Кримінальне провадження № 629/4018/17
Номер провадження 1-кп/629/115/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.01.2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербівка Балаклійського району Харківської області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який мешкає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України -
В С Т А Н О В И В:
02.09.2017 року в приблизний період часу з 19:00 год. до 23:00 год. ОСОБА_6 , кримінальне провадження відносно якого закрито у зв`язку з його смертю, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та особа, відносно якої заведено інше кримінальне провадження, знаходились в квартирі ОСОБА_6 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де разом вживали спиртні напої. Через деякий проміжок часу між особою, відносно якої заведено інше кримінальне провадження, та ОСОБА_7 винник словесний конфлікт, в ході якого, особа, відносно якої заведено інше кримінальне провадження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптове виниклих особистих неприязних відносин, знаходячись в кімнаті вищевказаної квартири, нанесла близько 3 ударів кулаками обох рук по обличчю ОСОБА_7 та на цьому конфлікт було вичерпано. Після чого, через деякий проміжок часу, особа, відносно якої заведено інше кримінальне провадження знову розпочав конфлікт з ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, в ході якого вдарив останнього декілька разів кулаками обох рук по обличчю. Від отриманих ударів ОСОБА_7 впав на підлогу в коридорі вказаної квартири і не піднімався. Через декілька хвилин особа, відносно якої заведено інше кримінальне провадження, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повернулась до ОСОБА_7 , який знаходивсь в коридорі, лежачи на спині, сіла зверху на нього, та без будь-яких причин нанелса останньому не менше 15 ударів кулаками обох рук по обличчю, після чого підвівшись, нанесла ОСОБА_7 ще декілька ударів ногами по обличчю та тулубу. Внаслідок чого особа, відносно якої заведено інше кримінальне провадження, спричинила ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми голови у вигляді синців в правій і лівій навколо очних областях, в лівій скроневій області, в правій лобно-скроневій області, на правій вушній раковині, на спинці та крилах носу, на шкірі верхньої губи в центрі, забитих ран на верхньому віці правого ока, на спинці носа в середній третині, на слизовій нижньої губи по серединній лінії, на слизовій верхньої губи по середній лінії, осколкового перелому кісток носу, крововиливів в м`які покрови голови в лівій скроневій області, в лобній ділянці зліва, в правій лобно-скроневій області, в потиличній області по серединній лінії, в лівій тьмяно-потиличній області, крововиливів під тверду і м`які оболонки; тупої травми грудної клітини з садном на спині із заходженням на праву бокову поверхню грудної клітини в області проекції 8-9ребер з права від коло хребтової до середньої пахвової лінії і закритих переломів 8 і 9 ребер з права по лопаточній лінії, синця на передній поверхні правого плечового суглоба.
Після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, наказав ОСОБА_4 та особі, відносно якої заведено інше кримінальне провадження, витягти ОСОБА_7 в під`їзд на східцеву клітку третього поверху. Після чого особа, відносно якої заведено інше кримінальне провадження, наказала ОСОБА_5 перетягти ОСОБА_7 зі східцевої клітки третього поверху на інший поверх або витягти його на вулицю. В свою чергу ОСОБА_5 , взявши ОСОБА_7 за ноги, перетягнув його на східцевий майданчик між першим та другим поверхами, де і залишив потерпілого у безпорадному сталі.
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кримінальне провадження відносно якого закрито у зв`язку з його смертю, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи те, що ОСОБА_7 перебував в небезпечному для життя стані, маючи реальну можливість надати потерпілому допомогу, проявивши байдужість до права людини на життя, не надали необхідної допомоги та не вжили заходів, необхідних для відвернення небезпеки для життя ОСОБА_7 , не повідомили про стан потерпілого до закладів охорони здоров`я, для забезпечення надання необхідної допомоги потерпілому, та залишили ОСОБА_7 у безпорадному стані в першому під`їзді будинку АДРЕСА_4 , що в подальшому спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .
Причиною смерті ОСОБА_7 стало гостре порушення мозкового кровообігу, зумовлене тупою травмою голови з крововиливом під оболонки головного мозку. Згідно висновку експерта № 357-Л3/17 від 21.10.2017 року в разі надання своєчасної кваліфікованої медичної допомоги ОСОБА_7 , смерть останнього могла і не наступити від спричинених тілесних ушкоджень.
Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, цивільний позов підтримує, не заперечує проти розгляду справи в порядку ст. 349 КПК України.
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 винними себе визнали повністю та пояснили у судовому засіданні, що дійсно скоїли злочин при зазначених обставинах. Щиросердно розкаялись у скоєному ними злочині. Цивільний позов потерпілого визнали.
Враховуючи пояснення обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також те, що вони не оскаржують фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості їх позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинувачених, дослідженням даних, які характеризують їх особу.
Таким чином, аналізуючи показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд находить їх вину повністю доказаною, а скоєне ними підлягаючим кваліфікації за ч.3 ст. 136 КК України, як ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, при можливості надати таку допомогу та неповідомлення про такий стан особи належним установам, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинувачених, обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скоїли середньої тяжкості злочин.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не судимий, не працює, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем реєстрації характеризується формально позитивно. Згідно висновку досудової доповіді Лозівського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 22.11.2017р., ймовірність вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення є середньою, загальний рівень ризику для суспільства середній.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він ранішене судимий, не працює, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем реєстрації характеризується формально позитивно. Згідно висновку досудової доповіді Лозівського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 22.11.2017р., ймовірність вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення є середньою, загальний рівень ризику для суспільства є низьким.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд визнає щире каяття у скоєному.
Обставиною, які обтяжує покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, обставини і тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинувачених, суд приходить до висновку, що їх виправлення і попередження скоєння нових злочинів можливе без відбування покарання, звільнивши від такого з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Суд покладає на обвинувачених обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Згідно положень ст. 23 ЦК України, п.9 Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з послідуючими змінами та доповненнями «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди», вимоги розумності, суд вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 підлягає задоволенню та стягує солідарно з обвинувачених на користь потерпілого в рахунок відшкодування моральної шкоди 30000 грн.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.136 КК України, та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нових злочинів та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти наОСОБА_4 обов`язки:періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визнати ОСОБА_5 винними в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.136 КК України, та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нових злочинів та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 30000 грн.
Запобіжний захід обвинуваченим не обирався.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1