Справа № 128/3854/16-к
Провадження №11-кп/772/989/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001448 від 13.10.2016 року та за №0001486 від 22.10.2016 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 17 травня 2017 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 ; українця; громадянина України, освіта середня-спеціальна, працюючого в КП «Вінницьке шляхове управління» трактористом, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 08.03.2016 року, раніше судимого: 21.07.2011 року за ч. 2 ст. 286 КК України Вінницьким районним судом Вінницької області до позбавлення волі на строк 4 роки відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки; 29.08.2012 року за ч. 1 ст. 185 КК України Вінницьким районним судом Вінницької області до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць; 05.11.2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України Новоушицьким районним судом Хмельницької області до позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці. Звільнився 23.09.2016 року по кінцю відбуття строку покарання,
визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.
За участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 09 жовтня 2016 року близько 13:00 год., маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, зайшов на подвір`я домогосподарства АДРЕСА_2 , де скориставшись незачиненими дверима будинку, проник всередину. Перебуваючи в будинку, з метою викрадення майна, ОСОБА_6 взяв сумку зеленого кольору, в яку почав складати особисте майно ОСОБА_9 , а саме: музичну колонку з USB-входом вартістю 98, 40 грн.; флеш-карту ємкістю 8 Гб вартістю 175,32 грн.; карту пам`яті мікро-SD ємкістю 4 Гб вартістю 48,70 грн.; підсилювач звуку «LG» вартістю 960,00 грн.; DVD-плеєр «LG» вартістю 268,50 коп.; електронний годинник вартістю 144,00 грн. та 32 диски формату DVD, які не представляють для потерпілої матеріальної цінності. Після чого залишив будинок та пішов у с. Кордишівку, Вінницького р-ну, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 , згідно висновку експерта № 1376 від 28.10.2016 року, матеріальної шкоди на загальну суму 1694, 92 грн.
Також, 11 жовтня 2016 року близько 16:00 год., ОСОБА_6 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, зайшов на подвір`я домогосподарства АДРЕСА_3 , де розбивши скло вікна будинку, що розташоване з протилежної сторони, від в ходу в домогосподарство, проник всередину. Перебуваючи в будинку, з метою викрадення майна, відчинив шафу, де знайшов особистий одяг та взуття ОСОБА_8 , а саме: б/в черевики жіночі осінні вартістю 250 грн; сандалі жіночі шкіряні вартістю 75 грн.; плаття жіноче трикотажне вартістю 200 грн; куртку осінню шкіряну коротку вартістю 1000 грн.; дві жіночі спідниці вартістю 100 грн. кожна, які поклав до синього поліетиленового пакету, який знайшов там же. Після чого продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел направлений на крадіжку чужого майна, ОСОБА_6 підійшов до серванту, який знаходиться біля шафи, де помітивши випускний альбом ОСОБА_8 та фотокартки її рідних, дістав їх та поклав до решти викрадених речей. Після чого залишив будинок та пішов у с. Кордишівку, Вінницького р-ну, та області, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 , згідно довідки наданої КП «Вороновицький селищний ринок», матеріальної шкоди на загальну суму 1725, 00 грн.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок в частині призначення покарання скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки суд не застосував закон України, який підлягає застосуванню, а також через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд першої інстанції не застосував норму ст. 67 КК України та не врахував як обтяжуючі обставини вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення рецидиву злочинів, а також в повній мірі не врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення та особу обвинуваченого і призначив покарання, яке є несправедливим внаслідок м`якості.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній, та зазначив, що суд першої інстанції необґрунтовано застосував ст. 75 КК України, оскільки ОСОБА_6 після звільнення з місць позбавлення волі через короткий проміжок часу знову скоїв злочини, злочин скоїв в стані алкогольного сп`яніння, що є свідченням того, що ОСОБА_6 не стає на шлях виправлення.
Потерпілу ОСОБА_8 , яка також підтримала апеляційну скаргу прокурора та просить її задовільнити, так як вважає призначене покарання обвинуваченому м`яким, так як ОСОБА_6 не розкаявся у вчиненому, нещодавно приходив до неї додому та погрожував їй через заяву, яку вона мала написати, а тому просить призначити йому реальну міру покарання. Також потерпіла підтвердила, що немає до нього матеріальних претензій.
Обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, оскільки він зробив висновки, так як його дружина чекає дитину на 8 місяці вагітності, а також має на утриманні ще одну малолітню дитину, працевлаштувався, щоб утримувати сім`ю, до ОСОБА_8 приходив, щоб взяти заяву, що вона немає претензій, а не з метою заподіяти шкоду. Зважаючи на дані обставини просить не позбавляти його волі.
Перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду щодо вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за яке його засуджено, та кваліфікація дій обвинуваченого прокурором в апеляційній скарзі не оспорюється.
Що стосується заперечення прокурора на застосування при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 ст. 75 КК України та прохання про призначення реального покарання у виді позбавлення волі то апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст. 65, 75 КК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України щодо призначення покарань і звільнення від нього.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1-4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі взяв до уваги не тільки тяжкість скоєного кримінального правопорушення, але й особу обвинуваченого та ряд обставин, що пом`якшують покарання.
Разом з тим, застосовуючи ст. 75 КК України та звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, суд першої інстанції не в повній мірі врахував, що обвинувачений ОСОБА_6 був засуджений 29.08.2012 року за ч. 1 ст. 185 КК України Вінницьким районним судом Вінницької області до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць; 05.11.2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України Новоушицьким районним судом Хмельницької області до позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, та після звільнення 23.09.2016 року з місць позбавлення волі вчинив два епізоди злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, що свідчить про те, що ОСОБА_6 на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні корисливі злочини, які є тяжкими, через місяць після звільнення з місць позбавлення волі, де відбував покарання за скоєння аналогічних злочинів, а тому наведене свідчить, що звільнення від відбування покарання з випробуванням не посприяє виправленню обвинуваченого.
Щодо підтримання потерпілою ОСОБА_8 апеляційної скарги прокурора, то апеляційний суд бере до уваги, що це викликано конфліктом, який винник у неї з обвинуваченим з приводу отримання заяви, але апеляційної скарги потерпілою не подавалось через м`якість призначеного покарання.
В сукупності наведені доводи прокурором в апеляційній скарзі свідчить про недостатність покарання з застосуванням ст. 75 КК України, а тому в цій частині апеляційні вимоги прокурора підлягають задоволенню.
Що стосується посилання прокурора в апеляційній скарзі про врахування обставини, що обтяжує покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, то на думку апеляційного суду така вимога є не обґрунтованою, оскільки така обставина не була зазначена в межах висунутого обвинувачення та не була предметом розгляду в місцевому суді, а тому не може бути предметом апеляційного розгляду.
Разом з тим, апеляційний суд при вирішенні питання про обрання покарання обвинуваченому ОСОБА_6 крім зазначених обставин бере до уваги, що ОСОБА_6 після постановлення вироку працевлаштувався, що підтверджується довідкою з «Вінницького шляхового управління», де він працює трактористом, на його утриманні перебуває малолітня дочка ОСОБА_10 , 2016р.н., дружина ОСОБА_11 , яка не працює, оскільки перебуває у стані вагітності, що підтверджується довідкою, а також 2 неповнолітніх дітей дружини обвинуваченого, які проживають в сім`ї ОСОБА_6 , що також підтверджується довідкою Побережненської сільської Ради.
По місцю проживання обвинувачений характеризується позитивно, згідно характеристики Побережненської сільської Ради.
Відбування покарання ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі поставить його сім`ю в складне матеріальне становище, оскільки залишить непрацездатних членів сім`ї без засобів до існування.
Зважаючи на дані обставини, на пом`якшуючі обставини визнання вини та щире каяття, відсутність матеріальних претензій у потерпілих, працевлаштування обвинуваченого та перебування на його утриманні 4 непрацездатних осіб, апеляційний суд приходить до висновку про можливість застосування ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у вигляді виправних робіт по місцю роботи, з відрахуванням відсотків щомісячно на користь держави, що відповідатиме не тільки меті покарання, але й гуманності та можливості виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства.
З наведених вище підстав, вирок суду підлягає частковому скасуванню з постановленням апеляційним судом нового вироку.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 414, 418, 420 КПК України,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовільнити частково.
Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 17 травня 2017 року в частині призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України та звільнення від його відбування на підставі ст.ст. 75, 76 КК України скасувати та постановити в цій частині новий вирок.
Призначити ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 2 (двох) років виправних робіт по місцю роботи засудженого, з відрахуванням 10 відсотків щомісячно в дохід держави.
Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок Апеляційного суду Вінницької області набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку на протязі 3 місяців з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: