Справа №587/436/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/79/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження № 587/436/17 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 31 липня 2017 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Сумського району, Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним за ч. 1 ст. 121 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Стягнуто з ОСОБА_9 в доход держави 4631 грн. 55 коп. шкоди, пов`язаної з знаходженням потерпілого на стаціонарному лікуванні в медичному закладі.

Стягнуто з ОСОБА_9 в доход держави 880 грн. 40 коп. витрат, пов`язаних з проведенням судово-дактилоскопічної експертизи.

ВСТАНОВИЛА:
Як встановив суд, 21 грудня 2016 року з 15 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., ОСОБА_9 , разом із ОСОБА_10 , та колишньою співмешканкою ОСОБА_12 , знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно вживали спиртні напої, в той час ОСОБА_12 збирала своє майно для перевезення за місцем свого проживання.

Близько 18 год. 00 хв. між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 виникла словесна сварка, під час якої ОСОБА_9 , висловлюючись нецензурними словами, схопив останню за волосся та наніс не менше трьох ударів долонею правої руки по голові, на що ОСОБА_12 схопила металевий тазик та нанесла ним два удари в область голови ОСОБА_9 , внаслідок чого останній припинив свої дії та вийшов на вулицю. У подальшому, близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_9 під час повторної словесної сварки з ОСОБА_12 , схопив лівою рукою за волосся та кулаком правої руки наніс два удари в область голови останньої. ОСОБА_12 під час конфлікту схватила металевий тазок та нанесла ОСОБА_9 близько п`яти ударів в область голови. Продовжуючи дії, ОСОБА_9 взяв зі столу ніж та тримаючи його у руці, став наближатися до ОСОБА_12 висловлюючи погрози, на що ОСОБА_10 з метою захисту, схопив ОСОБА_9 за руки та намагався утримати, вмовляючи останнього покласти ніж. На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_9 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, тримаючи у правій руці ніж, умисно наніс потерпілому проникаюче ножове поранення черевної порожнини, поранивши печінку, шлунок та спричинивши внутрішньочеревну кровотечу, завдавши тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_9 у доповненій апеляційні скарзі просить вирок суду скасувати та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд, оскільки судове рішення ухвалене з істотними порушеннями норм кримінального процесуального закону. Судом не досліджувалося питання стосовно фізичного стану, оскільки вживаючи спиртні напої, обвинувачений частково пам`ятає події та обставини. Так, з 10 листопада 2017 року по 22 листопада 2017 року обвинувачений перебував на стаціонарному лікуванні в наркологічному відділенні КУ "Сумський обласний наркологічний диспансер" з діагнозом: "Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності". Також обвинувачений перебував на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: "Хронічний алкоголізм". Вище вказані обставини, позбавили можливості ОСОБА_9 зрозуміти суть обвинувачення, у тому числі перевірити вірність кваліфікації його дій. Тілесні ушкодження потерпілому були нанесені в ході боротьби, тобто удари були нанесені не умисно. Суд поклав в основу вироку протокол допиту потерпілого ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_12 , не допитавши їх безпосередньо в залі судового засідання. Також вирок суду ґрунтується на суперечливих доказах. Висновок суду про те, що удар ножем ОСОБА_9 був нанесений з значною силою, суперечить висновкам судово-медичних експертиз. Так, з медичної документації історії хвороби ОСОБА_13 вбачається, що хірургічне втручання відбулося лише шляхом ушивання ран, тобто можна зробити висновок, що всі життєві органи збережені. Не взято до уваги висновок судово-медичної експертизи, в якій зазначено, що не можливо визначити довжину раневого каналу. Судом не було допитано судово-медичного експерта. З досліджених записів слідчих експериментів, проведених за участю обвинуваченого та потерпілого, вбачається розбіжність показів стосовно місця нанесення удару. Суд призначаючи покарання не врахував те, що матеріальна та моральна шкода потерпілому відшкодована, під час досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений надавав послідовні, правдиві пояснення, чим сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро розкаявся, офіційно не працевлаштований, має на утриманні батьків похилого віку.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 відповідно апеляційної скарги просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та постановити нове судове рішення, яким ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, призначивши покарання у виді 06 років позбавлення волі, в іншій частині вирок залишити без зміни. Суд призначаючи покарання не врахував, що передумовою виникнення конфлікту між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 слугувало доведення ОСОБА_9 себе до стану алкогольного сп`яніння, не враховано агресивний стан обвинуваченого. Суд у своєму рішенні зробив висновок про те, що після закінчення чергової сварки, виниклої між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , у той час коли ОСОБА_9 різав на столі овочі та стояв до ОСОБА_12 спиною, коли вона сиділа на дивані, а ОСОБА_10 стояв до неї обличчям, знову загострилася сварка між нею та ОСОБА_10 з одного боку та ОСОБА_9 з іншого боку, під час якого обвинувачений почав наближатися до потерпілого, тримаючи в руці ніж. ОСОБА_10 схопив ОСОБА_9 за руки та почав утримувати. В якийсь момент ОСОБА_9 вдалося вирвати свою руку та вдарити потерпілого ножем у живіт, від чого останній втратив свідомість. Даний висновок не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, що спростовується поясненнями свідка ОСОБА_12 та обвинуваченого.

Вислухавши доповідь судді, прокурора, обвинуваченого з захисником, які підтримали вимоги поданих апеляційних скарг, обговоривши доводи, викладені в апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В ході судового розгляду кримінального провадження суд першої інстанції вказаних вимог Закону в повному обсязі не виконав.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у вироку докази не були ретельно перевірені і зіставлені та належно оцінені у сукупності, а висновок суду є необґрунтованим і передчасним.

Так, допитаний в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_9 стверджував, що удар ножем потерпілому він наніс ненавмисно, в ході боротьби, коли виривався від ОСОБА_10 , який тримав його за руки.

Потерпілий ОСОБА_10 під час допиту в суді показав, що ОСОБА_9 наніс йому удар ножем ненавмисно, в ході перехоплення рук.

Аналогічні пояснення надавала свідок ОСОБА_12 , яка взагалі повідомила, що не бачила, як наносився удар.

В той же час, у вироку показання вказаних осіб зазначені іншим чином, та оцінка не надана.

Як убачається з мотивувальної частини вироку суд першої інстанції перерахував докази, однак, жодному із них аналізу та оцінки, з урахуванням положень ст. 94 КПК України, не надав.

Відповідно до ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

На думку колегії суддів, суд порушив вимоги вказаної статті та у своєму рішенні допустив суперечність висновків суду стосовно обставин отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини, поранення печінки, шлунку, внутрішньочеревної кровотечі, внаслідок нанесення одного удару ножем в область черевної порожнини потерпілому ОСОБА_10 , та не навів належного обґрунтування дій ОСОБА_9 .

Судом першої інстанції за наслідками дослідження висновків судово-медичних експертиз, та дослідження інших доказів не встановлено механізм заподіяння отриманих потерпілим ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, оскільки з показів обвинуваченого встановлено, що останній не навмисно наніс удар ножем, під час звільнення руки, яку тримав потерпілий. Крім того судом не було допитано експертів, в частині встановлення направлення та довжини раневого каналу, а суд у вироку за своїм власним переконанням зазначив, що удар ножем нанесено з великою силою, хоча в матеріалах провадження дані висновки відсутні.

З вище викладеного, вбачається наявність суперечностей, які не були усунуті судом, під час ухвалення судового рішення.

Таким чином, вищенаведене є не чим іншим, як невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім того, суд посилаючись як на доказ вини ОСОБА_9 , не надав належної оцінки висновку судово-медичної експертизи № 1587, з якої вбачається, що ОСОБА_9 в ході сварки також були завдані тілесні ушкодження в область обличчя, кистей рук, передпілля, потиличної області голови. Зазначені тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень і могли утворитися при нанесенні ударів руками, ногами, металевим тазком і тому подібними предметами. Кількість травматичних впливів не менше 15. Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Суд вказуючи на даний висновок у вироку, не мотивував, яким чином даний документ підтверджує вину ОСОБА_9 у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень та не з`ясував, чим міг останній після отримання такої кількості ударів в область голови, усвідомлювати свої дії та оцінювати обстановку.

За таких обставин, суд першої інстанції допустив невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, розглянув кримінальне провадження з істотними порушеннями кримінального процесуального та кримінального законів відповідно ч.1 ст.412 КПК України.

В зв`язку з викладеним, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_9 направленню на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, під час якого суду слід з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального законів прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення згідно вимог ст.370 КПК України, а апеляційні скарги в цій частині підлягають задоволенню.

При новому судовому розгляді, суду слід всебічно, повно та об`єктивно дослідити обставини справи, дати оцінку як тим обставинам, які викривають обвинуваченого так і тим, що його виправдовують, належним чином дослідити доводи, наведені в апеляційних скаргах.

Якщо при новому розгляді кримінального провадження суд дійде висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у пред`явленому обвинуваченні і в тому ж обсязі, то визначене покарання не слід вважати несправедливим через м`якість. Крім того, є слушними доводи апеляційної скарги про необхідність залучення захисника.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 420 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 31 липня 2017 року відносно ОСОБА_9 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5