Справа № 573/2263/17
Номер провадження 1-кп/573/214/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Білопілля Сумської області, з повною середньою освітою, розлученого, пенсіонера за віком, ніде зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1. 10 вересня 2007 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 297, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

2. 18 липня 2011 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 297, ст. 395, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

3. 05 березня 2015 року Білопільським районним судом Сумської області за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців;

4. 21 жовтня 2016 року Білопільським районним судом Сумської області за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців;

5. 13 листопада 2017 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, вирок набрав законної сили 14 грудня 2017 року, судимості не зняті та не погашені,

- за ч. 3 ст. 297 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В точно не встановлений день, у період часу з 15 по 19 жовтня 2017 року, у вечірній час ОСОБА_4 , проходячи повз кладовище, що розташоване по вулиці Фабричній в м. Білопілля Сумської області, вирішив заволодіти металевими виробами з місць поховання на цьому кладовищі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 викрав з-під надгробника над могилою, де похований ОСОБА_5 , родич потерпілого ОСОБА_6 , два металевих швелера довжиною 135 см, шириною 10 см, висотою 4,5 см, товщиною спинки 4 мм кожна, які укріплювали могилу. Загальна сума завданих потерпілому ОСОБА_6 майнових збитків становить 102 грн. 60 коп. У подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 20 жовтня 2017 року у вечірній час ОСОБА_4 , проходячи повз кладовище, що розташоване по вулиці Фабричній в м. Білопілля Сумської області, вирішив заволодіти металевими виробами з місць поховання на цьому кладовищі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до могили, де похований ОСОБА_7 , родич потерпілої ОСОБА_8 , та викрав з місця захоронення лавку, каркас якої був зроблений з металевих стовпчиків з навареними кутниками розміром 40х40х4 мм, довжиною по 200 мм кожен, ці 2 металеві стовпчики довжиною по 1 м кожен, діаметром 100 мм, товщиною стінки 5 мм, знизу з привареними до них двома металевими пластинами довжиною 400 мм, шириною 60 мм кожна, товщиною 3 мм. Сума завданих потерпілій ОСОБА_8 майнових збитків становить 155 грн. 93 коп. У подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Здійснюючи вищевказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні зазначених злочинів визнав повністю, щиро розкаявся, дав показання, які повністю відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, зокрема, пояснив, що на початку жовтня 2017 року у вечірній час з могили на кладовищі по вул. Фабричній в м. Білопілля викрав два металевих швелери, які укріплювали могилу. 20 жовтня 2017 року у вечірній час на цьому ж самому кладовищі на одній з могил викрав каркас металевий лавки, який складався з двох металевих стовпчиків з привареними до них металевими пластинами. Викрадені предмети хотів здати на пункт прийому металобрухту, але їх у нього не прийняли. Потім його стали мучити докори сумління, тому вирішив зізнатись поліції у вчиненому, що і зробив. Потім все викрадене повернув потерпілим.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 3 ст. 297 КК України, оскільки він вчинив незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилах померлих, повторно та з корисливих мотивів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, не інвалід.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає з`явлення із зізнанням, оскільки він добровільно з`явився до Білопільського відділення поліції з правдивою заявою про вчинення ним злочину з усвідомленим наміром понести за це відповідне покарання; щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинені ним злочини та попросив у потерпілих вибачення; активне сприяння розкриттю злочинів, оскільки він правдиво повідомив про обставини вчинення злочинів; добровільне повне відшкодування потерпілим завданих збитків.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_4 має 5 непогашених та незнятих судимостей за умисні тяжкі, середньої та невеликої тяжкості злочини.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, суд вважає, що справедливим, законним, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, але нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 297 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання необхідно залишити до набрання вироком законної сили.

З обвинуваченого підлягають стягненню в дохід держави судові витрати за залучення експерта в сумі 593 грн. 22 коп.

У відповідності з вимогами ст. 100 КПК України речові докази:

- два металевих швелери, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , необхідно залишити останньому як власнику;

- дерев`яну лавку з металевими стовпчиками, яка знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 , необхідно залишити останній як власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 297 КК України, та призначити йому покарання на підставі ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вказаних злочинів та злочинів, за які його засуджено вироком Білопільського районного суду Сумської області від 13 листопада 2017 року, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (місяці).

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.

Початок відбування покарання визначити ОСОБА_4 з дня поміщення до Державної установи «Сумський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 593 грн. 22 коп.

Речові докази:

- два металевих швелери, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , залишити останньому;

- дерев`яну лавку з металевими стовпчиками, яка знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 , залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя