26.09.2017 Справа № 367/2879/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,

перекладачів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені кримінальне провадженні по обвинуваченню:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тимошівка Михайлівського району Запорізької області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, проживаючого: АДРЕСА_1 , судимого: 01.08.2001 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 213-3 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 15.04.2003 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; 14.08.2008 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 393, 71 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі (звільненого 05.02.2010 року по відбуттю строку покарання); 25.06.2012 р. Михайлівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 186 до 4 х років позбавлення волі, вирок змінений в частині виключення судових витрат Ухвалою Апеляційного суду Запорізького обл. від 03.09.2012 р. (звільнений 06.02.2016 р. по відбуттю строку покарання);

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України,-

встановив:
ОСОБА_14 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 25.06.2012 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнений 6 лютого 2016 року по відбуттю строку призначеного покарання на шлях виправлення не став та знову вчинив новий умисний злочин.
Так, ОСОБА_14 12.02.2016 року близько 23 год. 30 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлений), знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи на кухні, розпивав із ОСОБА_15 спиртні напої. В ході вживання спиртних напоїв у ОСОБА_14 раптово виник умисел на заволодіння грошовими коштами останньої. Реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, ОСОБА_14 обома руками взяв ОСОБА_15 за шию та почав її здавлювати, після чого почав наносити удари в область голови та грудної клітини кулаками, чим спричинив останній підшкірні гематоми голови та шиї, при цьому вимагав у останньої надати йому наявні у неї грошові кошти. ОСОБА_15 відмовилась виконувати незаконні вимоги ОСОБА_14 , тому останній направився у кімнату, де на ліжку знаходилась ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (матір ОСОБА_15 ), яку ОСОБА_14 узявши за ногу скинув на підлогу та почав вимагати у неї грошові кошти. ОСОБА_16 повідомила, що грошові кошти у неї відсутні, і ОСОБА_14 почав наносити удари кулаками та ногами по голові та тілу ОСОБА_16 , чим спричинив останній закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що викликала короткочасний розлад здоров`я (більше 6, але менше 21 доби) та підшкірні гематоми голови й грудної клітки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мали незначні, скороминущі наслідки (тривалістю до 6 днів), згідно висновку експерта №72 від 21.03.2016 року. Від вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_16 втратила свідомість. Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_14 забрав із гаманця, який знаходився на підлозі біля ліжка ОСОБА_16 гроші в сумі 1 337 гривень. Після цього, ОСОБА_14 погрожуючи ОСОБА_17 , яка намагалась відштовхнути його від ОСОБА_16 , взяв її за волосся та проти волі останньої витягнув на вулицю, де продовжив завдавати останній тілесні ушкодження. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_14 спричинив ОСОБА_15 тілесні ушкодження у вигляді звиху акроміального кінця лівої ключиці, який відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликав тривалий розлад здоров`я (понад 21 день, згідно висновку експерта №74 від 21.03.2016 року).
Після цього ОСОБА_14 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши таким чином потерпілій ОСОБА_16 матеріальної шкоди на суму 1 337 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 свою вину в скоєному злочині визнав повністю, підтвердив обставини скоєння ним кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті. Показав, що 12.02.2016 року, близько 23 год. 30 хв. він перебував с. Стоянка (територіально знаходиться в межах м. Ірпеня, точної адреси не пам`ятає), а саме в гостях в родичів гр ки ОСОБА_18 (свідка), в приватному будинку. Там була ОСОБА_19 , з якою він випив пляшку горілки, а потім вони пішли за другою пляшкою в магазин, який знаходиться через дорогу. Вони купили ще одну пляшку горілки, повернулися назад та продовжили вживати горілку, під час чого у них виник конфлікт. Причину конфлікту він (обвинувачений) не пам`ятає. В потерпілої ОСОБА_15 обвинувачений почав вимагати гроші, але остання сказала, що в неї грошей не має, і вона нічого йому ( ОСОБА_14 ) не дасть. Обвинувачений її штовхнув та наніс декілька ударів руками та ногами (точної кількості та куди саме наносив удари не пам`ятає). Потім ОСОБА_14 зайшов в іншу кімнату спальню, там знаходилась ОСОБА_16 . Він скинув ОСОБА_16 з ліжка та почав вимагати в неї гроші. Вона сказала, що грошей не має, і він у відповідь наніс їй декілька ударів кулаками і ногами (куди саме не пам`ятає). Після цього він побачив, що на підлозі біля ліжка лежить гаманець, він його підняв і взяв із нього 1337 грн. та став погрожувати ОСОБА_20 . Взяв її за руку та потягнув до виходу, щоб вона показала йому дорогу. При цьому тримав потерпілу за шию та волосся.

У вчиненому обвинувачений щиро кається. Просить його суворо не карати, стверджує, що більше не стане на злочинний шлях.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_15 показала, що 11.02.2016 року близько 20 год. 30 хв. вона прийшла додому за адресою: б. АДРЕСА_2 та знаходилась на кухні. В цей час до будинку прийшла сестра її померлого чоловіка з ОСОБА_14 , які залишилися ночувати.
Ввечері наступного дня вона (потерпіла) сіла вечеряти разом з обвинуваченим, під час вечері вони пили горілку. Після цього ОСОБА_14 пішов ще за пляшкою горілки, та вони вжили ще по одній стопці горілки, після чого обвинувачений пішов до сусідки, а вона (потерпіла) викинула пляшку. Близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_14 повернувся та запитав де пляшка горілки. ОСОБА_15 сказала, що всю горілку вже випили, і тоді обвинувачений почав її душити. Схопив за горло та почав бити кулаками в голову і в тулуб, вимагав гроші. Після того, як потерпіла вирвалася та пішла в іншу кімнату, вона почула грохот, та повернувшись побачила, що ОСОБА_14 стягнув з ліжка на підлогу її матір ОСОБА_16 та почав бити її ногами по грудній клітці та животу. При цьому він вимагав у її матері гроші. Під час того, як обвинувачений стягував ОСОБА_16 з ліжка, то в неї з під подушки випав гаманець в якому було 1337 грн. ОСОБА_14 витяг з гаманця всі гроші, схопив її ( ОСОБА_15 ) за волосся та потягнув через село. Вона вирвалася, але обвинувачений наздогнав її, почав бити та заломив руку. Знову схопив за волосся та почав бити, але вона вирвалася та забігла до будинку ОСОБА_21 , з яким вона пішла до свого будинку та викликала поліцію.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_16 показала, що взимку 2016 року, ввечері (точної дати та години не пам`ятає) до ї будинку АДРЕСА_2 прийшов ОСОБА_14 з коханкою. Двері їм відкрила її дочка ОСОБА_15 . Ввечері наступного дня, під час відпочинку вона прокинулась від того, що опинилась на підлозі та побачила, що поруч стоїть ОСОБА_14 . Останній почав кричати: «де гроші », і вдарив її ( ОСОБА_16 ) по обличчю. Потім став їй на грудну клітину та живіт. Бив її ногою. У неї під подушкою лежав гаманець в якому було 1337 грн. Гаманець випав із під подушки, але як ОСОБА_14 забрав гроші з гаманця вона не бачила. Потерпіла почала звати свою дочку, але її не було. ОСОБА_16 встала та закрила відчинені на вулицю двері.
В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою вину, не оспорює докази зібрані по провадженню, відповідно до ст. 349 КПК України інші докази зі згоди всіх учасників процесу суд не досліджує.

Органом досудового слідства дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ст. 187 ч. 1 КК України, як умисні протиправні дії, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Суд вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого вірною.

Обираючи міру покарання, суд враховує характер і ступень суспільної небезпечності скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, особу ОСОБА_14 та те, що він скоїв тяжкий злочин.
Як особа, обвинувачений ОСОБА_14 за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, скоїв злочин в період, коли попередня судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_14 суд знаходить щире каяття в скоєнні злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_14 суд знаходить вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Враховуючи викладене та особу обвинуваченого ОСОБА_14 , суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі з відбуванням покарання в системі кримінально-виконавчих установ.
Суд вважає, що дане покарання у відповідності до ч. 2 ст. 65 КК України є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Речовими доказами суд розпоряджається згідно вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов та судові витрати по провадженню відсутні.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_14 суд залишає без змін тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України та призначити йому покарання по цій статті у вигляді 3 ох (трьох) років 180 (ста вісімдесяти) днів позбавлення волі.

Речові докази по провадженню: ватні палички зі сухими та вологими змивами з правої та лівої руки ОСОБА_15 та зрізи нігтів з правої та лівої руки ОСОБА_15 передані на зберігання в камеру схову речових доказів Ірпінського ВП ГУ НП в Київській обл. знищити.

Строк відбування покарання ОСОБА_14 обчислювати з моменту взяття під варту, тобто з 16.02.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до моменту набрання вироком законної сили (але не більше 60 днів), у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 24.12.2015 р.).

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у відношенні ОСОБА_14 суд залишає без зміни тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО» Міністерства Юстиції України.
На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі 30 днів із моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1