АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/582/17 Справа № 711/7402/17 Категорія: ст. 176 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 11 вересня 2017 року, якою частково задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу із застави в розмірі тридцяти прожиткових мінімумів громадян, що складає 48 000 грн. на запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 та змінено

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Сорокотяга Жашківського району Черкаської області, українцю, гр. України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, запобіжний захід із застави в розмірі тридцяти прожиткових мінімумів громадян, що складає 48 000 грн. на запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці. Заборонивши йому залишати місце свого проживання квартиру АДРЕСА_2 , з 21 год. до 07 год. наступного дня з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, -

в с т а н о в и л а :
Слідчим відділом прокуратури Черкаської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000167 від 16.08.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_8 , відповідно до наказу №230 о/с від 08.12.2016 року перебуває на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Жашківського відділення поліції Уманськоговідділення поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 року зі змінами та доповненнями, - до правоохоронних органів відносяться органи Національної поліції України.

Таким чином, ОСОБА_8 , займаючи посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Жашківського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, з моменту призначення на зазначену посаду є працівником правоохоронного органу, представником влади, а тому відповідно до ч. 2 ст. 18 КК України та Примітки 1 ст. 364 КК України є службовою особою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, діючи умисно та узгоджено, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, всупереч інтересам служби, зловживаючи наданою їм владою, шляхом вимагання, одержали для себе від ОСОБА_11 та ОСОБА_12 неправомірну вигоду у розмірі 64 000 (шістдесят чотири тисячі) гривень за непритягнення останніх до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 307 КК України та забезпечення безперешкодного здійснення ними збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів на території Жашківського та Маньківського районів Черкаської області. Окрім того, ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, всупереч інтересам служби, зловживаючи наданою йому владою, шляхом вимагання, одержав для себе від ОСОБА_11 та ОСОБА_13 неправомірну вигоду у розмірі 13 373 (тринадцять тисяч триста сімдесят три) гривні за непритягнення ОСОБА_11 та ОСОБА_13 до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. ст. 307, 310 КК України та забезпечення у подальшому безперешкодного здійснення ОСОБА_13 вирощування конопель, з метою подальшого збуту ОСОБА_11 наркотичного засобу на території Жашківського району Черкаської області.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.276 КПК України, ОСОБА_8 18.08.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

11.09.2017 року ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси частково задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу із застави в розмірі тридцяти прожиткових мінімумів громадян, що складає 48000 грн. та змінено раніше застосований запобіжний захід відносно ОСОБА_8 із застави в розмірі тридцяти прожиткових мінімумів громадян, що складає 48000 грн. на запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши йому залишати місце свого проживання квартиру АДРЕСА_2 , з 21 год. до 07 год. наступного дня з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що органом досудового розслідування не конкретизовано, у відповідності до ст.ст.177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а саме те, що підозрюваний буде незаконно впливати на інших співучасників злочину, свідків може переховуватись від слідства та суду.

На вказану ухвалу слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій оскаржуючи її законність через неврахування наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та обставин які свідчать про недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам, просить суд апеляційної інстанції її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_8 , із застави в розмірі тридцяти прожиткових мінімумів громадян, що складає 48 000 грн. на тримання під вартою в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», в межах досудового розслідування строком 2 місяці.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом не взято до уваги, що підозрюваним ОСОБА_8 вчинено тяжкий злочин та у визначений судом строк застава не сплачена. При цьому, вчиненню кримінального правопорушення сприяло службове становище ОСОБА_8 , який в силу своєї посади та наділених прав отримував неправомірну вигоду та існує ризик, що підозрюваний продовжить вчиняти кримінальне правопорушення. А тому, у органів досудового розслідування існують реальні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вплив на свідків шляхом погроз чи умовлянь з метою зміни їх показань. Вважає, що суд ухвалюючи рішення по справі про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту, порушив вимоги ч.1 ст.372 КПК України щодо змісту ухвали. Так, слідчий звертався до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою, в мотивувальній частині ухвали суд описав підстави для не обрання такого запобіжного заходу, проте в резолютивній частині вказав, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково та самостійно обрав інший запобіжний захід.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, які заперечували проти вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали в межах поданої апеляційної скарг, обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інші дії, вичерпний перелік яких визначений даною нормою процесуального права.

Частина 3 статті 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права встановлює, що тримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не має бути загальним правилом.

У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини.

Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.

Крім того ч. 1 ст. 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження вищезазначені вимоги Закону слідчим суддею були дотримані.

Колегією суддів встановлено, що в клопотанні слідчого про зміну запобіжного заходу вказані лише обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, після чого одразу зроблено висновок про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, буде переховуватися від слідства та суду, в силу набутих ним дружніх та службових стосунків впливати на підозрюваних та свідків кримінального правопорушення шляхом умовляння, підкупу, погроз, схиляння їх до зміни чи дачі неправдивих показань та буде вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Проте, слідчий суддя прийшов до висновку, що підстав переховуватися від органів слідства та суду у ОСОБА_8 немає, так як він, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Тобто наявні соціально-стримуючі фактори, які дають підстави суду для відмови у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Окрім того, в судове засідання апеляційного суду ОСОБА_8 , так як і в судове засідання місцевого суду, самостійно та вчасно з`явився і підтвердив своє бажання сприяти слідству та гарантував свою належну процесуальну поведінку.

В матеріалах кримінального провадження відсутні дані про будь-які попередні спроби вчинення ОСОБА_8 дій на підтвердження заявлених слідчим та прокурором ризиків, тому колегія суддів доходить висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, зазначені у клопотанні слідчого, є передчасними та безпідставними.

За таких умов змінювати запобіжний захід із застави на тримання під вартою ОСОБА_8 є безпідставним, а тому підстав для зімни чи скасування ухвали слідчого судді колегією суддів не встановлено.

На думку колегії суддів, домашній арешт здатний забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти заявленим слідчим та прокурором ризикам.

За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, свого підтвердження в апеляційній інстанції не знайшли.

Керуючись ст.ст.176,177,178, 181, 183, 194, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 11 вересня 2017 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :