Ухвала
іменем україни
17 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Запорізької області на вирок Апеляційного суду Запорізької області від 19 липня 2016 року.
Вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 20 квітня 2016 року
ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Лугове Білогірського району АР Крим, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено:
за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років;
за ч. 1 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим йому остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 19 липня 2016 року вирок районного суду щодо ОСОБА_7 в частині призначеного за ч. 1 ст. 115 КК покарання скасовано.
Ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_7 засуджено за цим законом до покарання у виді позбавлення волі на 10 років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у види позбавлення волі на строк 10 років.
За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що

він 02 жовтня 2015 року з 22 год. до 24 год., знаходячись біля річки Малий Утлюк між смт. Якимівка і с. Володимирівка Якимівського району Запорізької області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заподіяння смерті ОСОБА_8 наніс останньому не менш ніж одинадцять ударів руками і ногами в різні ділянки волосистої частини голови та обличчя, а також чисельні удари руками і ногами по шиї, тулубу і кінцівкам потерпілого ОСОБА_8 , чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження. Також, зазначеними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя, яке ускладнилося набряком головного мозку і призвело до настання смерті ОСОБА_8 на місці вчинення злочину.
Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 ОСОБА_7 таємно викрав належний останньому мобільний телефон марки «NOKIA ASHA 300» вартістю 440 грн.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати вирок апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого внаслідок м`якості. Не оспорюючи правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 , зазначає, що, на його думку, суд, призначаючи покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років, не врахував обставини та тяжкість вчинення засудженим кримінальних правопорушень, які віднесені законом до категорії особливо тяжкого злочину і злочину середньої тяжкості, нікчемний привід для позбавлення життя потерпілого, спосіб вчинення злочину, а також не врахував особу винного. Також, вказує, що суд неправильно прийняв рішення щодо процесуальних витрат.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який не підтримав касаційну скаргу прокурора, вважав судові рішення щодо ОСОБА_7 законними та обґрунтованими, з чим погодився і захисник, перевіривши матеріали провадження та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що ця скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК, за обставин, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за цим законом ніким не оспорюються, а тому у касаційному порядку не переглядаються.
Відповідно до ст. 65 КК суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має
бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , перевірив усі доводи апеляції прокурора щодо м`якості призначеного йому за ч. 1 ст. 115 КК районним судом покарання.
Призначаючи ОСОБА_7 більш суворе покарання за ч. 1 ст. 115 КК, апеляційний суд взяв до уваги всі обставини, зокрема: тяжкість вчинених ним злочинів, один з яких є особливо тяжким, а інший злочином середньої тяжкості, їх послідовність, характер і спосіб їх вчинення, а також особу обвинуваченого, який не працює, раніше не судимий, зловживає спиртними напоями та у стані сп`яніння виявляє агресію. Також судом враховано обтяжуючу покарання обставину (стан алкогольного сп`яніння), а також думку потерпілого, який наполягав на суворому покаранні.
Така позиція апеляційного суду відповідає вимогам ст. 65 КК, а також роз`яснень, які містяться в постанові №7 Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року.
У касаційній скарзі прокурор не наводить нових підстав, які б давали можливість визнати призначене покарання ОСОБА_7 занадто м`яким, а усі наведені ним доводи були враховані апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги прокурора.
Колегія суддів вважає, що призначене засудженому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів і відповідає вимогам статей 65-67 КК.
Питання розв`язання судових витрат апеляційним судом належним чином мотивоване.
Вирок суду апеляційної інстанції належним чином обґрунтований і є таким, що відповідає вимогам ст. 374 КПК.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити апеляційному суду повно та всебічно розглянути провадження і постановити законне та обґрунтоване рішення, а також підстав для скасування вироку цього суду, як зазначено у касаційній скарзі прокурора, у провадженні не встановлено.
Керуючись статтями 376, 434, 436 КПК, п. 6 розділу ХII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів
ухвалила:
Касаційну скаргу заступника прокурора Запорізької області залишити без задоволення, а вирок Апеляційного суду Запорізької області від 19 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3