Справа № 487/1551/16-к
Провадження № 1-кп/487/329/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 187 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 187 КК України.

Ухвалою судді кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.
В судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

В судовому засіданні потерпілий не заперечував проти призначення провадження до судового розгляду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти призначення провадження до судового розгляду.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, оскільки ними не отримані обвинувальні акти.

В судовому засіданні захисники підтримали думку обвинувачених.

Заслухаши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав:

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності. Дане кримінальне провадження підсудне Заводському районному суду м. Миколаєва.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло.

Підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокуророві судом не встановлено.

При цьому, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвиванні , кірм ОСОБА_6 , відмовилися отримати обвинувальні акти та реєстр матераілв досудового розслідування в присутності своїх заїхисниікв, але не отримання обивнуваченоими обвинувальних актів, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, закриття провадження, та не призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Суд, під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату і місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Крім того, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 строку дії запобіжного захожу у виді тримання під вартою на 60 днів з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді та виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінуємих кримінальних правопорушень, вчинення ними тяжкого злочину із застосуванням насильства, у тому числі беручи до уваги особу обвинувачених те, що обвинувачені раніше судимі, ніде не працюють, не одружені, дітей не мають, тобто не мають стійких соціальних зв`язків та не маючи постійного джерела доходу, перебуваючи на волі можуть продовжити злочинну діяльність та незаконно впливати на потерпілого, переховуватися від суду, тобто наявні ризики, передбачені ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, тому більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти зазначеним ризикам.

В судовому засіданні потерпілий підтримав думку прокурора.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

В судовому засіданні захисники обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 просили в задоволенні клопотання прокурора відмовити та змінити обвинуваченим запобіжний захід на більш м`який у виді домашнього арешту.

В судовому засіданні обвинувачені підтримали думку своїх захисників.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного:

Під час досудового розслідування відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В подальшому ухвалами суду продовжено обвинуваченим строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Судовий розгляд по справі не розпочався, але у обвинувачених 21.04.2018 року закінчується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінуємих кримінальних правопорушень, вчинення ними тяжкого злочину із застосуванням насильства, у тому числі беручи до уваги особу обвинувачених те, що ОСОБА_5 який раніше судимий, ніде не працює, не одружений, дітей немає, тобто не має стійких соціальних зв`язків, не маючи постійного джерела доходу, перебуваючи на волі може продовжити злочинну діяльність та незаконно впливати на потерпілого, переховуватися від суду, тобто наявні ризики, передбачені ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, ОСОБА_7 раніше судимий, ніде не працює, не одружений, дітей немає, тобто не має стійких соціальних зв`язків, не маючи постійного джерела доходу, перебуваючи на волі може продовжити злочинну діяльність та незаконно впливати на потерпілого, переховуватися від суду, тобто наявні ризики, передбачені ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, ОСОБА_6 раніше судимий, ніде не працює, не одружений, дітей немає, тобто не має стійких соціальних зв`язків, також немає постійного місця проживання, тому не маючи постійного джерела доходу, перебуваючи на волі може продовжити злочинну діяльність та незаконно впливати на потерпілого, переховуватися від суду, тобто наявні ризики, передбачені ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, ОСОБА_8 раніше судимий, ніде не працює, не одружений, дітей немає, тобто не має стійких соціальних зв`язків, не маючи постійного джерела доходу, перебуваючи на волі може продовжити злочинну діяльність та незаконно впливати на потерпілого, переховуватися від суду, тобто наявні ризики, передбачені ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу.

Таким чином, суд приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді та виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а вік та стан здоров`я обвинувачених дозволяють застосування у відношенні них вказаного виду запобіжного заходу.
На підставі викладеного суд приходить до переконання про наявність підстав для продовження обвинуваченим строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Доводи обвинувачених та їхніх захисників щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт суд ввадає не обгрунтованими та не приймає до уваги.
Крім того, в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про призначення йому захисника.

В судовому засіданні учасники кримінального провадження не заперечували проти задоволення клопотання.

Відповідно до вимог ст. 49 ч.1 п. 2 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи інших причин не може його залучити самостійно.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про призначення йому захисника відповідно до вимог ст. 49 ч.1 п. 2 КПК України є підставою для залучення захисника за призначенням та є необхідним для забезпечення права обвинуваченого на захист, у зв`язку з чим клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, отже підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 49, 177, 314-316, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 187 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва (м.Миколаїв, вул. Радісна, 3 зал судових засідань №2) на 17.04.2018 року о 13-30 год.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 11.06.2018 року до 17-00 годин.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 11.06.2018 року до 17-00 годин.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 11.06.2018 року до 17-00 годин.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 11.06.2018 року до 17-00 годин.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про призначення захисника задовольнити.

Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Миколаївській області призначити ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 187 КК України захисника для здійснення захисту інтересів обвинуваченого та забезпечити його прибуття до Заводського районного суду м. Миколаєва.

Копію ухвали направити до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Миколаївській області, для виконання.

Копію ухвали надіслати начальнику СІЗО м. Миколаєва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1