УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2016 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора,
у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
Скарга обґрунтована тим, що слідчим відділом Шевченківського УП ГУ НП здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0007125 за ч.3 ст.289 КК України, у якому вилучений автомобіль «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
На думку заявника, вилучений автомобіль є тимчасово вилученим майном, арешт на яке не накладений, тому останнє підлягає поверненню.
У судовому засіданні представник володільця майна скаргу підтримав, просив її задовольнити, додавши, що арешт на вилучений автомобіль протягом тривалого часу не накладений, що свідчить про безпідставне позбавлення його довірителя права на користування його майном.
Прокурор, будучи належним повідомленим про день та час розгляду скарги, до суду не прибула, причину неявки не повідомила. Зазначена обставина у силу ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, заслухавши представника власника майна, дослідивши надані документи, дійшов висновку про таке.
У силу ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ст. 168 КПК фактичне позбавлення особи, у володінні якої перебуває певне майно, здійснюється під час законного затримання особи або у разі його вилучення під час обшуку чи огляду.
Вказана норма кореспондується з ч. 7 ст. 237 КПК, яка передбачає, що вилучені під час огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтею 169 КПК встановлено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої було вилучене, у випадках, передбачених ч.5 ст.171 КПК.
Вказана процесуальна норма передбачає обов`язок прокурора у разі вилучення майна без ухвали слідчого судді про проведення огляду або обшуку, не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вказане майно. Наслідком невиконання зазначених приписів є негайне повернення майна особі, у якої воно вилучено.
Таким чином, тимчасове вилучення майна, здійснене всупереч наведеним вище вимогам процесуального закону, є незаконним позбавленням особи можливості володіти та користуватись належним їй майном, що зобов`язує слідчого повернути особі вилучене.
Доводи заявника щодо ненакладення арешту на автомобіль «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не спростовані, що дає підстави для висновку про безпідставне утримання вказаного автомобіля.
Сукупність наведеного свідчить, що наведені представником володільця майна аргументи знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що тягне задоволення скарги.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 169, 171, 236, 303, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна задовольнити.
Зобов`язати прокурора Київської місцевої прокурати № 10 ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4 вилучений автомобіль «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1