Справа № 461/2915/17
Провадження № 1-кс/461/811/18
УХВАЛА
08.02.2018 м.Львів
Суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
підозрюваного- ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 , -
Автоматизованою системою документообігу суду судді ОСОБА_1 розподілена для розгляду заява адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 в кримінальному провадженні. В заяві ОСОБА_3 покликається на те, що слідчий суддя ОСОБА_6 допомагає слідству та прокурору укривати злочинця від правосуддя, є упередженим та виносить завідомо неправосудні рішення, всі клопотання в кримінальному провадженні розглядає слідчий суддя ОСОБА_6 , що є порушенням вимог ст. 35 КПК України.
Захисник ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні просили задовольнити заяву про відвід, наполягаючи на порушення слідчим суддею ОСОБА_6 вимог КПК України та основних засад судочинства.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_6 .
Розглянувши заяву про відвід суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини 1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом ( ст.ст.126,129 Конституції України).
Згідно із зазначеними положеннями Конституції України рішення судді і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов`язані з підготовкою, розглядом справ в судових інстанціях, перевіркою справ в апеляційному і касаційному порядку, звернення рішення до виконання, тощо) можуть оскаржуватися в чинному в даний час порядку, а не шляхом оскарження їх в інший суд першої інстанції. Таке оскарження порушувало б і принцип незалежності суддів, і заборону втручання у вирішенні справ належним судом.
Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23 травня 2001 №6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.
В п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади» зазначено наступне. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.
З суті заяви про відвід вбачається незгода адвоката ОСОБА_3 з процесуальними діями та рішеннями слідчого судді ОСОБА_6 при здійсненні правосуддя по конкретному кримінальному провадженню, оскільки зазначає, що слідчий суддя ОСОБА_6 виносить завідомо неправосудні рішення. КПК України передбачає порядок перевірки законності процесуальних дій судді і постановлених ним процесуальних рішень, а також порядок їх оскарження у передбачених законодавством випадках. До компетенції судді суду першої інстанції не відноситься вирішення питання щодо законності процесуальних дій і процесуальних рішень іншого судді тієї ж судової інстанції.
Тому суддя Галицького районного суду міста Львова, який розглядає заяву про відвід, не має повноважень вирішувати законність процесуальних дій і процесуальних рішень слідчого судді ОСОБА_6 при розгляді ним кримінального провадження.
Посилання адвоката ОСОБА_3 на те, що ухвалою Апеляційного суду м. Львова від 05.10.2017 року скасовано ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - не свідчить про упередженість слідчого судді ОСОБА_6 . Скасування процесуального рішення судді не є правовою підставою для його відводу.
Доводи адвоката ОСОБА_3 про те, що слідчий суддя ОСОБА_6 є упередженим та допомагає слідству та прокурору укривати злочинця від правосуддя, оскільки знає про роль ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, - є необґрунтованими, голослівними та не підтвердженими жодними доказами.
Адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що слідчому судді неправомірно розподіляються усі клопотання слідчого та прокурора у вказаному кримінальному провадженні без попереднього автоматизованого розподілу справ. Засадами використання автоматизованої системи документообігу Галицького районного суду м. Львова, затвердженого рішенням зборів суддів №7 від 21.10.2015 р., а саме п.2.2. передбачено, що клопотання, які підлягають розгляду слідчим суддею в порядку КПК України по одному кримінальному провадженню передаються раніше визначеному слідчому судді. В разі відсутності слідчого судді, який вже розглядав клопотання по одному кримінальному провадженні, здійснюється автоматичний розподіл такого клопотання.
Крім цього, передача клопотань,які підлягають розгляду слідчим суддею в порядку КПК України по одному кримінальному провадженню раніше визначеному слідчому судді передбачено також і Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим рішенням ради суддів України №30 від 26.11.2010 р.
Такий порядок авторозподілу справ слідчому не суперечить вимогам ст. 35 КПК України, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 35 КПК України порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суд визначається таким Положенням.
Приписами статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід (ч. 1 ст. 80 КПК України).
Серед цих підстав для відводу (самовідводу) судді відсутні «порушення суддею процесуальних норм».
Таким чином, слідчим суддею ОСОБА_6 не допускались порушення чи зловживання при розгляді справи, які б могли свідчити про очевидність майбутнього судового рішення, про його упередженість.
Заява про відвід слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_6 не містить передбачених ст.ст. 75,76 КПК України правових підстав для відводу і тому не підлягає задоволенню.
Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 , не виявлено.
Керуючись ст.ст. 75, 76, 77, 81 КПК України, суд, -
Відмовити у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1