справа № 482/259/18
провадження № 1-кп/482/69/2018
УХВАЛА
06 березня 2018 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

представника малолітньої потерпілої - адвоката ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

представника органа пробації ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000819 по обвинуваченню ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В підготовчому судовому засіданні 06.03.2018 р. прокурор ОСОБА_2 стверджував, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, відповідає вимогам КПК України, та просив призначити судовий розгляд на підставі зазначеного обвинувального акту.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 та його підзахисний також вважали за можливе призначити обвинувальний акт до розгляду у судовому засіданні.

Представник малолітньої потерпілої адвокат ОСОБА_5 , стверджуючи про те, що матеріали кримінального провадження йому не відкривалися та звертаючись до суду з клопотанням про залучення до участі у справі в якості законного представника матері малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , а не її бабусю ОСОБА_9 , оскільки матір було безпідставно усунуто від участі у справі постановою слідчого, проти призначення обвинувального акту до розгляду у судовому засіданні не заперечував.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт з додатками до нього, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, окрім іншого, має містити в тому числі і виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

За змістом п. 3 ч. 2 ст. 283, ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (ч.1 ст. 337 КПК України).

Висунення публічного обвинувачення здійснюється в умовах змагальності у судовому розгляді, коли прокурор оголошує короткий виклад або повний текст обвинувального акта, а суд роз`яснює суть обвинувачення і з`ясовує у обвинуваченого, чи зрозуміле воно йому (частина перша статті 348 КПК).

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Згідно з вказаним обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи особою, на яку покладено обов`язки щодо виховання потерпілого.

Зі змісту викладених фактичних обставин злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 та які кваліфіковано за ч.2 ст. 156 КК України із зазначенням в тому числі такої кваліфікуючої ознаки як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи особою, на яку покладено обов`язки щодо виховання потерпілого, не можливо встановити з урахуванням яких саме фактичних обставин прокурор дійшов висновку та вважав встановленим вчинення ОСОБА_3 розпусних дій щодо малолітньої потерпілої саме як особою, на яку покладено обов`язки щодо виховання потерпілого, оскільки вони взагалі не викладені.

Окрім того, не викладено відомостей і щодо того, на яку ж саме пропозицію обвинуваченого погодилася малолітня потерпіла, не усвідомлюючи та не розуміючи характеру та змісту вчинюваних відносно неї дій.

У обвинувальному акті відсутнє чітке викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , яке б узгоджувалося із кваліфікацією дій обвинуваченого.

Зі змісту обвинувального акту не можливо конкретизувати обставини правопорушення, які вважав встановленими прокурор, а правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення містять суттєві суперечності.

Крім того, в частині викладу відомостей про законного представника потерпілої особи зазначено про те, що вона є неповнолітньою всупереч викладеному у кваліфікації дій обвинуваченого щодо вчинення злочину щодо малолітньої особи.

З урахуванням викладеного, обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України не відповідає, а тому підлягає поверненню прокурору.

Вирішення заявленого клопотання представником потерпілої малолітньої суд за таких обставин вважає передчасним.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 3 ч. 3, ч. 4 ст. 314 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, повернути прокурору до Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури.

Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_10