У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/3024/17 № 1-кс/610/528/2017

м. Балаклія 14.11.2017 року
Балаклійський районний суд Харківської області -
слідчий суддя: ОСОБА_1

за участі

слідчого: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

власника майна: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» , в особі представника за довіреністю ОСОБА_4 ,

володільця майна: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МЕГАБАНК» , в особі представника за довіреністю ОСОБА_5 ,

секретаря: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 за кримінальним провадженням № 0001302 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Вперше клопотання про арешт тимчасово вилученого майна поштою було направлено 03.11.2017р., надійшло до суду 07.11.2017р., після чого двічі поверталося прокурору для усунення недоліків (а.с. 1, 32, 33, 35, 36, 37). Крайній раз до суду надійшло 14.11.2017р. (38-39, 40).

Предметом клопотання є майно: 1) сівалка С3 5.4-06, заводський номер195-13, 2) сівалка С3 5.4-06, заводський номер192-13, зареєстроване за ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» (далі ТОВ «СП Добрий господар»), вилучене 02.11.2017р. під час огляду місця події.

Клопотання обґрунтовано тим, що в ході проведення досудового розслідування за ст. 356 КК України 02.11.2017р., при огляді місця події в с. Вербівка Балаклійського району Харківської області по вул. За Мир було вилучено вказане майно, яке є речовим доказом.

Необхідність арешту вказаного майна зумовлюється тим, що воно буде відігравати доказову роль у кримінальному провадженні.

Незастосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вилучене майно може бути відчужене, спотворене чи знищене (а.с. 38-39).

В суді слідчий і прокурор клопотання підтримали з наведених у ньому підстав. Пояснили, що на місці підставою для вилучення майна у власника була постанова приватного виконавця про опис і арешт майна і передачу його на зберігання ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «МЕГАБАНК» (далі Банк). Після вилучення майно було передано на зберігання третій особі, оскільки відсутня можливість для його зберігання, як великогабаритного, на спеціальному майданчику Балаклійського відділу поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Слідчий просив майно передати на зберігання його власнику.
В суді представник власника майна ТОВ «СП Добрий господар» клопотання підтримав і просив передати його на зберігання їм, як власникам. Пояснив, що на цей час власником майна є ТОВ «СП Добрий господар», а Банк такого права ще не набув.

В суді представник володільця майна-Банка заперечував проти задоволення клопотання. Пояснив, що ТОВ «СП Добрий господар» отримав від Банку кредит, а в заставу надав майно. Банк є заставодержателем. Банком розпочато процедуру звернення стягнення на майно, спір розглядається господарським судом. На підставі рішення господарського суду приватний виконавець наклав арешт на майно, описав і передав Банку на зберігання. Крім зазначеного у клопотанні майна вивозилося ще й інше майно.

Визнав, що на цей час право власності на зазначене у клопотання майно до Банку не перейшло, його власником є ТОВ «СП Добрий господар».

Судом встановлено, що слідчим відділенням Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні 0001302.

Відповідно до картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону, 02.11.2017р. о 14.43год. зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що «02.11.2017р. о 14.41год. за адресою: Балаклійський район селище П`ятигірське, траса, охорона «Добрий Господар» супроводжувала фуру та їх зупинили військові люди, не пропускають. (їдуть у бік Балаклії). При виїзді на місце події було встановлено: 02.11.2017р. близько 11.00год. в с. Картишово Первомайського р-ну представники Мегабанку разом з представником виконавчої служби на виконання рішення господарського суду Харківської області від 31.10.2017р. вилучили на зберігання дві сіялки сільськогосподарські. 02.11.2017р. господарський суд Харківської області скасував постанову віл 31.10.2017р. та представники «Добрий господар» намагалися зупинити автомобіль з сіялками» (а.с. 3).

02.11.2017р. о 18.15год. в с. Вербівка Балаклійського району Харківської області поліцейський прийняв від директора ТОВ «СП Добрий господар» ОСОБА_7 заяву про кримінальне правопорушення. Просить притягнути до кримінальної відповідальності працівників Мегабанку, які 02.11.2017р. в с. Картамиш Первомайського району з її підприємства викрали сільськогосподарську техніку, а саме 2 сіялки, навантажувач (а.с. 6).

02.11.2017р. в період часу 18.30-18.37год. в с. Вербівка Балаклійського району Харківської області вул. За Мир при огляді полупричепа автомобіля було виявлено і вилучено: 1) сівалку С3 5.4-06, заводський номер195-13, 2) сівалку С3 5.4-06, заводський номер192-13 (а.с. 9-14).

За правилом ч. 2 ст. 168 КПК України це майно є тимчасово вилученим.

Відомості про кримінальне правопорушення з кваліфікацією за ст. 356 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) було внесено 03.11.2017р. з фабулою: «02.11.2017р. близько 11.00год. в с. Картамиш Первомайського району представник ПАТ «Мегабанк» разом з представником виконавчої служби на виконання рішення Господарського суду Харківської області від 31.10.2017р. вилучили у ТОВ «Добрий Господар» дві сівалки С3 5.4-06 та навантажувач. 02.11.2017р. рішенням Господарського суду Харківської області ухвала суду від. 31.10.2017р. була скасована, у зв`язку з чим власники вказаного майна оспорюють дії виконавчої служби, як на їх думку, неправомірні та такі, що заподіяли їм матеріальну шкоду» (а.с. 2).

Статтею 356 КК України передбачено кримінальну відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством , установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

За постановами слідчого від 03 і 13.11.2017р. тимчасово вилучене майно, яке є предметом цього клопотання, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с. 15, 44).

Як убачається з матеріалів справи і ніким з учасників цього судового розгляду не оспорюється, Банк надав ТОВ «СП Добрий господар» кредит, а в заставу, для забезпечення виконання зобов`язань отримав майно, у т.ч. 2 сівалки, які є предметом клопотання (а.с. 68-78).

У жовтні 2017р. Банк подав позов до ТОВ «СП Добрий господар» щодо зобов`язання останнього підписати з ним Акт передачі у власність рухомого майна, що є предметом застави.

Одночасно ТОВ «СП Добрий господар» у тому ж суді оспорює договір застави з Банком.

31.10.2017р. за ухвалою господарського суду Харківської області, за заявою Банку про забезпечення позову, було накладено арешт на належне ТОВ «СП Добрий господар» майно, у т.ч. 2 сівалки, які є предметом клопотання.

02.11.2017р. за ухвалою господарського суду Харківської області вжиті за вищевказаною ухвалою заходи забезпечення позову у вигляді арешту належного ТОВ «СП Добрий господар» майна, у т.ч. 2 сівалок, які є предметом клопотання, були скасовані. Ухвала підлягає неґайному виконанню, а апеляційне оскарження не зупиняє її дію. Відсутні дані про, те що це рішення було скасовано станом на час розгляду справи (а.с. 50-52).

02.11.2017р. за постановою приватного виконавця при примусовому виконанні ухвали господарського суду Харківської області від 31.10.2017р. про арешт майна ТОВ «СП Добрий господар» в с. Картамиш Первомайського району Харківської області було описано і накладено арешт на 2 сівалки, які є предметом клопотання, і навантажувач телескопічний. Відповідальним зберігачем майна призначено представника Банку (а.с. 79).

Вочевидь завданням досудового розслідування, зокрема, буде встановлення: чи були обізнані на час проведення виконавчих дій і вивезення майна 02.11.2017р. приватний виконавець та представники Банку про скасування судом рішення про арешт майна ТОВ «СП Добрий господар», яке було підставою для відкриття виконавчого провадження і проведення відповідної виконавчої дії.

Оскільки відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.
Проведення виконавчих дій поза межами виконавчого провадження не передбачено.

Крім того, що ніхто з учасників судового розгляду не оспорює перебування зазначеного у клопотанні майна у власності ТОВ «СП Добрий господар», ця обставина підтверджується інвентаризаційним описом основних засобів ТОВ «СП Добрий господар» від 27.09.2017р., інформацією ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області від 09.11.2017р., даними ухвали господарського суду (а.с. 53-54, 48-49, 50-52).

Тому існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

П. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, могло бути об`єктом кримінально протиправних дій, містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження цим майном є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Оскільки вивезений Банком разом з сіялками належний ТОВ «СП Добрий господар» навантажувач телескопічний на час розгляду клопотання власнику не повернуто, хоча Банку достовірно відомо про скасування судом арешту на нього.
Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Вочевидь Банк таку заяву подав, але, вірогідно, не надав приватному виконавцю ухвалу суду про скасування арешту майна за судовим рішенням, яке було виконавчим документом, на підставі якого було відкрито виконавче провадження і проводились виконавчі дії.

Вірогідно, що цю ухвалу мало ТОВ «СП Добрий господар» і на місці подій могло доводити її до відома приватного виконавця і представників Банку, очікуючи від них припинення вилучення майна.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника та володільця майна з метою забезпечення збереження зазначених об'єктів, як речових доказів.

Більш того, власник майна сам про це просить.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, -

у х в а л и в:

1.Клопотання задовольнити повністю.
2.Накласти арешт на належне і зареєстроване за ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» майно:
1)сівалку С3 5.4-06, 2013р. випуску, заводський номер195-13, свідоцтво НОМЕР_1 , дата реєстрації 25.11.2013р.,

2)сівалку С3 5.4-06, 2013р. випуску, заводський номер192-13, свідоцтво НОМЕР_2 , дата реєстрації 25.11.2013р.,

позбавивши права на їх відчуження, розпорядження цим майном.

3.Місцем зберігання зазначеного у п. 2 резолютивної частини цієї ухвали арештованого майна визначити ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» (64144, Харківська область, Первомайський район, с. Картамиш, вул. Октябрьська, буд. 39), передавши йому на зберігання, як власнику, попередивши про необхідність збереження вказаного майна та про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном.
Ухвала виконується неґайно, може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Можливо слідчому судді заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
За приписом ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Слідчий суддя ОСОБА_1