Справа № 165/1212/16-к Провадження №11-кп/773/336/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.185,ч.2 ст.186 КК України Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000526 від 21 квітня 2016 року за апеляційними скаргами прокурора Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Нововолинського міського суду від 17.03.2017 року,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Нововолинська, громадянин України, з професійно-технічною освітою, одружений, на утриманні перебуває малолітня дитина, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 08 липня 2015р. за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільненого на підставі ст.ст.75, 76 КК України від його відбування з іспитовим строком тривалістю 2 роки;

- вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 19 квітня 2016 року за ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці;

засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4(чотири) роки.

На підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Нововолинського міського суду від 19 квітня 2016 року остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 8 (вісім) місяців.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати з моменту затримання ОСОБА_7 , а саме з 14 червня 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано обвинуваченому в строк відбування покарання період перебування його під вартою з 14 червня 2016 року по день вступу вироку в законну силу включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено без змін - тримання під вартою.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілої ОСОБА_10 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн. на відшкодування майнової шкоди.

Вироком вирішено долю речових доказів.

ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 25.03.2016 року о 14 год.11 хв. з корисливих мотивів з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, перебуваючи в приміщенні магазину«Watsons» філії «ДЦ-Нововолинська» ТзОВ «ДЦ Україна» повторно, таємно викрав упаковку - 54шт. підгузників «Pampers Junior+» вартістю 399,95 грн.

Крім того, 19.05.2016 року о14 год. 55 хв. з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у м.Нововолинськ з корисливих мотивів з метою заволодінням чужим майном, діючи умисно, відкрито, повторно, викрав кросівки марки «Adidas» вартістю 1500 грн.

Не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченого, прокурор оскаржує рішення суду у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що судом при призначенні покарання не враховано той факт, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України було вчинене ОСОБА_7 25.03.2016 року, тобто до постановлення вироку Нововолинського міського суду від 19.04.2016 року, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, що було вчинене 19.05.2016 року після постановлення вироку.

Просить постановити новий вирок, яким призначити покарання із застосуванням ст.ст.70,71 КК України у виді 5 (п`яти) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

У поданій на вирок апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок скасувати та призначити покарання із застосуванням положень ст.69 КК України. Вказує, що судом при призначенні остаточного покарання не враховано його щире визнання вини по першому епізоду та характеризуючі особу обставини.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав подану ним апеляцію в повному обсязі, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти її задоволення та підтримали свою апеляцію у повному обсязі, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково, апеляцію обвинуваченого залишити без задоволення.

В силу ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 за епізодом повторного таємного викрадення чужого майна в суді першої інстанції ніким не оспорювались, тому суд правильно застосував положення ч.3 ст.349 КПК України.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у повторному відкритому викраденні чужого майна стверджуються зібраними та перевіреними у судовому засіданні доказами, яким суд дав належну юридичну оцінку. Обставини, встановлені у вироку, ґрунтуються на об`єктивному, повному і всебічному дослідженні доказів, зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України є правильною та ніким з учасників судового провадження не оспорюється.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, наявні підстави для скасування вироку.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України при сукупності злочинів, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, призначає остаточне покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення вироку. У такому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами передбаченими ст.72 КК України.

Згідно ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком. Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше злочинів, суд призначає покарання за ці нові злочини за правилами, передбаченими ст.70 КК України, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених ч.2 ст.71 КК України.

Вказаних вимог закону місцевий суд при постановленні вироку щодо ОСОБА_7 не дотримався.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому, судом першої інстанції не враховано той факт, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України було вчинене ОСОБА_7 25 березня 2016 року, тобто до постановлення вироку Нововолинського міського суду від 19 травня 2016 року, а грабіж, вчинений 19 травня 2016 року - після постановлення вироку Нововолинського міського суду від 19 квітня 2016 року.

Оскільки, при ухваленні вироку місцевим судом допущено порушення вимог матеріального права, тому оскаржуване рішення в частині призначеного покарання підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання, апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких є злочином середньої тяжкості, інший тяжким, дані про особу обвинуваченого, який є неодноразово судимий та знову вчинив злочин, що свідчить про його свідоме бажання не ставати на шлях виправлення, перебування його на обліку у лікаря нарколога, наявність постійного місця проживання, посередньої характеристики за місцем проживання, те, що він одружений, має неповнолітню дитину.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання судом не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що покарання ОСОБА_7 лише у виді позбавлення волі буде необхідним та достатнім для його виправлення.

Доводи прокурора про призначення ОСОБА_7 остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців, на думку апеляційного суду, буде суворим та не відповідатиме ступеню тяжкості вчинених ним злочинів.

Апеляційний суд не знаходить підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.69 КК.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Нововолинського міського суду від 17.03.2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати та постановити новий.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Нововолинського міського суду від 19.04.2016 року призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Нововолинського міського суду від 19.04.2016 року і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 8 (вісім) місяців.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 по даному вироку рахувати з моменту його затримання, а саме з 14 червня 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 , який перебуває під вартою, в строк відбування покарання період перебування його під вартою з 14 червня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання його копії, шляхом подачі касаційних скарг.
Головуючий

Судді