Провадження № 1-кс/761/9484/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року м.Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 12.04.2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове, Броварського району, Київської області, громадянина України; із вищою освітою, працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого (зі слів),
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , погоджене старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні № 0000337 від 12.04.2018 р. В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що з метою вчинення розбійного нападу на приміщення Національної лотереї по вулиці Привокзальній, 3 в місті Києві, 12.04.2018, приблизно о 00 годин 40 хвилин, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , діючи за попередньою змовою групою осіб, використовуючи заздалегідь підготовлений автомобіль марки «Volkswagen» модель «Caravelle» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , прибули до вказаного закладу, увірвались до вказаного приміщення, демонструючи предмет, схожий на газовий балончик, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, відносно персоналу, пошкодили меблі і обладнання вказаного закладу Національної лотереї, вибили вхідні двері до касової зони та заволоділи грошовими коштами на загальну суму 4 000 гривень, після чого залишили місце вчинення злочину, розпорядившись на власний розсуд майном, яким заволоділи під час нападу. Крім того, вдерлися до приміщення закладу інтернет-клубу «Спорт лото», що по АДРЕСА_2 , де заволоділи грошовими коштами на загальну суму 12 800 гривень, що належать ОСОБА_19 . Після чого залишили місце вчинення злочину, проте невдовзі були затримані працівниками поліції.Таким чином, ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб вчинив напад, поєднаний з проникненням у приміщення, з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України. В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме підозрюваний перебуваючи на волі може перераховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, а також продовжити кримінально-протиправну діяльність та вчинити новий умисний особливо тяжкий злочин. Зазначені ризики обґрунтовуються тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання понад 10 років. Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід тримання під вартою, без визначення застави.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, з підстав зазначених у ньому та просили його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою з урахуванням відсутності обґрунтованості прямими доказами підозри ОСОБА_6 , або обрати тримання під вартою із визначенням застави .
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав захисника.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.
У провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 12.04.2018 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 187 КК України.
12.04.2018 ОСОБА_6 затриманий працівниками поліції, після чого останній доставлений до приміщення відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві, де складено протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України.
12.04.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно до частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих сторонами має спрямовуватися на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Таким чином, доводи захисника про відсутність підозри спростовуються наданими матеріалами клопотання, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_20 від 12.04.2018, протоколом огляду місця події від 12.04.2018, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_20 від 12.04.2018, протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 12.04.2018, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_22 від 12.04.2018, протоколом огляду місця події від 12.04.2018, а саме огляду приміщення інтернет клубу «Спорт Лото», що по АДРЕСА_2 , де виявлено порушену обстановку речей та пошкоджені речі і предмети; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_19 від 12.04.2018, протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 12.04.2018 оператора клубу «Спорт Лото», протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 12.04.2018 касира пункту обміну валют по АДРЕСА_2 , рапортом працівників патрульної поліції УПП в місті Києві з інформацією про те, що 12.04.2018 протоколами допиту свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 працівників патрульної поліції, протоколом обшуку - зупиненого працівниками патрульної поліції ГУ НП у м. Києві автомобіля марки «Volkswagen» модель «Caravelle» д.н.з. НОМЕР_1 , протоколами огляду речей і документів від 12.04.2018, та іншими протоколами слідчих дій та матеріалами провадження у сукупності. Надані слідчому судді матеріали кримінального провадження на обґрунтування підозри ОСОБА_6 слідчий суддя вважає достатніми для висновку про причетність до даного злочину, наведені докази на даній стадії кримінального провадження не оцінюються судом з точки зору їх належності та допустимості, достатності для встановлення вини.
Прокурор в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою, вважаючи, що існують ризики переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на зазначене слідчий суддя відмічає, що підозрюваний ніде не працює, та не перебуває у сімейних відносинах, а отже у останнього відсутні міцні стійкі соціальні зв`язки, може виїхати за межі міста Києва, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрюваного від вчинення дій з метою переховування.
Зазначені чинники у сукупності з покаранням, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, приводять до переконання, що ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду є реальним.
Проте, слідчий суддя вважає недоведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 офіційно працевлаштований, отже має стабільний дохід.
Разом з тим, слідчим та прокурором доведено ризик, що підозрюваний може здійснити незаконний вплив на потерпілого та свідків, оскільки в ході виконання слідчих дій отримає ряд копій документів котрі містять дані потерпілих та свідків
Відповідно до ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за умови, якщо прокурор доведе, зокрема, що особу повідомлено про підозру у вчиненні злочину.
Санкція ч.3 ст.187 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_6 , передбачає позбавлення волі на строк до дванадцяти років.
При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя. Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вказані обставини підозри у вчиненні кримінального правопорушення, поєднаного з застосуванням насильства відносно потерпілого, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вагомості наявних доказів підозри, особи підозрюваного, також дають підстави слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 12.04.2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою визначити тривалістю 60 (шістдесят) днів в межах досудового розслідування, тобто до 10 червня 2018 року включно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва прокурором, підозрюваним, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.
Слідчий суддя: ОСОБА_1