У Х В А Л А

№ 336/4334/17-к

пр. 1-кп/336/443/2017

20 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження,

відносно ОСОБА_8 , якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду було продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів - по 30 грудня 2017 року включно.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_4 заявив суду клопотання про продовження строку вказаного запобіжного заходу на 60 днів.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить із наступного.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України суд за клопотанням сторони обвинувачення розглядає питання про доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст. ст. 199, 197 ч.3 КПК України, за клопотанням прокурора строк тримання особи під вартою може бути продовжений за наявності обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, на строк 60 днів.
Як вбачається із поданого до суду обвинувального акту, обвинувачений раніше судимий, в межах цього кримінального провадження його повідомлено про підозру у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень. Вказані обставини враховує суд, постановляючи рішення про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою в порядку ст. ст. 331, 197 КПК України, суд також враховує, що судове провадження не завершено, тримання обвинуваченого під вартою вимагає серйозність висунутого проти нього обвинувачення, існує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.
Виходячи з викладеного, в інтересах забезпечення ефективності кримінального провадження суд може констатувати сукупність підстав для продовження дії відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу, який суд вважає за доцільним встановити тривалістю у 60 днів.
На думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу по даному кримінальному провадженню щодо обвинуваченого, а тому необхідно продовжити останньому запобіжний захід у виді тримання під вартою.
При цьому суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за доцільним скористатися своїм правом не визначати розмір застави (ч.4 ст. 183 КПК України), враховуючи що злочин, який ставиться за провину обвинуваченому (ст.186 ч.2 ККУ), був вчинений із застосуванням насильства.
Керуючись ст. ст. 55, 61, 62, 183, 197, 199, 331, 392, КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання його під вартою на 60 днів - по 17.02.2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню.

Суддя ОСОБА_1

20.12.17