Провадження № 1-кп/679/49/2018
Справа № 679/239/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2018 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішин кримінальне провадження №0000266 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В. Левада, Городоцького району Хмельницької області, громадянина України, українця, одруженого, пенсіонера, з вищою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно наказу №856 від 22.05.1995 року ОСОБА_4 , був переведений на роботу в навчально-тренувальний центр ВП «ХАЕС» ДП «НАЕК» «Енергоатом» на посаду начальника відділу організації підготовки персоналу. Наказом генерального директора №1257-к від 21.06.2016 року ОСОБА_4 звільнений з посади начальника відділу організації підготовки персоналу навчально-тренувального центру ВП «ХАЕС» ДП «НАЕК» «Енергоатом».

Відповідно до посадової інструкції начальника відділу організації підготовки персоналу навчально-тренувального центру ВП «ХАЕС» ДП «НАЕК» «Енергоатом» ОСОБА_4 виконував завдання, покладені на відділ, а саме: організаційного забезпечення навчання персоналу в НТЦ, на робочих місцях у структурних підрозділах і спеціалізованих навчальних закладах за межами ВП «ХАЕС» ДП «НАЕК» «Енергоатом»; забезпечення функціонування системи документування підготовки персоналу і складання відповідної звітної документації; керував діяльністю групи супроводу навчання (ГНС) на ВП «ХАЕС» ДП «НАЕК» «Енергоатом» групи супроводу навчання (ГНС) за межами ВП «ХАЕС» ДП «НАЕК» «Енергоатом», що входять до складу підпорядкованого йому відділу щодо виконання покладених на них функцій.

Таким чином, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є посадовою особою юридичної особи публічного права, яка наділена повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі функції, а саме керівництво окремою ділянкою роботи на ВП «ХАЕС» ДП «НАЕК» «Енергоатом» та відповідно суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

При цьому останнім, не зважаючи на повідомлення ВП «ХАЕС» ДП «НАЕК» «Енергоатом» про необхідність подання декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, умисно не виконано вимоги ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», яка передбачає обов`язок наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. Так, ОСОБА_4 не подав, шляхом заповнення на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому йому обвинувачені не визнав. Вказав, що на його думку в матеріалах досудового розслідування відсутні документальні докази про те, що він адміністрацією ВП «Хмельницька АЕС» попередньо повідомлявся, які саме його посадові обов`язки з розділу 3 та інших розділів посадової інструкції начальника відділу НТЦ є законодавчими або іншими правовими підставами застосування до нього закону України «Про запобігання корупції» в частині, що стосується подання декларації, і чому (або на підставі яких документів) зазначені обов`язки за своїм змістом відображають функції держави або місцевого самоврядування. Крім того, твердження щодо здійснення ним організаційно-розпорядчих функцій, а саме керівництво окремою ділянкою роботи на ВП «ХАЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», на його думку не є дійсним і суперечить зокрема схемі підпорядкування зазначеній в розділі 6 посадової інструкції начальника відділу організації підготовки персоналу НТЦ. Крім того, в матеріалах немає жодного документу, що підтверджує статус відділу організації підготовки персоналу, як окремої ділянки ВП «ХАЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом». Також вказує, що повідомлення генерального директора, він не отримував, про що свідчить конверт до повідомлення, а саме вказана на ньому адреса: «Незалежності 21/9». В той же час його справжня адреса, за якою він проживав і проживає, це Незалежності 21-а, кв.9.

Крім того, зазначає що зміст вказаного повідомлення не переслідував мету необхідного роз`яснення йому обов`язків, які він виконував в період з 01.01.2016 р. по 22.06.2016 р. і, які є законодавчими підставами застосування до нього закону «Про запобігання корупції» щодо надання декларації. Натомість ставилася інша мета, а саме в будь-який спосіб (протиправним способом без законодавчих підстав) отримати декларацію і тим самим уникнути визнання помилки допущеної під час застосування критеріїв віднесення керівників ВП «Хмельницька АЕС» до суб`єктів декларування, що викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002р. №5 «Про судову практику у справах про хабарництво».

Згідно з зазначеною Постановою посада начальника відділу організації підготовки персоналу НТЦ по критерію виконання організаційно-розпорядчих функцій не відноситься до суб`єктів декларування, так як не відноситься до «керівників структурних підрозділів і їх заступників», а також не належить до осіб «які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо)».

Враховуючи вищевикладене просить кримінальне провадження закрити.

Свідок ОСОБА_6 , допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту, показав, що працює на посаді начальника НТЦ ВП «ХАЕС» ДП НАЕК «Енергоатом». Обвинувачений ОСОБА_4 працював під його керівництвом. Згідно посадової інструкції начальника відділу організації підготовки персоналу НТЦ останній мав організаційно - розпорядчі функції. Згідно наказу генерального директора ВП ХАЕС було затверджено перелік посадових осіб ВП ХАЕС які є суб`єктами декларування. Посада начальника відділу організації підготовки персоналу НТЦ, яку обіймав ОСОБА_4 , входила до вказаного переліку, однак ОСОБА_4 відмовився від ознайомленням з наказом, так як вважав, що не є суб`єктом декларування згідно закону. Про даний факт ним була складена службова записка.

Вважає, що ОСОБА_4 мав би подавати декларацію.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим під час судового розгляду, його вина у вчиненні злочину доведена доказами добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування, та дослідженими судом, а саме:

Знімком екрану (скриншот) з офіційного веб-сайту Національного агенства з питань запобігання корупції (а.с. 10), з якого вбачається, що ОСОБА_4 не подано жодної декларації;

Листом ВП ХАЕС №50-15/117-5041 від 24.05.2016 року (а.с. 14), з якого вбачається, що ОСОБА_4 не дотримався вимог наказу ВП ХАЕС №255 від 10.02.2016 року щодо подання декларації за 2015 рік;

Наказом №986 від 17.05.2016 року (а.с.19), згідно якого за неподання декларації за 2015 рік ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності;

Наказом №856 від 22.05.1995 року (а.с.38), з якого вбачається, що ОСОБА_4 був переведений на роботу у відділ організації підготовки персоналу НТЦ;

Наказом №1257-к від 21.06.2016 року (а.с.39), з якого вбачається, що ОСОБА_4 було звільнено з роботи;

Актом (а.с.40), з якого вбачається, що ОСОБА_4 в усній формі проінформований начальником відділу кадрів ОСОБА_7 про необхідність подання декларацій за період з 01.01.2016 року по дату звільнення та в 2017 році за повний 2016 рік. Від підпису про ознайомлення з наказом про звільнення відмовився;

Наказом №935 від 27.05.2015 року (а.с.45) та розпорядженням №26т від 04.06.2015 року (а.с.48-51), з якого вбачається, що ОСОБА_4 ознайомлений з чинним законодавством за яким визначена відповідальність за вчинення корупційних правопорушень;

Наказом №2023 від 03.11.2015 року (а.с. 57-58) та службової записки №59/04-2108 від 09.11.2015 року, з якої вбачається, що ОСОБА_4 відмовився від підпису та ознайомлення, так як вважає, що начальник відділу організації підготовки персоналу НТЦ не є суб`єктом декларування;

Постановою Нетішинського міського суду від 24.02.2015 року (а.с.163-164), з якої вбачається, що ОСОБА_4 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за неподання декларації;

Посадовою інструкцією начальника відділу організації підготовки персоналу НТЦ (а.с.82-130), з якої вбачається, що до посадових обов`язків ОСОБА_4 відносилось здійснення організаційно- розпорядчих функцій (розділ3, розділ6).

Докази надані стороною захисту та досліджені в судовому засіданні не спростовують доказів наданих стороною обвинувачення. Зокрема посилання на відсутність в наказі №403 від 05.03.2014 року (а.с.234) правового посилання на ідентифікаційні ознаки суб`єктів декларування з числа посадових осіб ВП ХАЕС спростовується роз`ясненнями щодо визначення суб`єктів декларування передбачених Законом України «Про запобігання корупції» (а.с 144-146) де вказано, що крім інших осіб до суб`єктів декларування відносяться також інші працівники, які наділені повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції. Посилання обвинуваченого на незнання про необхідність подання декларації за 2016 рік спростовується показами самого обвинуваченого, де він визнав факт усного повідомлення про таку необхідність при ознайомлені з наказом про звільнення (а.с.40).

За вищевикладених обставин, оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину в судовому засіданні доведена повністю, і кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст.366-1 КК України за ознаками умисного неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

Обираючи підсудному покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети: кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Обставин, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є злочином невеликої тяжкості, як це вбачається з норми статті 12 (Класифікація злочинів) і санкції статті 366-1 КК України, особу ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується з позитивного боку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, від злочину не настало тяжких наслідків, тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу, в межах санкції ст.366-1 КК України, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування строком на один рік. Бо саме така міра покарання, на думку суду, є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 КК України та іншого покарання, передбаченого в санкції ст.366-1 КК України, судом не встановлено.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336-1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42500( сорок дві тисячі п`ятсот ) грн., з позбавленням права обіймати посади з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування строком на один рік.

Письмові докази залишити в матеріалах кримінального провадження

На вирок може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Головуючий суддя ОСОБА_1