АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 574/486/17-к Номер провадження 11-кп/786/487/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК -
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурорівОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченихОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000066 за апеляційною скаргою прокурора Буринського відділу Конотопської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_11 на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 17 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий, неодружений, неодноразово судимий,

виправданий в зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Глухів Сумської області, мешканець АДРЕСА_3 , громадянин України, з середньою освітою, одружений, непрацюючий, неодноразово судимий,

виправданий в зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Постановлено віднести за рахунок Державного бюджету України витрати, пов`язані із залученням експертів, в розмірі 4059 грн. 20 коп.
Вирішене питання про речові докази.
Згідно з вироком, органом досудового розслідування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються в тому, що вони за попередньою змовою групою осіб, 6 березня 2017 року близько 11 год. на автомобілі ВАЗ-21099 днз НОМЕР_1 , прибули до господарства ОСОБА_12 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом віджиму пластикового вікна проникли до житлового будинку, звідки таємно, повторно, викрали ноутбук «Samsung NP-R 518» із блоком живлення, планшет «Samsung», мишку «Havit HY-MS 243», одну пару сережок, чоловічу куртку та плед, внаслідок чого заподіяли потерпілій майнову шкоду в розмірі 8439 грн. 62 коп.

Виправдовуючи обвинувачених, суд дійшов висновку, що надані стороною обвинувачення докази не доводять їх вини. При цьому послався на показання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які заперечували свою причетність до вчинення злочину, а також на показання свідка ОСОБА_13 , який зізнався у вчиненні крадіжки. Крім того, суд визнав недопустимими протоколи огляду місця вчинення злочину (домогосподарства потерпілої та автомобіля, яким пересувалися обвинувачені), огляду речей, а також висновки судових трасологічної і товарознавчої експертиз.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок місцевого суду в зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Водночас прокурор вважає за необхідне призначити новий розгляд в суді першої інстанції. При цьому зазначає, що в обґрунтування невинуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину суд безпідставно послався на показання свідка ОСОБА_13 , який зізнався у вчиненні крадіжки, оскільки такі його твердження нічим не підтверджуються.

Звертає увагу, що показання свідка ОСОБА_13 отримані судом без участі захисника, а в його присутності свідок відмовився давати показання на підставі ст.63 Конституції України.

Вважає помилковими висновки суду про визнання ряду доказів недопустимими, а саме протоколів огляду місця події та речей, а також висновків трасологічної та товарознавчої експертиз з огляду на дотримання приписів закону при проведенні цих слідчих дій.

Вказує про безпідставне залишення судом поза увагою даних протоколу обшуку автомобіля, відповідно до яких в автомобілі знайдені рукавички, за допомогою яких було вчинено злочин.

Стверджує, що суд безпідставно поставив під сумнів протоколи затримання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Вказує про відсутність скарг сторони захисту щодо неналежного

здійснення досудового розслідування.

Звертає увагу, що всі слідчі дії були проведені заступником начальника СВ Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, що спростовує висновки суду.

Вказує про невідповідність змісту вироку місцевого суду вимогам Кримінального процесуального кодексу України з огляду на те, що у вступній частині вироку не зазначеного номер кримінального провадження, прізвище обвинуваченого ОСОБА_10 різниться у вступній, мотивувальній та резолютивній частинах вироку суду.

Зазначає, що місцевим судом при ухваленні виправдувального вироку не вирішено питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження за наявності майна, на яке накладено арешт.

Інші учасники провадження вирок не оскаржили.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурорів, які вважали за необхідне вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, міркування обвинувачених та їх захисника про законність і обґрунтованість вироку суду, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Підставою для скасування вироку судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що передбачено п.2, п.3 ч.1 ст.409 КПК України.
Згідно з ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.
Суд апеляційної інстанції при виявленні відповідних порушень повинен виходити не лише із того, що вони фактично перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а й з потенційної можливості такого перешкоджання.
Відповідно до приписів ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо:
1) висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду;
2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки;
3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші;
4) висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.
Вирок підлягає скасуванню із зазначених підстав лише тоді, коли невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула чи могла вплинути на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого.
Як вбачається з матеріалів провадження, місцевий суд дійшов висновку, що докази, надані стороною обвинувачення, є малоінформативними та лише підтверджують факт таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_14 , а не винуватість ОСОБА_9 і ОСОБА_15 .
Також суд визнав ряд доказів недопустимими.
Проте висновок суду про те, що досудовим слідством не надано здобутих законним шляхом доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_9 і ОСОБА_10 не містить належного аналізу доказів спростованого обвинувачення і є безпідставним.
Так, судом не взято до уваги, що під час досудового розслідування зібрано ряд доказів, які дають підстави вважати, що злочин вчинено саме обвинуваченими.
Допитана в судовому засіданні потерпіла пояснювала обставини, за яких виявила, що у будинку одне з вікон відкрите і викрадені речі та які саме.
Після звернення із заявою про вчинення злочину від працівників поліції вона дізналася, що в м. Буринь Сумської області затримані обвинувачені з її речами.
Відповідно до протоколу огляду від 6 березня 2017 року (т.1 а.с. 186-190) в автомобілі ВАЗ 21099 днз НОМЕР_1 , на якому пересувалися ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , було виявлене викрадене у потерпілої майно.

Схожий автомобіль того дня бачили в с. Клепали Буринського району перед крадіжкою мешканці села - свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_16 .

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 працівники поліції підтвердили в судовому засіданні обставини затримання автомобіля ВАЗ-21099 днз НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , в якому були виявлені та вилучені викрадені у потерпілої ОСОБА_12 речі. В якості пасажира в автомобілі перебував ОСОБА_10 .

Під час огляду домогосподарства потерпілої були виявлені сліди взуття, які відповідно до висновків судової трасологічної експертизи залишені взуттям, вилученим у обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 .

З матеріалів провадження вбачається, що огляд домогосподарства потерпілої ОСОБА_14 проведений слідчим з участю прокурора у відповідності з вимогами ст.237 КПК України, здійснений згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи, зі згоди та в присутності власника будинку ОСОБА_14 , понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , із залученням спеціаліста ОСОБА_21 .
При цьому перед проведенням огляду особам, які брали в ньому участь роз`яснювалися їх права та обов`язки, згідно з їх процесуальним статусом.
За його результатами складений відповідний протокол, в якому докладно викладені умови і результати огляду та зафіксовано відповідні відомості щодо обставин вчинення злочину (т.1 а.с.172-185).
При цьому зауважень щодо проведення слідчої дії від учасників не надходило. Місцевим судом не було встановлено підстав, передбачених ст.87 КПК України, для визнання цього доказу недопустимим.
Крім того, висновок суду про визнання недопустимим доказом протоколу огляду домогосподарства потерпілої через вказівку слідчого судді в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку цього господарства про те, що воно належить ОСОБА_22 , хоча власником є його дружина ОСОБА_12 , не містить належних обгрунтувань.
Не наведено місцевим судом і визначених кримінальним процесуальним законом підстав визнання недопустимими протоколу огляду автомобіля, вилучених речей та висновків судових експертиз, а мотиви такого рішення суду першої інстанції є непереконливими.
На думку колегії суддів, усім дослідженим судом першої інстанції доказам, в тому числі і показанням свідка ОСОБА_13 , який стверджував про вчинення ним цієї крадіжки, а також доказам, які суд визнав недопустимими, надано неналежну оцінку, кожний доказ проаналізовано ізольовано один від одного і переважно лише з боку їх допустимості, хоча приписи ст.94 КПК України зобов`язують суд оцінювати сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
За таких обставин, вирок суду підлягає скасуванню, як такий, що не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, постановлений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження з призначенням нового судового розгляду.
Під час нового розгляду кримінального провадження місцевому суду необхідно провести процедуру провадження з дотриманням вимог закону та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення з урахуванням усіх обставин кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора.

Отже, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.404, ст.405, ст.407 та ст.418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Буринського відділу Конотопської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_11 задовольнити.

Вирок Білопільського районного суду Сумської області від 17 листопада 2017 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4