Провадження № 1-в/331/180/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«31» жовтня 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника органу

з питань пробації ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі подання начальника Олександрівського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерство юстиції про звільнення від відбування основного покарання з випробуванням у зв`язку із застосуванням Закону України «Про амністію у 2016 році» у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, освіта повна вища, сімейний стан одружений, офіційно не працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

засудженого вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 31.08.2017 року за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням прав керування транспортними засобами строком на один рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням на 2 роки,

ВСТАНОВИВ:
20 жовтня 2017 року, начальник Олександрівського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерство юстиції, звернувся до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування основного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Клопотання мотивоване тим, що з 13.10.2017 року на обліку Олександрівського РС Запорізького МРВ з питань пробації перебуває ОСОБА_4 , якого вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 31.08.2017 року визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням на 2 роки та покладено обов`язки відповідно до ст. 76 КК України. Статтею 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», зокрема п. «в», передбачена можливість звільнення від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років. На підставі викладеного, просить звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник підтримали подання в повному обсязі за викладеними вище мотивами та обґрунтуванням, просили його задовольнити.

Представник органу з питань пробації наполягає на задоволенні подання, надав суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у поданні, просив звільнити засудженого ОСОБА_4 від подальшого відбування основного покарання.

Прокурор не заперечує проти задоволення даного подання та застосування до засудженого положень п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши доводи представника органу з питань пробації, засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Статтею 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» зазначено, що амністія це повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Закон України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року набрав чинності 07.09.2017 року. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно.

Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує, в тому числі, і за ініціативою органу або установи виконання покарань.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» можуть бути звільнені від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 31.08.2017 року ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і йому призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням на 2 роки та покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за формою вини злочином, вчиненим з необережності. ОСОБА_4 не позбавлений батьківських прав, відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 02.12.2008 року та серії НОМЕР_2 від 05.03.2003 року, ОСОБА_4 є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто він є суб`єктом ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

При цьому, засуджений ОСОБА_4 не відноситься до категорії осіб, які зазначені в переліку ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», до яких амністія не може бути застосована.

За перелічених обставин є всі підстави для того, щоб звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання на підставі закону про амністію.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 74, 85 КК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», ст. ст. 372, 539 КПК України,

УХВАЛИВ:
Подання начальника Олександрівського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерство юстиції про звільнення ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробування у зв`язку із застосуванням Закону України «Про амністію у 2016 році» - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від подальшого відбування основного покарання з випробуванням, призначеного йому вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 31.08.2017 року на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1