ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2018 року Індустріальний районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

провівши в залі суду у м. Дніпро судове засідання кримінального провадження № 0001330 від 02.07.2017 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Ростов-на-Дону, Ростовської області, Російської Федеріції, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 190 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 , в лютому 2017 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходився в гостях у своєї знайомої ОСОБА_4 , побачив в кімнаті на полиці у шафі мобільний телефон марки «Qumo», який належить ОСОБА_4 . В цей момент, у обвинуваченого ОСОБА_5 , виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Qumo».
Реалізуючи свій злочинний намір обвинувачений ОСОБА_5 , приблизно в лютому 2017 року точний час не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних-наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, шляхом вільного доступу узяв рукою із полиці шафи мобільний телефон марки «Qumo» вартістю 1500 гривень.
Після чого обвинувачений ОСОБА_5 , з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 1500 гривень.
Крім того, в березні 2017 року, точну дату та час не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходився в гостях у своєї знайомої ОСОБА_4 , побачив на полиці у шафі в кімнаті планшет марки «Lenovo А1000 White» та планшет марки «Archer», які знаходились в несправному стані, які належать ОСОБА_4 . В цей момент, у обвинуваченого ОСОБА_5 , виник злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме: планшетом марки «Lenovo А1000 White» та планшетом марки «Archer».
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, обвинувачений ОСОБА_5 , в березні 2017 року точний час не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою власного збагачення, під приводом ремонту планшетів та не маючи наміру їх повертати, попросив у потерпілої ОСОБА_4 планшет марки «Lenovo А1000 White» білого кольору, вартістю 1050 гривень та планшет марки «Archer» вартістю 1000 гривень, на що остання, довіряючи обвинуваченому ОСОБА_5 внаслідок дружніх стосунків, погодилась та добровільно передала їх останньому.
В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, обвинувачений ОСОБА_5 , з викраденим майном зник з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 2050 гривень.
Крім того, в березні 2017 року, точну дату та час не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходився в гостях у своєї знайомої ОСОБА_4 , побачив на полиці у шафі в кімнаті цифровий фотоапарат марки «Samsung WB202F» чорного кольору, який належить ОСОБА_4 . В цей момент, у ОСОБА_5 , виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме цифрового фотоапарату марки «Samsung WB202F» чорного кольору.
Реалізуючи свій злочинний намір обвинувачений ОСОБА_5 , в березні 2017 року, точну дату та час не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання діючи умисно, таємно, повторно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу узяв рукою із полиці шафи цифровий фотоапарат марки «Samsung WB202F» вартістю 1425 гривень. Після чого обвинувачений ОСОБА_5 , з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1425 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 виразилися:
- у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України;
- у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;
- у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_5 свою провину у вчинених злочинах визнав повністю, та пояснив суду, що з потерпілою ОСОБА_4 раніше знайомий та у період лютого-березня 2017 року неодноразово приходив до потерпілої у гості за адресою АДРЕСА_3 та скориставшись тим що за ним остання не спостерігає викрав мобільний телефон марки «Qumo», та цифровий фотоапарат марки «Samsung», окрім того, перебуваючи за тією ж адресою у той самий період побачив планшети Lenovo та «Archer», які були зламані, на що попросив їх у ОСОБА_4 надати йому, повідомивши що відремонтує їх, однак у дійсності не мав наміру ремонтувати та на його прохання остання довіряючи йому передала вказані планшети, після чого він з місця вчинення злочину пішов, розпорядившись майном на власний розсуд.
Потерпіла ОСОБА_4 суду повідомила що з обвинуваченим раніше знайомі та він неодноразово приходив до неї у гості за адресою АДРЕСА_3 підтвердила покази обвинуваченого ОСОБА_5 , підтримала свою позовну заяву та просила стягнути з обвинуваченого 4975 гривень за рахунок спричинення матеріальної шкоди.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілої, та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 ..

При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а також особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину. До обставин що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, обставин що обтяжують покарання судом не встановлено, та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України.

Позовну заяву потерпілої ОСОБА_4 у сумі 4975 гривень суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2, 190, ч. 2 КК України та призначити йому покарання:
- за ст. 185 ч.1 КК України у виді обмеження волі строком на один рік;
- за ст. 185 ч.2 КК України у виді обмеження волі строком на один рік і шість місяців;
- за ст. 190 ч.2 КК України у виді обмеження волі строком на два роки
На підставі ст. 70 ч.1 КК України ОСОБА_5 призначити покарання за сукупністю злочинів, обравши принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначив покарання, у виді обмеження волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 4975 гривень за рахунок спричинення матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави кошти, витрачені за проведення експертиз у сумі 220 гривень.
Речовий доказ комплектуючі планшету марки "Леново" які знаходяться в камері зберігання речових доказів Індустріального ВП ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області повернути потерпілій ОСОБА_4 як власниці.
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою відносно якої винесено обвинувальний вирок у той же строк з дня врученя копії вироку.

Головуюча: ОСОБА_1