У Х В А Л А
Іменем України
11 грудня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0014428 від 04.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :
11 грудня 2017 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0014428 від 04.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про накладення арешту на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:006:0018.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0014428 від 04.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У зв`язку з чим виникла необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме накладення арешту на згадану земель ну ділянку з метою збереження речового доказу та унеможливлення подальшої реалізації що нестиме за собою негативні наслідки для розслідування та встановлення винних осіб.

Враховуючи та узагальнюючи вищевикладене, з метою запобігання випадку незаконному відчуженню майна право власності на яке було отримане шляхом вчинення кримінального правопорушення у формі використання підроблених документів та забезпечення схоронності нерухомого майна(права на майно) до моменту з`ясування всіх подій та обставин, є необхідність у накладенні на нього арешту.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому, просив його задовольнити.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, вислухавши доводи слідчого, перевіривши матеріали клопотання, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Клопотання про арешт майна щодо змісту відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з витягу з кримінального провадження № 0014428, до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Дані матеріалів клопотання свідчать про те, що земельна ділянка, розташована за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Броварська. 11, кадастровий номер :06:006:0018, зазначене у клопотанні слідчого, та на яке останній просить накласти арешт, є предметов кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0014428 від 04.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та має доказове значення у цьому кримінальному провадженні, оскільки відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КК України, тобто є речовими доказами.

Матеріали клопотання та слідчим у судовому засіданні доведено, що зазначене кримінальне правопорушення було вчинено, а також правову підставу для накладення арешту та можливість використання зазначеного нерухомого майна як доказу в кримінальному провадженні № 0014428.

Крім того, старшим Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 від 06 грудня 2017 року винесено постанову про визнання речових доказів, якою у кримінальному провадженні № 0014428 від 04.12.2017 року земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Броварська. 11, кадастровий номер :06:006:0018 визнано речовим доказом, та в якій зафіксовано про набуття згаданим майном статусу речового доказу і мотиви з яких слідчий дійшов до такої думки.

Враховуючи відомості, які внесено до ЄРДР, а також фактичні обставини встановлені в ході досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про те, що земельна ділянка що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Броварська. 11, кадастровий номер :06:006:0018,підпадає під ознаки речових доказів.

З огляду на наведене дане клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131; 132; 170 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0014428 від 04.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:006:0018.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 та прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя