Справа № 675/685/18
Провадження № 1-кс/675/141/2018
У Х В А Л А
"15" березня 2018 р. м. Ізяслав

В С Т А Н О В И В :
Перебуваючи у вказаному складському приміщенні, ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, спрямованим на викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, діючи умисно, таємно викрав бензопилу марки «Урал ПРОФИ», моделі УБП-6300, вартістю 872 гривні 43 копійки та дискову електропилу марки "ELTOS" моделі пд-185-2100, вартістю 810 гривень 13 копійок, після чого покинув дане господарство.
Викрадені речі, належні ОСОБА_7 , ОСОБА_6 зберігав за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 .
Сторона кримінального провадження вказує і те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 були направлені запити за місцем проживання ОСОБА_6 про надання копії паспорта (заяви про видачу паспорта) та інформацію про судимість чи притягнення до кримінальної відповідальності. Така інформація була добута органом досудового розслідування.
Зазначені документи, як вказує слідчий, мають важливе доказове значення у вказаному кримінальному провадженні, отримати їх іншим шляхом немає можливості.
На підставі ч. 2 ст. 163 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі і документи.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання про надання тимчасового доступу до документів.
Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, заслухавши пояснення слідчого та прокурора, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України, визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 4 цієї ж статті передбачено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Згідно вимог ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу зазначаються серед іншого значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
У відповідності з вимогами ч.ч. 6, 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Між тим, у клопотанні не зазначено, які саме обставини будуть доводитись у кримінальному провадженні, що позбавляє можливості слідчого суддю дійти обґрунтованого висновку, що документи, до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Окрім того, слідчим не зазначено та необґрунтовано можливості використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, які перебувають у користуванні ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також не доведена неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Слідчим в переліку документів, до яких необхідно надати тимчасовий доступ, зазначено про необхідність отримання копії заяви про видачу паспорта на прізвище ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та копії постанови про оголошення обвинуваченого в розшук, які було отримано в ході іншого кримінального провадження, шляхом подання відповідних запитів до компетентних органів, в чому перешкоди отримати вказані документи в тому ж порядку, останній не зміг пояснити.
Вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчі судді зобов`язані сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, з`ясовувати можливість досягнення мети, без застосування цих заходів та зважати, що незалежно від визначеного процесуальним законом суб`єкта ініціювання застосування заходів забезпечення обов`язок доведення їх застосування покладається на слідчого та/або прокурора, і вказане питання повинно розглядатися в контексті практики ЄСПЛ та Конвенції про захист прав людини та основних свобод.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
Таким чином, слідчим не доведено, що документи, доступ до яких планується здійснити, мають значення для досудового розслідування, не доведено і те, що останній позбавлений можливості отримати їх у встановленому законом порядку.
Тим самим, слідчий суддя прийшов до висновку, що в силу положень ч. 5, 6, 7 ст. 163 КПК України, вищенаведені обставини є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Керуючись вимогами ст.ст. 132, 159, 160, 162-164 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1