Справа № 750/9625/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/312/2018
Категорія - ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0010370,

щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тбілісі, Грузія, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, який має на утриманні малолітнього сина 2003 року народження, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 18 жовтня 2017 року Новозаводським районним судом м.Чернігова за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному проваджені ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, якщо він виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як установив суд, 06.10.2016 року, близько 16 год. 28 хв., ОСОБА_7 , за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, у приміщенні магазину «Сьогодні Аврора» по вул. Рокосовського, 43 в м. Чернігові, діючи повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав ліхтарик акумуляторний марки «LED» вартістю 250 грн., що належав потерпілому ОСОБА_9 , чим завдав останньому матеріальну шкоду.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З урахуванням вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.10.2017 року, ОСОБА_7 належало призначити покарання за сукупністю злочинів за двома вироками, після чого звільнити від покарання по амністії. За ч. 2 ст. 185 КК України залишити покарання у виді до 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.10.2017 року, і за сукупністю злочинів за двома вироками на 3 роки позбавлення волі.

Згідно ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, якщо він виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку з амністією.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання йому призначається за сукупністю злочинів за двома вироками, згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України.

Визначаючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд не зазначив, яке менш суворе покарання підлягає поглиненню, при цьому, у вироку відсутнє будь-яке посилання на попередній вирок суду від 18.10.2017 року, який не виконаний.

Заслухавши доповідача, прокурора, який наполягав на необхідності змінити вирок суду, при визначенні остаточної міри покарання застосувати принцип, передбачений ч. 4 ст. 70 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у таємному викраденні майна потерпілого ОСОБА_9 , вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в апеляційній скарзі не оспорюються. Розгляд справи в суді першої інстанції проводився за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Призначаючи покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за сукупністю злочинів за правилами ч.1 та ч. 4 ст. 70 КК України.

18 жовтня 2017 року ОСОБА_7 був засуджений вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України був звільнений від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

За цим вироком він визнаний винуватим та засуджений за крадіжку чужого майна, вчинену 06 жовтня 2017 року, до вироку від 18 жовтня 2017 року.

Отже суду належало з посиланням на ч. 4 ст. 70, а не на ч.1 ст. 70 КК України призначити покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів за двома вироками, після чого звільнити від покарання та застосувати амністію.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 408, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.10.2017 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку з амністією.

В решті цей вирок залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12