Справа № 404/1854/18
Номер провадження 1-кс/404/581/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вище вказаною скаргою, відповідно до якої, просив:

- зобов`язати Кропивницький ВП ГУНП в Кіровоградській області у відповідності до його заяви невідкладно внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 198 КК України, вчинене ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та розпочати за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства.
На обґрунтування скарги зазначено, що ОСОБА_3 звернувся до Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області з заявою про вчинення злочину, проте протягом 24 годин після отримання заяви уповноважена особа Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, яка вносить відомості до ЄРДР, відомості не внесла, в зв`язку з чим досудове розслідування не розпочато.
Також, додатково вказав, що 11.04.2003 року на підставі договору дарування ОСОБА_3 набув права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
19.10.2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 укладено договір дарування, згідно якого остання набула у спільну часткову власність 49/100 частини вище вказаного домоволодіння.
07.08.2013 року на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда в порядку виділу частки майна подружжя за ОСОБА_4 визнано право власності на 49/100 частину, а за ОСОБА_3 на 51/100 частку житлового будинку АДРЕСА_1 . Також, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто грошову компенсацію в розмірі 65216грн. за 8/25 частки домоволодіння згідно його ринкової вартості.
27.05.2014 року рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.08.2013 року змінено та за ОСОБА_4 визнано право власності на 17/100 частки вище вказаного будинку, а за ОСОБА_3 визнано 83/100 частини.
Проте, не дочекавшись набрання вказаним рішенням законної сили, 16.05.2014 року між ОСОБА_4 - продавцем та ОСОБА_5 покупцем, було укладеного договір купівлі-продажу 49/100 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто, всупереч всім вимогам, ОСОБА_4 розуміючи протиправність свої дій, маючи право лише на 17/100 частки вище вказаного житлового будинку відчужила, а ОСОБА_5 придбала 49/100 частки будинку, з яких 32/100 частки належать ОСОБА_3 , чим самим розпорядившись нею без його дозволу та взагалі відома.
Скаржник вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в ній. Додатково вказав, що на даний час в Кіровському районному м. Кіровограда розглядається справа за його позовом в тому числі до ОСОБА_4 щодо повернення в його власність визначеного за рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 27.05.2014 року майна.
Прокурор та слідчий в судове засідання викликались, не з`явились, їх неявка не перешкоджає у вирішенні заявлених вимог за поданою скаргою. 03.04.2018 року через канцелярію суду від прокурора надійшла заява про розгляд справи без його участі, просив в задоволенні скарги відмовити.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 07.08.2013 року рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 серпня 2013 року позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про виділ частки із майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою задоволено частково. В порядку виділу частки майна подружжя визнано право власності за ОСОБА_4 на 49/100 часток житлового будинку (в графічному додатку №2 зображено жовтим кольором та виділено в житловому будинку приміщення: 1-1 пл. 5.2 кв.м вартістю 4365 грн., 1-5 пл.1.0 кв.м вартістю 839грн., 1-6 пл.1.0кв.м вартістю 839кв.м, 1-2 пл.8.4 кв.м. вартістю 11891грн., 1-4 пл. 8.1кв.м вартістю 11459грн., 1/2 частину огорожі літ.»N» 424.5 грн., 1/2 частину огорожі літ. «N-2» вартістю 3685грн.05коп., а всього разом з домоволодінням на суму 33506грн., а також виділено земельну ділянку площею 289.6 кв.м. За ОСОБА_3 визнано право власності на 51/100 частину житлового будинку з частиною надвірних будівель загальною вартістю 167966 грн. та виділено в користування земельну ділянку площею 301.4 кв.м. Стягнуто з відповідача на користь позивача грошову компенсацію в розмірі 65216 грн. за 8/25 частину домоволодіння, а також проведено стягнення по сплаті судового збору (а.с. 4-5).
27.05.2014 року рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.08.2013 року в частині визнання права власності на 49/100 частин будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 та визнання права власності на 51/100 частину цього ж будинку за ОСОБА_3 змінено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 17/100 частин будинку АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_3 право власності на 83/100 частин будинку АДРЕСА_1 . В решті рішення залишено без змін (а.с. 6-7).
Згідно інформації з документообігу Кіровського районного суду м. Кіровограда наразі у даному судді розглядається справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 , ОСОБА_5 від 14.12.2017 року про визнання недійсним договору купівлі-продажу.
13.03.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 3).
14.03.2018 року канцелярія Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області отримала вище вказану заяву (а.с. 8).
Відповідно до приписів ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно з приписами ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Системний аналіз норм чинного кримінального процесуального законодавства дає підстави вважати про те, що підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань можуть слугувати не будь-які заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення та які вказують на наявність ознак злочину.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
По суті заяви вбачається, що ОСОБА_3 просить внести відомості щодо вчинення, на його думку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, а саме про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 порушили встановлений порядок придбання і відчуження майна, а ОСОБА_3 завдано шкоду у вигляді позбавлення права власності на частку житлового будинку.
Згідно до ст. 198 КК України заздалегідь не обіцяне придбання або отримання, зберігання чи збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.
Звертаю увагу, що обов`язковими елементами складу будь-якого кримінального правопорушення є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються не є кримінальним правопорушенням.
Статтею 262 ЦПК України визначено, що якщо при розгляді справи будуть виявлені ознаки кримінального правопорушення, то в цьому випадку постановляється окрема ухвала.
З досліджених матеріалів скарги та пояснення скаржника вбачається, що під час вирішення питання в порядку цивільного судочинства повернення майна скаржника, незаконно відчуженого його абонентом той добиваючись справедливої сатисфакції звернувся ще і із заявою про порушення кримінального провадження відносно кривдника, проте зазначені обставини не відповідають карній дії за яке передбачена кримінальна відповідальність.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слід відмовити в задоволенні вимог скаржника, оскільки відсутні достатні підстави для зобов`язання посадових осіб Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області внести відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 13.03.2018 року. Рекомендовано скаржнику дочекатись наслідків розгляду його справи в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст. ст. 214, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР- відмовити.

Відповідно ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1