АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 квітня 2017 року суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_1 , ознайомившись з апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_2 на вирок судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.02.2018 щодо ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаним вироком затверджено угоду про примирення від 20.02.2018 у кримінальному провадженні № 0011785 від 02.10.2015, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 , та звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим.
Заступник прокурора м. Києва ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказаний вирок суду першої інстанції у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, зазначаючи, що місцевий суд, перевіряючи угоду на предмет дотримання вимог КПК України, всупереч вимогам п.3 ст.469 КПК України та роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалив незаконний вирок та незаконно затвердив угоду про примирення у кримінальному провадженні, в якому вона не могла бути затверджена, оскільки внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_3 першочергово завдано шкоди суспільним інтересам у сфері безпеки дорожнього руху, а за таких умов укладення угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим є неприпустимим.
Крім того прокурор зазначає, що вирок суду не відповідає вимогам ст.ст.471, 474, 475 КПК України, оскільки сторони не узгодили між собою міру покарання.
Відповідно до ч.3 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, у якому згідно з ч.3 ст.469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Частина 3 статті 469 КПК України передбачає, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої та середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Угода про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена щодо злочину невеликої тяжкості.
Доводи прокурора про те, що укладення угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим є неприпустимим, оскільки діями обвинуваченого ОСОБА_3 першочергово завдано шкоди суспільним інтересам у сфері безпеки дорожнього руху, не ґрунтуються на висунутому ОСОБА_3 обвинуваченні.
Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що внаслідок порушення ОСОБА_3 правил дорожнього руху завдано шкоду здоров`ю потерпілого ОСОБА_5 у вигляді тілесного ушкодження середньої тяжкості.
Відомостей про спричинення шкоди суспільним інтересам у висунутому ОСОБА_3 обвинуваченні немає.
Більш того, із диспозиції ч.1 ст.286 КК України вбачається, що саме спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження, внаслідок порушення особою, яка керує транспортним засобом, правил безпеки дорожнього руху відносить дії такої особи до кримінально караних, тоді як саме по собі порушення правил безпеки дорожнього руху без настання відповідних наслідків для здоров`я потерпілого не є злочином.
На думку судді-доповідача, наявність гіпотетичної шкоди суспільним інтересам, не конкретизованої в обвинуваченні, не може бути перешкодою для вирішення питання про укладення у кримінальному провадженні угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Отже, рішення суду про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 не суперечить положенням ч.3 ст.469 КПК України, оскільки жодних заборон для укладення такої угоди вказана стаття не містить.
Щодо доводів прокурора про невідповідність вироку суду вимогам ст.ст.471, 474, 475 КПК України, то положення ч.3 ст.394 КПК України не дають прокурору права оскаржувати вирок у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до вимог ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскаржене згідно з положенням статті 394 цього кодексу.
Керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_2 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 20.02.2018 щодо ОСОБА_3 .

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.
Ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя ОСОБА_1