Справа № 333/4528/17
Справа №333/4528/17
Провадження №1-кп/333/88/18
ВИРОК
Іменем України
17 січня 2018 року

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні в місті Запоріжжя кримінальне провадження №0002924 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Запоріжжя, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 13.07.2017 року о 01-30 год., знаходячись біля під`їзду № 6 будинку АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнений в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, шляхом злому замка відкрив багажник легкового автомобіля ВАЗ 2106 зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , звідки дістав домкрат та балонний ключ, за допомогою яких намагався викрасти заднє право колесо у зборі з гумою «Rosava R 13» та металевим штампованим диском вартістю 1000 грн., що належить ОСОБА_5 , відкрутивши при цьому болти, на яких трималось вказане колесо. Однак, ОСОБА_4 не вчинив усіх дій направлених на викрадення вказаного колеса, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був застигнутий на місці вчинення кримінального правопорушення працівниками патрульної поліції м. Запоріжжя.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), під час якого особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України в повному обсязі, розкаявся у вчиненому та пояснив, що він 13.07.2017 року приблизно о 01-00 години проходячи по двору будинку АДРЕСА_2 , побачив автомобіль ВАЗ 2106 зеленого кольору, та вирішив викрасти колесо, яке йому потрібно для свого автомобіля. Він без перешкод відкрив автомобіль, дістав з багажника домкрат та скрутив болти на колесі, але під`їхали патрульні поліцейські, які припинили його дії та доставили в Комунарський РВ.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчинення кримінального правопорушення та його мотиви, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості.

ОСОБА_4 є не судимим, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обтяжуючих покарання обставин не вбачається.

Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у вигляді штрафу.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя ОСОБА_1