Справа № 399/35/18
Провадження № 1-кп/399/16/18
Іменем України
05 лютого 2018 року селище Онуфріївка
Обвинувачена ОСОБА_4 таємно викрала чуже майно за наступних обставин.
05 січня 2018 року близько 18.00 години обвинувачена ОСОБА_4 , проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_2 помітила біля будівлі сараю вказаного домоволодіння одну сталеву трубу, належну власнику домоволодіння ОСОБА_5 та шляхом вільго доступу зі сторони огороду проникла на не огороджену та забезпечену від стороннього доступу територію, звідки таємно викрала належну ОСОБА_6 , одну сталеву трубу довжиною 2 метри, вартістю з урахуванням зносу 390 гривень 19 копійок, після чого з викраденим зникла з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядилася викраденим на власний розсуд.
22 січня 2018 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно з якою ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Зазначеною угодою визначено покарання, яке повинна понести обвинувачена ОСОБА_4 , а саме за ч. 1 ст. 185 КК України 80 годин громадських робіт. Відповідно до вказаної угоди матеріальну та моральну шкоду до початку підготовчого судового засідання потерпілому відшкодовані в повному обсязі, потерпілий претензій до обвинуваченої не має. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена та потерпілий просили затвердити угоду про примирення.
Прокурор підтримав позицію обвинуваченої та потерпілого щодо затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, зокрема для обвинуваченої обмеження права оскарження вироку згідно з положенням ст.ст. 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених ч. 5 ст. 474 КПК України; для потерпілого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Обвинуваченій також роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України. Судом також з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченою, призначення обвинуваченій узгодженого сторонами виду та розміру покарання.
Цивільний позов у провадженні не заявлено, судові витрати відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Речовий доказ - сталеву трубу розміром 89 x 4 мм, довжиною 2 метри, яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити у його розпорядженні.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду згідно зі ст. ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 3 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Онуфріївському районному суді Кіровоградської області копію цього вироку.

Суддя ОСОБА_1