену Н, як основного, допускається лише в якості домішки. Висловитись про можливість походження крові від ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не є можливим у зв`язку з тим, що їх зразки крові або відомості про групову приналежність крові не були доставлені у відділення (а.с. 164-172);
- висновком експерта №92 від 04.04.2016 року відповідно до якого у момент первинного контакту з човном ОСОБА_10 і ОСОБА_9 були звернені правою стороною своїх тіл. ОСОБА_9 перебував за кермом човна. Після зіткнення у нього утворилися наступні пошкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку з ознаками органічного ураження головного мозку, закритий перелом 5-6 ребер справа. ОСОБА_10 перебував на передньому правому сидінні човна, що підтверджується більш інтенсивною травмою (перелом кісток основи черепа, крововилив в м`які мозкові оболонки головного мозку, мозочка, шлуночки мозку, переломи правої ключиці, грудини і множинні переломи ребер справа, забій органів середостіння, легень, серця), що обумовлено більш довгою траєкторією політу його тіла. (а.с. 189-200);
- фотознімками пошкоджених маломірних човнів «Сарепта», «UMS-500» та GPS-навігатора руху човна «UMS-500» (а.с. 336).
Враховуючи викладене, дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує, за ст. 291 КК України - порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило загибель людини, а саме ОСОБА_10 .
Щодо порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило загибель ОСОБА_11 обвинуваченого ОСОБА_9 суд перщої інстанції прийшов до висновку в відсутності в діях складу правопорушення і необхідності виправдати виходячи з наступного.
З висновку судово-медичної експертизи № 375 від 17.11.2015 року, вбачається, що на трупі ОСОБА_11 , 1960 року народження виявлені ушкодження: закритий перелом 7-8 ребра зліва, синці лобової області, правої кисті, крововилив в шкірно-фасціальний лоскут голови. Наявні пошкодження на трупі ОСОБА_11 могли бути заподіяні тупим, твердим предметом з переважаючою контактуючою поверхнею, можливо при ударі об такі. За ознакою тривалості розладу здоров`я відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості. Наявні пошкодження у ОСОБА_11 не були небезпечними для життя потерпілого в момент їх заподіяння. Пошкодження заподіяні ОСОБА_11 були сумісними з життям. Причиною смерті ОСОБА_11 стало утоплення у воді, що підтверджується характерними морфологічними ознаками: різке здуття і набряк легенів, підплевральні крововиливи, рідина в пазусі основної кістки, шлунку, а також ознаками перебування трупа у воді. Якщо потерпілий після спричинення йому ушкоджень перебував у свідомості, то він міг вчиняти будь-які самостійні дії, тобто вступати в розмовну мову, триматися на воді. Вказаний висновок підтверджує той факт, що смерть ОСОБА_11 наступила внаслідок утоплення.
Суд першої інстанції вважає, що між подією зіткнення маломірних човнів, яке відбулося з вини обвинуваченого ОСОБА_9 та наслідками отримання ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесних ушкоджень та падіння у воду є прямий причинний зв`язок. До того ж, суд вважає, що між порушенням судноводієм ОСОБА_15 «Правил користування маломірними суднами на водних об`єктах в Одеській області», затверджених рішенням Одеської обласної ради № 224 від 01.11.2003 року зі змінами відповідно до рішення Одеської обласної ради № 1202 від 30.10.2014 року, та гибеллю в виді утоплення ОСОБА_11 є прямий причинний зв`язок, але йому обвинувачення не пред`явлено, а суд відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відправідно до обвинувального акта, крім випадків, передбаченихцією статтею. При цьому суд вважає за необідне за необхідне звернути увагу на наступні обставини,які виправдовують ОСОБА_9 у гибелі ОСОБА_11 , а саме: судноводій ОСОБА_15 повинен був забезпечити пасажира ОСОБА_11 технічно справним рятувальним жилетом. Саме це зазначено у вказаних Правилах, а саме:
- п. 8.7. під час плавання на безпалубному маломірному судні пасажири та члени екіпажу повинні бути одягнені в рятувальні нагрудники (жилети);
- п. 8.9. рятувальні засоби, що використовуються на маломірних суднах, повинні бути технічно справні, цілі, без тріщин і розривів, мати відтінок оранжевого кольору. Білою фарбою на них наносяться реєстраційний номер або назва судна, якому вони належать, дата останнього та наступного випробування;
- п 8.11. безпека судна та його екіпажу є основним та невід`ємним обов`язком його капітана (власника), який зобов`язаний забезпечити повне постачання і оснащення судна, укомплектування його досвідченим екіпажем, фізично підготовленим, який має змогу протистояти умовам штормової погоди. Капітан (власник) повинен забезпечити справність корпусу, рангоуту, такелажу, двигунів та всього обладнання, переконатися у тому, що всі табельні рятувальні засоби зберігаються належним станом та що всі члени екіпажу і пасажири знають місце їх знаходження і правила користування ними;
- п. 8.12. судноводій повинен знати та пам`ятати, що у всіх випадках, які не передбачені цими Правилами, він має вживати всіх заходів, продиктованих практикою судноплавства для забезпечення безпечного плавання та попередження нещасних випадків на воді, враховуючи те, що ці Правила не звільняють його від відповідальності за наслідки, які можуть виникнути від невжиття таких заходів.
Посилання свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні про те, що він та пасажир ОСОБА_11 були одягнуті у рятувальні жилети, а також те, що при падінні за борт у ОСОБА_11 роздягнувся жилет суд не приймає до уваги, оскільки технічно справний жилет не міг розтягнутись. Крім того, після події рятувальних жилетів у воді не було виявлено. Забезпечення екіпажу та пасажирів рятувальними жилетами, це основа безпеки на воді.
Посилання експерта ОСОБА_26 у висновку № 375 від 17.11.2015 року про те, що між встановленими ушкодженнями і смертю ОСОБА_11 є прямий причинний зв`язок (а.с. 123-126) суд до уваги не приймає оскільки в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_11 є відсутність технічно справного рятувального жилета на ньому внаслідок чого він утопився. Той факт, що ОСОБА_11 знаходячись у воді був у свідомості, свідчить те, що в той же день о 19 год. 15 хв. в комишах біля лівого берега р. Дністер було виявлено його куртку та кепку, тобто він у воді зняв куртку та намагався випливти. (а.с. 145)
У висновку експерта №375 від 17.11.2015 року (а.с. 123-126) вказана причина смерті ОСОБА_11 а) асфіксія; б) утоплення та занурення у воду.
Розрізняють два види утоплення. Істинне утоплення або так званий синій тип (синя асфікцію), при якому вода заповнює легені, і блідий тип (біла асфікцію), коли вода не проникає в легені. При синьому типу утоплення потопаючий не відразу занурюється у воду, а намагається утриматися на її поверхні, витрачаючи при цьому чимало енергії. При вдиху він заковтує велику кількість води, яка переповнює шлунок. Це утруднює дихання і збільшує масу тіла. Після остаточного занурення у воду людина рефлекторно затримує дихання, а потім, не в силах стримувати його, робить вдих, при цьому вода потрапляє в легені, дихання припиняється. Після зупинки дихання діяльність серця триває до 15 хвилин. Розвивається кисневе голодування - гіпоксія. Синюшний відтінок шкіри обумовлений різкою гіпоксією.
Білий тип утоплення буває у тих, хто не намагається боротися за своє життя і швидко йде до дна. Це часто спостерігається під час катастроф, коли людина занурюється у воду в стані панічного страху. При контакті з холодною водою і подразнення глотки і гортані настає раптова зупинка дихання і серця. Вода в легені при цьому не потрапляє. Блідий тип утоплення можливий і в тому випадку, якщо у людини, що знаходиться у воді, почався епілептичний припадок або сталася травма голови в момент пірнання. Потрапила в гортань вода викликає рефлекторне змикання голосової щілини, і дихальні шляхи виявляються непрохідними для води.
У висновку експерта №375 при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 зазначено, що в трахеї та великих бронхів знаходиться значна кількість мутної рідини. В шлунку знаходиться 0.5 л. мутної води, в кишечнику в верхніх відділах знаходиться велика кількість мутної води. (а.с. 125) Ці характерні риси властиві синій асфікції, яке також підтверджує, що ОСОБА_11 перебуваючи в воді знаходився у свідомості та намагався випливти, а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України суд вважає можливим виправдати ОСОБА_9 у гибелі ОСОБА_11 за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст. 291 КК України.
При призначенні покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_9 раніше не судимий, вчинив злочин середньої тяжкості з необережності, що спричинило загибель людини, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину. Орган пробації в досудовій доповіді прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливе без ізоляції від суспільства.
Щире каяття обвинуваченого ОСОБА_9 як пом`якшуючу обставину суд не приймає до уваги оскільки в ході досудового розслідування він давав недостовірні відомості, щодо особи, яка перебувала за кермом маломірного човна «Сарепта» під час зіткнення, що зафіксовано в протоколі проведення слідчого експерименту до теперішнього часу не вжив заходів щодо відшкодування потерпілій ОСОБА_12 заподіяних збитків.
Враховуючи вказані обставини, а також, те що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості з необережності, сам отримав тілесні ушкодження, та ледь не потонув з човном, стан його здоров`я - не одноразово проходить курси лікування після зіткнення маломірних суден, знаходження на його утриманні малолітньої дитини, а тому суд вважає можливим призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 4 роки.
Згідно положень ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили - не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Положення ст. 85 КК України регламентує, що на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
З свідоцтва про народження ОСОБА_27 ІНФОРМАЦІЯ_4 серії НОМЕР_5 вбачається, що її батьком вказано ОСОБА_9 , тобто обвинуваченого по справі.
Відповідно до ст. 12 КК України ст. 291 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості з необережності.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_9 скоїв злочин середньої тяжкості та дав свою згоду суду на застосування амністії щодо нього, тому суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Колегія суддів перевіривши обставини справи, докази, які приведені в вироку і які відповідають вимогам діючого законодавства прийшла до висновку, що при визначені кваліфікації дій обвинуваченого і призначені покарання судом першої інстанції не в повній мірі враховано всі докази по справі, обставини, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного обвинуваченим злочину, що привело до необґрунтованного виправдення обвинуваченого по одному з єпізодів, а також обставини по справі, звільнення ОСОБА_9 від призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року та виправдання за ст. 291 КК України, що потягло гибель ОСОБА_11 відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в його діях складу злочину.
Як встановлено колегією суддів, в судовому засіданні досліджено ряд доказів, якими підтверджується той факт, що у ОСОБА_9 винний у загибелі двох людей, в судовому засіданні допитано потерпілого, свідків, досліджені матеріали провадження. Всі докази підтверджують , що ОСОБА_9 винний у загибелі двох людей. Висновки суду щодо виключення з обвинувачення ОСОБА_9 ст. 291 КК України, як зайве інкриміноване не відповідають фактичним обставинам вчинення кримінальних правопорушень.

В своїх апеляціях прокурор і представник потерпілої в обґрунтовано привели доводи, що другій потерпілий хоч і помер від утоплення, але його смерть повязана з порушенням діючого законодавства зі сторони обвинуваченого.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не доцільно розглянув дане кримінальне провадження і висновки суду щодо виключення з обвинувачення ОСОБА_9 ст. 291 КК України в відношенні смерті потерпілого ОСОБА_28 в звязку з отриманням ним тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як зайве інкриміноване не відповідають фактичним обставинам вчинення кримінальних правопорушень.

На думку колегії суддів, не прийняття за основу пояснень свідка Ткач судом першої інстанції є помилка, так як підстав для прийняття такого рішення не було.

Таким чином, при призначенні міри покарання засудженому ОСОБА_9 судом не враховано зазначених вимог Кримінального Кодексу України та неправильно їх застосовано, внаслідок чого вироку суду щодо останнього в частині призначення покарання є незаконним.

Виходячи з викладеного вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі виконані вимоги ст. 65 та ч.3 ст. 78 КК України при призначенні покарання ОСОБА_9 , в зв`язку з чим вирок суду підлягає безумовному скасуванню з винесенням нового вироку.

Обговорюючи питання повязані з винесенням нового вироку , дослідивши докази по справі і доводи поданих апеляцій, колегія суддів приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачсених ст. 291 КК України , що привело до загибелі двох людей в повному обсязі знайшли своє підтвердження.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , судова колегія враховує вимоги ст. 65 КК України, суспільну небезпеку скоєного, помякшуючи і отягчаючи обставини, сімейний стан обвинуваченого, його стан здоровя і приходить до висновку з урахуванням тяжких наслідків які потягли смерть двох людей, а також відношення до скоєнного, де обвинувачений не прийняв засобів для відшкодування наслідків скоєного і думкою потерпілих які наполягали на суворому покаранні, міра покарання для нього повинна бути повязана з позбавленням волі.

Підстав для застосування п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року не вбачається.

Цивільний позив потерпілої ОСОБА_22 підлягають частковому задоволенню в межах доказів які надані суду про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити, стягнувши з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_22 30 000 грв мральної шкоди, 24 954, 56 грв матеріальної шкоди.
В іншій частині позову - відмовити.
Цивільні позиви потерпілої ОСОБА_14 розглянуті судом першої інстанції обґрунтовано, їм дана належна оцінка і колегія суддів при новому розгляді справи з ними погодилась

Судові витрати відшкодовані згідно норм КПК та КК України, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора та представника потерпілої ОСОБА_8 , задовольнити.

Вирок Біляївського районного суду Одеської області від 17.10.2017 року відносно ОСОБА_9 - скасувати.

Винести новий вирок яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 залишити без змін до виконання вироку .

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту затримання.
Виконання вироку покласти на Біляєвський ВП ГУНП в Одеській області.
В клопотанні ОСОБА_9 щодо застосування до нього вимог п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» відмовити.
Стягнути з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 2950,80 грн.
Стягнути з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду завдану гибеллю чоловіка ОСОБА_10 у розмірі 200000 грн.
Стягнути з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 у відшкодування шкоди заподіяної смертю батька неповнолітніх дітей, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1546,60 грн. до досягнення нею повноліття тобто до 06 серпня 2020 року та на утримання ОСОБА_14 05 серпня 2012 року щомісячно протягом п`яти років, починаючи з 07.11.2015 року, до 07.11.2020 року.
Стягнути з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 за спорудження пам`ятника ОСОБА_10 у розмірі 48084 грн.
В решті позовних вимог ОСОБА_12 відмовити.
ОСОБА_22 в позові до ОСОБА_9 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити, стягнувши з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_22 30 000 грв мральної шкоди, 24 954, 56 грв матеріальної шкоди.
В іншій частині позову - відмовити.
Речові докази по справі: катер типу «Сарепта» реєстраційний номер НОМЕР_1 та катер типу «UMS 500» реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути власникам відповідно ОСОБА_23 та ОСОБА_15 ; змиви з плям бурого кольору вилучених з катера знищити.
Вирок може бути оскаржений в Верховний Суд України протягом трьох місяців з моменту проголошення вироку

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2