Справа №560/1642/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньої, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
Так, 09 квітня 2016 року ОСОБА_5 маючи на меті звернутися до ОСОБА_6 , працівника правоохоронного органу із заявою про добровільну здачу 6 патронів до зброї калібру 5,45 мм, які ОСОБА_5 напередодні знайшов поблизу с.Грицьки Дубровицького району та незаконно зберігав без відповідного дозволу, залишив зазначені патрони його рідному брату ОСОБА_7 для подальшої здачі патронів до правоохоронного органу.
Згідно висновку експерта №1.2-148/16 від 20.04.2016 року 6 предметів є боєприпасами до стрілецької вогнепальної зброї придатними для стрільби виготовленими промисловим способом, призначеними для стрільби з 5,45 мм автомата Калашнікова АК-74 та його модифікацій (АК-74Н, АКС-74, АКС74Н, АКС-74У, АКС-74УН, АК-74М, АК-105), 5,45 мм ручного кулемета Калашнікова РПК-74 та його модифікацій (РПК-74Н, РПКС-74, РПКС-74Н), 5,45 мм автоматаНіконова АН-94 та інших зразків зброї призначених для стрільби 5,45 мм патронами.
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, так як ОСОБА_5 вчинив носіння, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Згідно з даною угодою, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні малолітню дитину та те, що він не мав на меті використовувати вказані патрони у своїх власних цілях, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 , відповідно до ст.69 КК України, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.1 ст.263 КК України, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу розміром 180 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3060 грн. та отримана згода обвинуваченого на його призначення.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.
Частиною 1 статті 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.263 КК України зважаючи на наявні обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 .
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив носіння, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а тому приходить до висновку, що кваліфікація його дій за ч.1 ст.263 КК України є правильною, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання з урахуванням ст.69 КК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України суд, -
Затвердити угоду від 22 березня 2018 року про визнання винуватості між прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22 березня 2018 року покарання відповідно до ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 180 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3060 грн. (три тисячі шістдесят гривень).
Стягнути на підставі ст.124 КПК України з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 703,68 грн.( сімсот три гривні 68 копійок) - за проведення судової балістичної експертизи.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: підпис.
З оригіналом згідно.
Голова Дубровицького
районного суду: ОСОБА_1