Справа № 675/1449/17
Провадження № 1-кп/675/91/2017
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" жовтня 2017 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора військової прокуратури Хмельницького гарнізону ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізяслав кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 від 19.04.2017 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Рахів Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з повною середньою освітою, військовослужбовця Збройних Сил України, який проходить військову службу за контрактом на посаді номера обслуги 1 протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини польова пошта НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом на посаді номера обслуги 1 протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , в один із днів лютого 2017 року, перебуваючи поблизу населеного пункту Новоайдар Луганської області, незаконно, умисно, без передбаченого на те законом дозволу, всупереч вимогам наказу Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», придбав (привласнив) знайдені ним частину мінного підривника миттєвої дії типу «МУВ-4» та запал «МД - 5М» та, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для оточуючих, з метою їх подальшого зберігання, приховав в свої особисті речі, знайдені ним боєприпаси, які поклав у власну дорожню сумку.
06.04.2017 року дорожню сумку та частину мінного підривника миттєвої дії типу «МУВ-4» і запал «МД-5М», які являються боєприпасами, та знаходились серед особистих речей у вказаній сумці, ОСОБА_4 за допомогою ООО «Нова пошта» із відділення, яке розташоване по вул.Пролетарській, 46А, що в м.Новоайдар Луганської області, відправив у відділення, яке розташоване в м.Остріг по вул.Князів Острозьких, 3.
Надалі, 13.04.2017 о 15 год. 11 хв. ОСОБА_4 , отримавши посилку, де окрім особистих речей в дорожній сумці також були заховані боєприпаси - мінний підривник миттєвої дії типу «МУВ-4» та запал «МД-5М», з відділення ООО «Нова пошта», яке розташоване в м. Остріг по вул. Князів Острозьких, 3, перевіз їх при собі у дорожній сумці на транспортному засобі (вчинивши їх незаконне насіння (переміщення, транспортування) до свого місця проживання, а саме житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а в подальшому зберігав їх до 18.04.2017 за місцем свого проживання на той час за адресою: АДРЕСА_1 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину і дав показання, що дійсно в лютому 2017 року, перебуваючи поблизу населеного пункту Новоайдар Луганської області, незаконно, умисно, без передбаченого на те законом дозволу знайшов та привласнив частину мінного підривника миттєвої дії типу «МУВ-4» та запал «МД -5М» та непомітно для оточуючих приховав в своїх особистих речах. А 06.04.2017 року через відділення ООО «Нова пошта» в м.Новоайдар переслав у сумці з особистими речами знайдені боєприпаси до відділення цього оператора поштового зв`язку, яке знаходиться в м.Остріг Рівненської області, де отримав сам же і 13.04.2017 року та перевіз до місця свого проживання в с.Кунів Ізяславського району, де зберігав до 18.04.2017 року.
У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаявся, зазначивши, що встановлені слідством фактичні обставини він не оспорює. Вказав на те, що активно сприяв розкриттю злочину. Просив суд його суворо не карати.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на нього. При цьому судом також з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і що сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи, дослідженні в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.263 КК України, тобто придбання, носіння та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому суд вважає щире каяття останнього та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, при вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, які згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, відповідно до службової характеристики з місця несення служби від 21.06.2017 року характеризується негативно, згідно довідки характеристики №419 від 19.04.2017 року Кунівської сільської ради Ізяславського району характеризується посередньо. Крім того, судом береться до уваги, що обвинувачений на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджується довідками з Ізяславської ЦРЛ, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №393 від 26.07.2017 року під час вчинення злочину був в стані осудності, крім того пройшов тривале стаціонарне лікування з 09.08.2017 року по 28.09.2017 року, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №10820, проходить службу в лавах Збройних Сил України на підставі контракту, приймав безпосередню участь в антитерористичній операції на сході України, на що вказують витяг з наказу №12 від 17.01.2017 року, контракт від 12.11.2016 року, довідка №7585 від 17.06.2017 року.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого, як такого, що шкодує про скоєне, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння, із звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку відповідно до ст. 75 КК України та покладання обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_4 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, як ним так і іншими особами.
Водночас в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки обвинувачений є особою, яка брала безпосередню участь в антитерористичної операції.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).
Довідкою №7585 від 17.06.2017 року, виданою ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 підтверджується, що солдат ОСОБА_4 в період з 23.01.2017 року по 05.04.2017 року, з 06.05.2017 року по 19.05.2017 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що на момент судового розгляду даного кримінального провадження статусу учасника бойових дій він не отримав.
Таким чином, враховуючи ненадання обвинуваченим доказів наявності в нього статусу учасника бойових дій, отриманого відповідно до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413, відсутні підстави для застосування ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів по справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
З ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 та його захисника про застосування ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2372 грн. 88 коп. витрат на проведення судової вибухотехнічної експертизи №44-В від 26.06.2017 року.
Речові докази: експрес-накладну №7409 від 06.04.2017 року зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Ізяславський районний суд Хмельницької області до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Суддя ОСОБА_1