Справа № 495/7590/15-к
УХВАЛА
29.09.2017 року м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі - судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника - ОСОБА_4
за участю обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст. 185 ч. 3 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст. 185 ч. 3 КК України.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 10.08.2017 року ОСОБА_5 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, який діє до 08.10.2017 року.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому просив продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що строк тримання під вартою спливає 08.10.2017 року, крім того існують ризики передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід його підзахисному на домашній арешт.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно ч.4 ст.176 КПК України запобіжний захід застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Заслухавши думку учасників процесу, враховуючи, що обвинувачений за неявку до суду був оголошений судом у розшук, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та непогашену судимість, досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, а строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 08.10.2017 року, то суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ще на 60 днів, який діє включно до 27.11.2017 року, оскільки обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім тогобудь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 199, 369-372, 392-395 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , строк на 60 днів, який діє включно до 27.11.2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя