Справа №345/4321/17
Провадження № 1-кп/345/132/2018
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.04.2018 року м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю прокурора ОСОБА_3
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, освіта середня, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючого, інваліда 2-ї групи дитинства, ІПН НОМЕР_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого, громадянина України, за ст.185 ч.1 КК України,-
що ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Злочин вчинено при наступних обставинах:
Так, 12.08.2017 року близько 09.00 годин ОСОБА_5 , будучи у м.Калуш по вул.Дзвонарська зустрівся із раніше знайомим ОСОБА_6 , після чого вони направились на територію ЗОШ № 6 у м.Калуші, де спільно розпивали спиртні напої. В ході вживання спиртного ОСОБА_6 користувався мобільним телефоном марки « Viaan mobil», який поклав до кишені куртки. В той час у ОСОБА_5 виник умисел на теємне викрадення цього майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, ОСОБА_5 повторно таємно викрав з кишені куртки мобільний телефон марки « Viaan mobil», вартістю 350 гривень, з сім-каркою оператора мобільного зв`язку «Вода фон» вартістю 25 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 375 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, і підтвердив, що дійсно 12.08.2017 року близько 09.00 годин він в м.Калуш по вул.Дзвонарська зустрівся із ОСОБА_6 та разом пішли на територію ЗОШ № 6 в м. Калуш, де розпивали спиртні напої. Під час розпивання спиртного, він непомітно для ОСОБА_6 , викрав з його кишені мобільний телефон марки « Viaan mobil», з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон».У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо не карати, враховуючи його інвалідність та скрутне матеріальне становище.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій вказує, що шкода, завдана злочином йому відшкодована в повному обсязі, просить обвинуваченого суворо не карати та справу розглядати у його відсутності.
Суд, визнавши у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , який повністю визнав свою вину у вчиненому і не бажає досліджувати у судовому засіданні докази, які були зібрані в процесі досудового слідства і прокурор та інші учасники не заперечують проти цього. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому ним злочині у судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст. 185 ч. 1 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного і обставини справи.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття у вчиненому, сприяння у розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Щодо особи обвинуваченого, то суд враховує те, що ОСОБА_5 перебуває на обліку у психіатра, на обліку нарколога не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, є інвалідом 2-ї групи дитинства, має на утриманні одну неповнолітню дитину. Крім того, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 311/2017 від 04.12.2017 року, ОСОБА_5 на даний час і на період часу , що відноситься до інкримінованих щодо нього протиправних дій, виявляє ознаки легкої розумової відсталості, що згідно МКХ-10 F 70. На період часу , що відноситься до інкримінованого йому злочину ОСОБА_5 перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_5 всі пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, суд, реалізовуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті 185 ч.1 КК України, а саме у вигляді штрафу.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, ст. 65 КК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винуватим за ст. 185 ч. 1 КК України та призначити покарання штраф у розмірі 50 ( п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області шляхом подання апеляції протягом 30 діб з часу проголошення.