ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0001071 від 29.05.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кам`янське, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше судимого:

-25.01.2006 року вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
-01.01.2010 року вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців; 12.08.2011 року звільнений з Криворізької виправної колонії Дніпропетровської області на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 05.08.2011 року, ст.81 КК України, умовно-достроково, невідбутий строк 4 роки 4 місяці;
-09.04.2013 року вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

- 12.12.2013 року вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України дане покарання поглинуло покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.04.2013 року, до відбуття призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 11.08.2016 року з Солонянської виправної колонії Дніпропетровської області №21 у зв`язку із відбуттям строку покарання,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчинені злочину , передбаченого ст.395 КК України
в с т а н о в и в:
Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29.07.2016 року відносно ОСОБА_4 , у зв`язку з відбуттям строку покарання в Солонянській виправній колонії №21 Дніпропетровської області, був встановлений адміністративний нагляд терміном на два роки із встановленням обмежень у виді заборони виходу з місця проживання у визначений час, заборони відвідувати місця продажу напоїв на розлив.
11.08.2016 року при звільненні з Солонянської виправної колонії №21 Дніпропетровської області ОСОБА_4 самостійно обрав місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , а також він був ознайомлений під підпис з встановленими по відношенню до нього обмеженнями та попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену за порушення правил адміністративного нагляду. Після цього, по прибуттю до Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області для постановки на облік як особа, у відношенні якої встановлено адміністративний нагляд, ОСОБА_4 зазначив місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .
У жовтні 2016 року, перебуваючи під адміністративним наглядом засуджений ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду за обраним ним місцем проживання АДРЕСА_4 , самовільно, без поважних причин, без одержання відповідного дозволу від співробітників поліції, залишив вказане місце проживання та з жовтня 2016 року став мешкати за адресою: АДРЕСА_2 у гр. ОСОБА_5 .
Крім того, працівниками поліції встановлено, що ОСОБА_4 25.01.2017 року, 27.01.2017 року та 03.02.2017 року був відсутній за вказаним місцем мешкання по АДРЕСА_4 , чим ухилився від адміністративного нагляду.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину свою в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю суду пояснив, що про встановлення відносно нього адміністративного нагляду та про відповідальність за порушення його правил йому було відомо, він сам вказав адресу де буде проживати, але легковажно до цього віднісся і вирішив змінити місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винним, він та інші учасники судового провадження не оспорюють докази щодо обставин справи, суд, з`ясувавши, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів у даному провадженні. А тому розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу останнього, вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

ОСОБА_4 повинен нести кримінальну відповідальність за самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ст.395 КК України.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується задовільно, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не знаходить.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді арешту.

Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -

У х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинувачені в скоєнні злочину, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на один місяць.

Строк покарання обчислювати з 30.10.2017 року.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1