Номер справи149/2816/17
1-кп/137/46/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
Влітку 2017 року, більш точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , діючи, умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року. Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними від 15.02.1995 року, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р. та наказу Міністерства охорони здоров`я № 188 від 01.08.2000 року (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів) будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, з метою вчинення умисного кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним, придбанням зберіганням наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту, на земельній ділянці неподалік свого домоволодіння по АДРЕСА_1 виявив та без належного дозволу вирвав, тобто незаконно придбав, одну речовину рослинного походження зовні схожу па рослину коноплі. Надалі переніс її за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , де у гаражному приміщенні даного домоволодіння подрібнив придбані рослини висушив їх природнім способом, тобто незаконно виготовив.
Після вчинення казаних дій. частину висушених, рослин переніс в будинок і помістив на батарею, призначену для опалення будинку, а іншу частину залишив у дерев`яній тумбі, розташовані в гаражному приміщені, тобто незаконно зберігав, для подальшого вживання, шляхом куріння за допомогою пристрою для куріння коноплі виготовленого із двох полімерних пляшок, у верхній частині якої металевий наперсток.
29.09.2017 року під час проведення працівниками Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області санкціонованого обшуку, на підставі ухвали Хмільницького міськрайонного суду від 20.09.2017, у будинку та гаражному приміщенні по АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_4 виявлені та вилучені: металеву ложку, знизу на якій виявлено нагар чорного кольору та у верхній частині нашарування білого кольору; керамічний кувшин на дні якого наявне нашарування білого кольору; пристрій для вживання коноплі, виготовлений із двох полімерних пляшок, де у верхній частині однієї з пляшки наявний металевий наперсток; фольга з нашаруванням темно-коричневого кольору; подрібнена речовина рослинного походження зовні схожу на рослину коноплі та стебла речовини рослинного походження із наявними на них листям рослини зеленого кольору схожими на рослину коноплі.
14.11.2017 року до Літинського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 із угодою про визнання винуватості укладеної 27.10.2017 року.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Розглядаючи в порядку, передбаченому ст. 472, ч.2 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, приймаючи до уваги, що суд встановлює чи угода відповідає вимогам ч. 2 ст. 469 та ст. 472 КПК України, а саме формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, суд зазначає про можливість затвердження угоди про визнання винуватості виходячи з наступного.
Так, відповідно до п.1 та п. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що угода про визнання винуватості відповідає нормам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, тому просила її затвердити.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю. Пояснив, що угоду про визнання винуватості укладав добровільно, це не є наслідком застосування відносно нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що дійсно угода про визнання винуватості була укладена у його присутності та за його участі.
Згідно наданої суду угоди про визнання винуватості між прокурором Калинівської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_6 , з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_7 і. з іншої сторони, ОСОБА_4 визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України (а.с. 11-16).
Обвинувачений ОСОБА_4 бере на себе обов`язки беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони в угоді про визнання винуватості дійшли згоди щодо формулювання та правової кваліфікації дій обвинуваченого. Також сторонами угоди про визнання винуватості узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 за вчинений злочин, передбачений ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень
Із визначеною мірою покарання обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 , погоджуються.
У судовому засіданні ОСОБА_4 , підтвердив, що розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін, як для прокурора і обвинуваченого, обмеження права на оскарження вироку; для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним закону і будь-якого положення складеної угоди; у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку; розуміє, що умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
При вирішенні питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд приймає до уваги, що згідно з пред`явленим ОСОБА_4 обвинуваченням його дії охоплюються складом кримінального правопорушення(злочину), передбаченого: ч. 1 ст. 309 КК України, за ознаками незаконного виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
З огляду на наведене, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що вищевказану угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання.
Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід у кримінальному провадженні не застосовувався.
Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. ст. 100, 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 65, 66 КК України, ст. ст.100, 124, 371, 373, 374, 469, 472 -475 КПК України, суд,
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 27 жовтня 2017 р. між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 .
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 13.02.2001 р. Хмільницьким МРВ УМВС України у Вінницькій області, жителя АДРЕСА_1 на користь держави Україна витрати зумовлені проведенням розслідування злочину:
- 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 60 коп.. за проведення експертизи № 2362 від 04 жовтня 2017р.
- 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 60 коп.. за проведення експертизи № 2363 від 04 жовтня 2017р.
- 2379 (дві тисячі триста сімдесят дев`ять) грн. 52коп. за проведення експертизи № 2364 від 12жовтня 2017р.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КК України.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1