У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/2627/17 № 1-кс/610/433/2017

м. Балаклія 29.09.2017 року
Балаклійський районний суд Харківської області -
слідчий суддя: ОСОБА_1 ,

за участі

прокурора: ОСОБА_2 ,

користувача майна: ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 за кримінальним провадженням № 0001142 про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

28.09.2017р. до суду подано клопотання про арешт тимчасово вилученого майна від 28.09.2017р.

Предметом клопотання є майно: 1) автомобіль «ВАЗ 21061» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , користувачем ОСОБА_3 ; 2) автомобільна щітка склоочисника; 3) фрагмент радіаторної решітки чорного кольору.
Клопотання обґрунтовано тим, що в ході проведення досудового розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України 27.09.2017р. при огляді місця дорожньо-транспортної пригоди було виявлено та вилучено автомобільну щітку склоочисника, фрагмент радіаторної решітки чорного кольору, якізберегли на собі сліди кримінального правопорушення. 28.09.2017р. в ході проведення огляду транспортного засобу «ВАЗ 21061» д.н.з. НОМЕР_1 , було зафіксовано механічні пошкодження автомобіля, його було вилучено та направлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів. Автомобіль є речовим доказом знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Необхідність арешту вказаного майна зумовлюється тим, що воно буде відігравати доказову роль у кримінальному провадженні, забезпечить проведення судових авто-технічної, трасологічної та інших експертиз.

Незастосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вилучене майно може бути змінене шляхом проведення ремонту пошкоджених деталей чи взагалі знищене (а.с. 1, 2).

В суді прокурор клопотання підтримала з наведених у ньому підстав.

Власник автомобіля ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання.
Користувач автомобіля ОСОБА_3 та його захисник у судовому засіданні не заперечували проти накладення арешту на зазначене у клопотанні майно.

Як убачається з матеріалів клопотання, слідчим відділенням Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001142. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення з кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) було внесено 28.09.2017р.

Частиною 2 ст. 286 КК України передбачено кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого або заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону, 27.09.2017р. ОСОБА_8 повідомив Балаклійський ВП ГУНП в Харківській області про те, що 27.09.2017р. о 21.05год. в сел. П`ятигірське Балаклійського району Харківської області невідомий водій на автомобілі скоїв наїзд на двох дітей та залишив місце ДТП (а.с. 4).

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.09.2017р. в період 21.45-22.10год. на вул. Першотравневій в сел. П`ятигірське Балаклійського району Харківської області було виявлено і вилучено щітку склоочисника та фрагмент пластику чорного кольору (а.с. 10-12).
З протоколу огляду транспортного засобу від 28.09.2017р., який проведено в с.Слобожанське Балаклійського району Харківської області, убачається, що було вилучено автомобіль «ВАЗ 21061» д.н.з. НОМЕР_1 , на якому виявлено пошкодження: розбите лобове скло, зігнутий капот у передній центральній частині, зігнуті бампер в правій частині та передній державний номерний знак, пошкоджена решітка радіатора, відсутня щітка склоочисника. Вказаний автомобіль направлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів (а.с. 13, 14).
З витягу з ЄРДР про внесення 28.09.2017р. відомостей про вчинений злочин за ч. 2 ст. 286 КК України вбачається, що 27.09.2017р. о 20.30год. до Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що невідомий водій на автомобілі ВАЗ, білого кольору, рухаючись по вул. Першотравневій в сел. П`ятигірське Балаклійського району Харківської області скоїв наїзд на ОСОБА_9 , 2000р.н., та ОСОБА_10 , 2005р.н., внаслідок чого обидва отримали тілесні ушкодження. Зокрема, ОСОБА_10 було доставлено до КЗОЗ БРР «БЦКРЛ» з діагнозом: ГЗЧМТ, субарахноїдальний крововилив, стан коми. Водій на вказаному автомобілі залишив місце ДТП. В ході проведення пошукових заходів, поблизу сел. Слобожанське Балаклійського району було виявлено автомобіль «ВАЗ 21061» д.н.з. НОМЕР_1 , з характерними механічними пошкодженнями передньої частини, під керуванням ОСОБА_3 (а.с. 3).

Згідно довідок КЗОЗ БРР «БЦКРЛ», у відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги 27.09.2017р. звернулися ОСОБА_9 і ОСОБА_10 (а.с. 15).

За постановою заступника начальника СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 28.09.2017р. автомобіль «ВАЗ 21061» д.н.з. НОМЕР_1 , автомобільну щітку склоочисника та фрагмент радіаторної решітки чорного кольору визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001142 (а.с. 18).

Відповідно до протоколу допиту потерпілого від 28.09.2017р., ОСОБА_9 пояснив, що 27.09.2017р. близько 20.30год. він зі своїми товаришами ОСОБА_11 і ОСОБА_12 йшов по узбіччю автодороги від сел. П`ятигірське до повороту автодороги на с. Копанка. Раптом відчув удар ззаду та втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то побачив, що лежить на узбіччі. ОСОБА_13 повідомив, що на нього і ОСОБА_12 здійснив наїзд автомобіль ВАЗ, білого кольору. Через деякий час приїхав автомобіль швидкої допомоги та доправив його до КЗОЗ БРР «БЦКРЛ» (а.с. 19).

З письмових пояснень ОСОБА_3 убачається, що 27.09.2017р. близько 19.00год. він, вживши спиртні напої, поїхав на автомобілі «ВАЗ 21061» д.н.з. НОМЕР_1 , у сел. П`ятигірське до свого знайомого. Приїхав до нього о 19.30год., поговорив із ним та поїхав на автомобілі додому. Не побачив хлопців, які йшли по дорозі в сел. П`ятигірське, та здійснив наїзд на них. Злякавшись ситуації, що сталася, поїхав додому (а.с. 16).

Згідно копії технічного паспорта автомобіля, автомобіль «ВАЗ 21061» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, належить ОСОБА_7 (а.с. 7).

У полісі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0225511 від 29.05.2017р. страхувальником транспортного засобу «ВАЗ 21061» д.н.з. НОМЕР_1 , зазначено ОСОБА_3 (зворот а.с. 8).
Згідно до ч. 7 ст. 237 КПК України майно вважається тимчасово вилученим.

П. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника та користувача майна з метою забезпечення збереження зазначених об'єктів, як речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, -
у х в а л и в:
1.Клопотання задовольнити повністю.
2.Накласти арешт на майно:
oавтомобіль «ВАЗ 21061» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , користувачем ОСОБА_3 , позбавивши права на його відчуження, розпорядження та користування цим майном,
oавтомобільну щітку склоочисника,
oфрагмент радіаторної решітки чорного кольору.

Ухвала виконується неґайно, може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Можливо слідчому судді заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Слідчий суддя ОСОБА_1