Справа 688/3365/17
№ 1-кс/688/57/18
Ухвала
05 лютого 2018 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, в якому просив скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.11.2017 року, з автомобіля марки «Ауді 80», д.р.н. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності. В обґрунтування клопотання зазначив, що всі необхідні експертизи в кримінальному провадженні проведені, а отже в арешті відпала потреба. У зв`язку з цим, просив скасувати арешт з передачею автомобіля на відповідальне зберігання.

У судовому засіданні ОСОБА_4 клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому.

Прокурор заперечив проти клопотання, посилаючись на те, що підстави для скасування арешту відсутні, оскільки автомобіль було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, потреба у накладенні арешту не відпала.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна, зокрема, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, користування, втрати, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю чи частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно витягу з кримінального провадження № 0001520від 12.11.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про те, що 11 листопада 2017 року близько 15 год. 30 хв. на 263 км автодороги Р-05 сполученням Городище-Рівне-Старокостянтинів, між с. Вовківці-Мокіївці Шепетівського району, водій автомобіля марки «Ауді 80» д.р.н НОМЕР_2 , до якого прикріплений причіп марки «УВН 810082» д.р.н. НОМЕР_1 , на якому знаходився вантаж у вигляді двох колод породи дуб, довжиною 3 м та 2,5 м, ОСОБА_4 допустив зіткнення з автомобілем марки «Део Нексія» д.р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 , внаслідок чого остання та її пасажир - неповнолітня ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримали тілесні ушкодження.Кримінальне правопорушення кваліфіковане за ч. 1 ст. 286 КК України.

Автомобіль «Ауді 80» д.р.н НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_4 .

Автомобіль «Ауді 80» д.р.н НОМЕР_2 було тимчасово вилучено під час огляду місця події 11.11.2017 р.

Як видно з ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2017 року арешт на автомобіль накладався з метою забезпечення збереження речових доказів.
З матеріалів кримінального провадження та пояснень прокурора вбачається, що проведена лише судово-медична експертиза відносно неповнолітньої ОСОБА_6 , досудове розслідування триває, слідчим винесено постанову про призначення експертизи технічного стану транспортного засобу.

Як вказував у судовому засіданні прокурор, автомобіль містить на собі сліди злочину, є речовим доказом, тобто матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, та містить відомості, які можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час розслідування вказаного кримінального провадження, що підтверджено даними кримінального провадження.
Таким чином майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатись та арештовуватись незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини в кримінальному провадженні. Оскільки в даному провадженні є підстави вважати, що автомобіль, на який накладено арешт, може бути знищений, втрачений, переданий або відчужений, підстави для скасування арешту на таке майно, в тому числі в частині користування вказаним майном, відсутні.
Враховуючи вищевикладене та з метою недопущення втрати, пошкодження, знищення чи відчуження речового доказу, слідчий суддя вважає, що потреба у застосуванні даного заходу не відпала, досудове розслідування триває, існує потреба у проведенні ряду слідчих дій.
На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника/володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 170, 174 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1