ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 486/155/17
Провадження № 1-кп/486/6/2018
18 квітня 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області об`єднане кримінальне провадження відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, українця, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 23.04.2009 року вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком на 2 роки;
- 26.05.2014 року вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.; Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.07.2016 року покарання у вигляді штрафу замінено 50 годин громадських робіт;
- 25.07.2014 року вироком Заводського районного суду міста Миколаєва за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; Ухвалою Арбузинського районного суду від 04.03.2016 року звільнений 12.03.2016 року від відбування покарання умовно-достроково. Невідбутий строк 6 місяців 28 днів;
- 25.10.2016 року вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 21.07.2017 року вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту строком на 7 місяців. Звільнився 28 серпня 2017 року по відбуттю строку покарання;
- 02.11.2017 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 дня позбавлення волі
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю: прокурорів ОСОБА_6 ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
09 травня 2016 року близько 19.00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік дитячого майданчика біля 1-ого під`їзду будинку № 4 по вулиці Енергобудівників в м. Южноукраїнську Миколаївської області таємно викрав належну ОСОБА_8 жіночу сумочку вартістю 140 грн, з наявними у ній мобільним телефоном PRESTIGIO MultiPhone, вартістю 750 грн., з сім-картою мобільного оператора МТС, вартістю 25 грн., сім-картою мобільного оператора Київстар, вартістю 25 грн., флеш-картою Micro SD вартістю 100 грн., селфі палицею Selfie Monopod, вартістю 140 грн., кредитною карткою Райффайзен Банк Аваль, дитячим гаманцем, дзеркальцем і гребінцем, які для потерпілої матеріальної цінності не мають. В подальшому викраденими речами розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1180 грн.
07 червня 2016 року близько 17.00 години ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні магазину Взуття плюс, що по проспекту Незалежності, 12 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, впевнившись у тому, що його дії не будуть помічені сторонніми особами взяв пару чоловічого взуття Міда, вартістю 720 грн та сховавши його під одяг, не розрахувавшись, вийшов з приміщення магазину. При цьому, побачивши що продавець даного магазину, біжить за ним з вимогою повернути викрадене, втік з місця вчинення злочину. Своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищезазначену суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність 12 грудня 2017 року близько 13.00 години ОСОБА_5 таємно перелізши через паркан на територію домоволодіння АДРЕСА_3 та за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмету, шляхом віджиму, відчинив вхідні двері до літньої кімнати даного будинку та проник до неї. В подальшому, перебуваючи в зазначеному приміщенні, ОСОБА_5 помітив розміщений на стіні LED телевізор ІНФОРМАЦІЯ_2 . Маючи намір на незаконне заволодіння зазначеним майном, ОСОБА_5 зняв даний телевізор зі стіни та загорнувши його в простирадло, виніс з приміщення будинку на територію домоволодіння, де поклав біля паркану з отворами, аби в подальшому безперешкодно забрати викрадене майно з іншої сторони паркану. Однак коли був помічений власницею домоволодіння ОСОБА_10 та сусідом ОСОБА_13 , втік з місця вчинення злочину, не довівши злочин до кінця з причин які не залежали від його волі.
Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час місце та спосіб, але не пізніше 15 грудня 2017 року, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, під приводом продажу дизельного палива за ціною значно дешевшою від середньориночної, а саме 18 грн. за 1 літр, шляхом зловживання довірою, заволодів належними ОСОБА_11 грошовими коштами у сумі 1800 гривень, які останній, під впливом обману, добровільно передав ОСОБА_5 . В подальшому з зазначеними грошима ОСОБА_5 зник з місця події, та грошовими коштами розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 1800 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю. Підтвердив, що дійсно в зазначеному в обвинувальному акті час та при зазначених обставинах заволодів жіночою сумкою ОСОБА_8 . Пояснив, що дійсно намагався викрасти з домоволодіння ОСОБА_10 телевізор, але злочин до кінця не довів у зв`язку із появою господарки домоволодіння та сусіда. Також підтвердив, що дійсно шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 . Стосовно кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України вказав, дійсно вчинив крадіжку чоловічого взуття з магазину Взуття плюс, однак, не чув та не бачив, щоб за ним бігла продавець даного магазину та вимагала повернути взуття.
Дослідивши безпосередньо в судовому засіданні всі докази, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого в інкримінованих йому досудовим слідством злочинах повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні так як окрім показань обвинуваченого, його вина у вчиненні злочинів, за якими йому пред`явлено обвинувачення, підтверджується показами потерпілих та свідків, а також фактичними даними, що містяться в наданих стороною обвинувачення документах.
Так, потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила що 09 травня 2016 року коли вона гралась з дитиною на дитячому майданчику біля 1-ого під`їзду будинку № 4 по вулиці Енергобудівників в м. Южноукраїнську Миколаївської області у неї викрали сумку. В подальшому правоохоронними органами було встановлено що крадіжку належної їй сумки вчинив обвинувачений ОСОБА_5 .
Даний факт також підтверджується протоколом огляду предмету від 12.05.2016 року (а.с.93 т.2), згідно якого був оглянутий мобільний телефон «Prestigio Multiphone» чорного кольору, викинутий на узбіччя при спробі втечі. Постановою від 27.05.16 року вказаний телефон визнаний речовим доказом та переданий під зберігальну розписку власнику ОСОБА_8 .
Згідно протоколу огляду предмету від 26.05.2016 року (а.с.105106 т.2) ОСОБА_5 добровільно видав флеш-карту розміром 8 Мб чорного кольору, протоколом огляду предмету від 12.07.2016 року (а.с.113-114), згідно якого була оглянута флеш-карта та інформація, що на ній зберігалася. Постановою від 12.07.2016 року вказана флеш-карта визнана речовим доказом та передана під зберігальну розписку власнику ОСОБА_8 .
Свідок ОСОБА_14 суду показав, що він 09.05.2016 року ввечері, перебуваючи у відпустці, відпочивав разом з друзями у сквері біля будинку культури. Там він бачив ОСОБА_15 , якого добре знає, оскільки працює у відділі поліції. ОСОБА_16 пропонував перехожим придбати телефон чорного кольору. Бажаючи перевірити, чи законні дії ОСОБА_17 , ОСОБА_14 намагався до нього підійти, але той викинув телефон та почав тікати. Запобігши намаганням ОСОБА_17 втікти, ОСОБА_14 дізнався, що телефон йому дали для продажу знайомі ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Після виклику чергової групи телефон було вилучено.
Потерпіла ОСОБА_10 суду пояснила, що її домоволодіння облаштоване сигналізацією. Після повернення додому, 12 грудня 2017 року, вона побачила, що спрацювали датчики охорони та вимкнула їх. Потім з боку літньої кухні вона побачила чоловіка, який намагався проникнути до будівлі. У той час, як потерпіла викликала охорону та дзвонила сусідам, невідомий чоловік щось шукав у будівлі та намагався винести з будинку до паркану телевізор. Після появи сусідів він залишив телевізор, загорнутий у ковдру, переліз через паркан та втік. В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_20 вказала, що саме обвинувачений ОСОБА_5 намагався здійснити крадіжку належного їй майна.
Факт вчинення кримінального правопорушення підтверджується також протоколом огляду предмету від 13.12.2017 року (а.с.3 т.2), згідно якого у домоволодінні ОСОБА_10 був оглянутий плазмовий телевізор чорного кольору. Постановою від 13.12.2017 року вказаний телевізор визнаний речовим доказом та переданий під зберігальну розписку власнику ОСОБА_10 .
Потерпілий ОСОБА_11 суду пояснив, що познайомився з обвинуваченим через сайт OLX, на якому було оголошення про продаж пального за вигідною ціною із зазначенням номеру мобільного телефону ОСОБА_5 . При особистій зустрічі 16.12.2017 року потерпілий добровільно віддав обвинуваченому гроші в сумі 1800 грн. в обмін на 200 л дизельного палива, але після передачі грошей обвинувачений зник і додзвонитися до нього потерпілий вже не міг. Номер телефону зі слів потерпілого містив цифри НОМЕР_1 .
Пояснення потерпілого повністю узгоджуються з наданими суду доказами, а саме: записом з камер спостереження АЗС ТОВ «Восток» (а.с.32), протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.12.2017 року (а.с.33-36 т.2), згідно якого у ОСОБА_5 було вилучено скетч-картку до сім-карти з мобільним номером НОМЕР_2 , 12 сім-карток різних мобільних операторів, дві банківські картки та мобільний телефон.
Потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що 07.06.2016 року йому зателефонувала продавець належного йому магазину «Взуття+» та повідомила, що з магазину невідомий чоловік виніс пару взуття, після проведення ревізії було встановлено, що зникла одна пара чоловічого взуття.
Свідок ОСОБА_21 суду показала, що вона працює продавцем в магазині «Взуття плюс». 07.06.2016 року в магазин зайшли разом два чоловіка та одна жінка, один чоловік з жінкою почали цікавитися шкарпетками, та відволікаючи її увагу розглядали товар у торговельному залі, що саме продавець не бачила. Вже коли ці троє осіб почали виходити з магазину, продавець помітила, що обвинувачений щось сховав під одяг. Побачивши, що з полиці зникла пара взуття, зрозуміла, що під одягом було сховано викрадене. Вона вибігла з магазину та почала кричати щоб ОСОБА_5 зупинився та повернув викрадене взуття, але останній на її вимогу не відреагував та швидко втік.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні не змогла чітко пояснити, що саме відбувалося 07.06.2016 року, але підтвердила, що вона разом з чоловіком та ОСОБА_5 заходила до магазину «Взуття плюс».
Згідно протоколу огляду місця події від 07.06.2016 року (а.с.124-126 т.2) був оглянутий магазин «Взуття+» та у загальному порядку розташування товару серед коробок з взуттям виготовлення фірми «Міда» не вистачало однієї пари чоловічого взуття бежевого кольору 42 розміру. Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.07.2016 року (а.с.134-135 т.2), згідно якого свідок ОСОБА_21 впізнала особу, зображену на знімку №2, якою згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання є ОСОБА_5 .
Суд, дослідивши всі зібрані та надані стороною обвинувачення докази та оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст. 89 та ст. 94 КПК України, вважає, що у судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами з точки зору їх достатності та взаємозв`язку доведена вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Крім цього суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 15.03.2018 року № 51-971км18, щодо відмінності кваліфікації крадіжки та грабежу у випадку переходу таємного викрадення чужого майна у відкрите.
Таким чином суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; ч. 2 ст.15 ч.3ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в приміщення, вчинене повторно, але не доведене до кінця з причин, що не залежали від воли обвинуваченого (закінчений замах); ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно; ч.2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Згідно із ст. 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей (а.с.70 т.2), ту обставину, що він на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря-нарколога та у кабінеті «Довіра» з діагнозом: НІV IV кл. гр. Хронічний вірусний гепатит С, наркоманія. Разом з тим ОСОБА_5 вже був неодноразово засуджений за вчинення злочинів проти власності, проте протягом тривалого періоду часу продовжував вчиняти аналогічні злочини, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та наявність тяжкої хвороби.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.
З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про те, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у вигляді позбавлення волі.
Цивільні позови не заявлені.
Оскільки відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає, що стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають витрати за проведення експертизи №324 від 17.05.2016 року (а.с.99 т.2) в сумі 439,80 грн.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369- 371, 373, 374 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань визначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання за цим вироком та менш суворого покарання за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02.11.2017 року більш суворим, визначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
За ч.2 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
За ч. 2 ст. 190 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, ч. 1 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за вироком Арбузинського районного суду від 02.11.2017 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 13 грудня 2017 року по 15 грудня 2017 року та з 19 грудня 2017 року до 12 лютого 2018 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру витрати за проведення експертизи в сумі 439 (чотириста тридцять дев`ять) гривень 80 копійок.
Речові докази: DVD-диск з відеозаписом камер спостереження, дві банківські картки на ім`я ОСОБА_23 ( ОСОБА_24 та ПАТ «Ощадбанк») залишити в матеріалах справи
Речові докази: дві скетч-карти від сім-карток мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з мобільним номером НОМЕР_3 та одну картку з номером НОМЕР_4 , які знаходяться в опечатаному пакеті №1 в матеріалах кримінального провадження, дванадцять карток різних мобільних операторів, які знаходяться в опечатаному пакеті №2 в матеріалах кримінального провадження знищити.
Мобільний телефон «Prestigio» у корпусі чорного кольору з ІМЕІ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 з акумуляторною батареєю без сім-картки повернути ОСОБА_5 .
Мобільний телефон «Prestigio» у корпусі чорного кольору з ІМЕІ НОМЕР_7 , ІМЕІ НОМЕР_8 та флеш-карту чорного кольору об`ємом 8 Мб залишити за належністю ОСОБА_8
Телевізор « ОСОБА_25 » залишити за належністю ОСОБА_10 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1