Справа № 546/838/17
Провадження № 1-кп/546/22/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого

ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Решетилівка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, учня ДНЗ «Решетилівський професійний аграрний ліцей ім. І.Г. Боровенського», раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

14 липня 2017 року близько 21 години обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на березі р. Псел в районі с. Сухорабівка Решетилівського району Полтавської області, діючи умисно, протиправно, із корисливих спонукань, таємно, шляхом вільного доступу з кишені спортивних штанів потерпілого ОСОБА_8 викрав належний потерпілому ОСОБА_8 мобільний телефон марки MEIZU M3 MAX IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 вартістю 4655,22 грн. з карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якої були грошові кошти в сумі 24 грн., та карткою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» вартістю 40 грн., а всього викрав належного потерпілому ОСОБА_8 майна загальною вартістю 4744,22 грн., викраденим розпорядився на власний розсуд.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, визнав повністю і пояснив, що 14 липня 2017 року він разом зі своїм товаришем приїхав відпочивати до р. Псел в с. Сухорабівка Решетилівського району Полтавської області. Поки вони обладнали місце для відпочинку, настав вечір. В цей час він почув звук дзвінка мобільного телефону. По звуку він знайшов телефон, який знаходився в кишені спортивних штанів, що висіли на дереві неподалік від них. З метою використання для власних потреб, усвідомлюючи, що вчиняє крадіжку, він витяг з кишені телефон та забрав його собі. Наступного дня він привіз викрадений телефон додому, витяг з нього дві СІМ-картки та вставив свою. Протягом близько тижня він не міг розблокувати телефон, а потім йому це вдалося, і він почав ним користуватися. Через декілька днів до нього приїхали працівники поліції, і він зізнався у крадіжці телефону, а телефон вони у нього вилучили. У вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам, фактичні обставини ним не оспорюються.

В силу ст. 349 ч. 3 КПК України, з`ясувавши, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, з урахуванням відсутності сумнівів у добровільності їхньої позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким із учасників судового провадження не оспорюються.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 185 ч.1 КК України є вірною, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При визначенні міри покарання суд керується вимогами ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 заявлене клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від покарання, призначеного судом.

Заслухавши клопотання обвинуваченого, з`ясувавши позицію прокурора, законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , які клопотання підтримали, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав:

судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, злочин вчинено ним до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, на момент вчинення злочину він був неповнолітнім.

До категорії осіб, зазначених у статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та статі 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» не входить.

Таким чином на нього поширюються положення п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 за ст. 185 ч. 1 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Відповідно до п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від призначеного покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Речові докази мобільний телефон марки MEIZU M3 MAX, картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» та картку оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , повернути володільцю - потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: