Справа № 183/438/18
№ 1-кп/183/582/18
В И Р О К
іменем України
23 квітня 2018 рокуНовомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження №0000140 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Волока, Луганського району Житомирської області, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця за контрактом, старшого розвідника військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 03.07.2017 року Лугинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст. 185, ст.75 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
19.02.2016 року наказом №37 командира (по стройовій частині) військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_3 , старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду телефоніста відділення зв`язку взводу управління командира мінометної батареї 2 парашутно-десантного батальйону.
20.09.2016 року наказом № 93-рс командира (по стройовій частині) військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_3 призначено на посаду старшого розвідника-далекомірника відділення управління командира мінометної батареї 2 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до ЗУ про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» статті 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Старший солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем, відповідно до ст.ст. 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
20 лютого 2017 року наказом №36 командира (по стройовій частині) військової частини НОМЕР_1 , старшому солдату ОСОБА_3 було надано щорічну основну відпустку із якої останній мав повернутися до розташування військової частини та приступити до виконання службових обов`язків 13 березня 2017 року.
Однак, 13 березня 2017 року старший солдат ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , не з`явився вчасно на службу з відпустки до розташування вказаної військової частини, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини не приймав, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв до 10 листопада 2017 року старший солдат ОСОБА_3 був прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону.
Таким чином, в період часу з 13 березня 2017 року до 10 листопада 2017 року старший солдат ОСОБА_3 не з`явлення вчасно на службу, з відпустки до розташування військової частини НОМЕР_1 , без поважних причин та незаконно перебував за межами військової частини.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину та показав, що дійсно з 19 лютого 2016 року він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 20.02.2017 року йому була надана відпустка до 13 березня 2017 року, з якої він не повернувся до військової частини, а зрозумівши протиправність своїх дій 10 листопада 2017 року він добровільно з`явився до військової прокуратури. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких, однак обставин обтяжуюючих його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Крім того, обвинувачений на момент вчинення злочину, є особою, що раніше не судима, вину визнав повністю, на обліках у лікарів не перебуває (а.п.48,50), за місцем служби характеризується позитивно (а.п.41), приймав участь в антитерористичній операції (а.п.49).

Щире каяття ОСОБА_3 та з`явлення зі зізнанням визнаються обставинами, що пом`якшують його покарання.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Лугинського районного суду Житомирської області від 03.07.2017 року ОСОБА_3 визначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Копію вироку ОСОБА_3 , вручити негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1