АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/2469/17 Номер провадження 11-кп/786/192/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.06.2017 року

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій прохає ухвалу суду скасувати та звільнити його умовно достроково, оскільки він у повному обсязі довів своє виправлення.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення рішення суду без зміни, дослідивши матеріали провадження та особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» , звернено увагу судів на те, що умовно дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України( 2341-14 ) (далі - КК).

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 107 КК ( 2341-14 );

Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно -дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно- трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як, вбачається з матеріалів особової справи засудженого досліджених колегією суддів, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судимий, за даною справою засуджений 20.04.2015 року Ленінським районним судом м. Полтави за ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4, КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання 20.11.2014 року.

Кінець строку покарання 25.08.2018 року.

Згідно характеристики затвердженої в. о. начальника виправної колонії, ОСОБА_7 під час утримання в Полтавській УВП № 23 характеризується посередньо, порушень режим утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав. З 10.06.2015 року засуджений відбуває покарання у Державній установі «Кременчуцька виправна колонія (№69)». За час відбування покарання характеризується задовільно. Допустив один раз порушення режиму відбування покарання, стягнення погашено в установленому законом порядку. Має одне заохочення. По відношенню до представників адміністрації ввічливий виконує їх законні вимоги. Не працевлаштований. Підтримує соціальні звязки з рідними шляхом листування та побачень, отримує від них посилки, передачі.

Колегія суддів вважає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Отже, засуджений один раз притягався до дисциплінарної відповідальності, має одне заохочення, що не може свідчити про виправлення засудженого ОСОБА_7 ..

З наведеного вбачається, що засуджений своєю безпосередньою поведінкою не довів своє виправлення і відсутні підстави для його умовно дострокового звільнення від відбуття не відбутої частини покарання, а тому висновок місцевого суду, що останній не довів своє виправлення, є правильним.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до листа ДУ «Кременчуцька ВК № 69», ОСОБА_7 , 30.10.2017 року звільнений на підставі ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.10.2017 року відповідно до ст. 3 ЗУ « Про амністію у 2016 році» та вибув на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

З врахуванням викладеного, колегія судів вважає ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.06.2017 року щодо нього без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4