Справа № 496/2980/17
Провадження № 1-в/496/163/17
П О С Т А Н О В А

25 вересня 2017 р. м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву ОСОБА_6 про скасування арешту з автомобіля,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою, в якій просить суд постановити ухвалу, якою скасувати арешт з автомобіля марки «CHEVROLET Aveo» SF69Y, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , № ш.к. НОМЕР_2 , (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане Дунаєвецьким МРЕВ Хмельницької області 07.10.2005 року), який було накладено Постановою слідчого СВ Біляївського РВ УМВС України в Одеській області від 14.12.2008 року по кримінальній справі № 60 за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Свої вимоги мотивує тим, що вироком Біляївського районного суду Одеської області його було засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Також з нього на користь потерпілих було стягнуто матеріальну та моральну шкоду. У 2017 році він вирішив продати належний йому автомобіль, у зв`язку з чим звернувся із заявою до територіального сервісного центру № 6842 Регіонального сервісного центру МВС України в Хмельницькій області для зняття з реєстраційного обліку, але 04.07.2017 року отримав витяг, з якого вбачається, що на його автомобіль накладено арешт у вигляді заборони здійснення щодо нього всіх операцій.
Заявник посилається на те, що відповідно до ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року) забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна проводиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майна обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дію. Відповідно до ст. 324 КПК України (в редакції 1960 року) постановляючи вирок, суд повинен вирішити питання стосовно того, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Згідно до ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. 2010 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання у строк 3 роки, але у Біляївському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на примусовому виконанні не перебувають виконавчі документи про стягнення з нього на користь потерпілих грошових коштів. Посилаючись на вказані обставини, а також те, що арешт на його автомобіль порушує його право власності, просить суд скасувати його.
Заявник до судового засідання не з`явився, але направив заяву про розгляд справи у його відсутність.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення вказаної заяви, посилаючись на те, що заявник не відшкодував їм завдані збитки, встановлені вироком суду.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_6 посилаючись на те, що автомобіль заявника було визнано речовим доказом по вказаній кримінальній справі, питання щодо речового доказу при постановлені вироку та після цього не вирішено і вказане питання вирішується на підставі ст. 81 КПК України (в редакції 1960 року), а не шляхом зняття арешту.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_6 про скасування арешту з автомобіля не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
З постанов слідчого СВ Біляївського РВ УМВС України в Одеській області від 24.06.2008 року та 14.12.2008 року вбачається, що автомобіль марки «CHEVROLET Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , було визнано речовим доказом та долучено до справи № 260 (а.с. 30, 82).
Відповідно до ст. 81 КПК України (в редакції 1960 року) питання про речові докази вирішується вироком, ухвалою чи постановою суду або постановою органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи, при цьому:

1) знаряддя злочину, що належать обвинуваченому, конфіскуються;

2) речі, вилучені з обігу, передаються відповідним установам або знищуються;

3) речі, які не мають ніякої цінності і не можуть бути використані, знищуються, а у випадках, коли заінтересовані особи просять про це, можуть бути передані їм;

4) гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, передаються в дохід держави;

5) гроші, цінності та інші речі, які були об`єктом злочинних дій, повертаються їх законним володільцям, а якщо їх не встановлено, то ці гроші, цінності та речі переходять у власність держави.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 324 КПК України (в редакції 1960 року) постановляючи вирок, суд повинен вирішити, що зробити з речовими доказами, зокрема з грошима, цінностями та іншими речами, нажитими злочинним шляхом.

З вироку Біляївського районного суду Одеської області від 05.03.2010 року вбачається, що ОСОБА_6 було визнано винним по ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки (а.с. 175-177). Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05.04.2011 року вказаний вирок залишено без змін. Вироком суду не вирішено питання про речові докази.
Згідно ч. 1 ст. 409 КПК України (в редакції 1960 року) питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

Оскільки ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про скасування арешту з автомобіля, який було визнано речовим доказом, питання щодо долі речових доказів у вказаній кримінальній справі не вирішено, а тому суд вважає, що підстав для скасування арешту на автомобіль не має. Суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_6 , що він може звернутись до суду з заявою про вирішення долі речових доказів відповідно до положень ст. ст. 81, 409 КПК України.
Керуючись ст. ст. 81,409, 411 КПК України, (в редакції 1960 року), суд
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 в заяві про скасування арешту з автомобіля відмовити.
ОСОБА_6 роз`яснити, що він може звернутись до суду з заявою про вирішення долі речових доказів, відповідно до положень ст. ст. 81, 409 КПК України.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1