Справа № 1-кп/756/272/17
В И Р О К
іменем України
29 листопада 2017 року Оболонський районний суд м. Києва
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Врадіївки, Миколаївської обл., громадянина України, українця, з повною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Ірпінського міського суду Київської області від 28.05.2010 за ч. 3 ст. 303, ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України,
встановив:
09.10.2016 приблизно о 23 год., ОСОБА_5 , перебував поблизу станції метро «Петрівка», що по вул. Вербова, 24, у м. Києві. В той час до нього звернулась ОСОБА_6 та повідомила, що у неї викрали мобільний телефон, при цьому вказавши на ОСОБА_7 , як на особу, яка вчинила відносно неї вказаний злочин. В той час, ОСОБА_5 , бажаючи допомогти ОСОБА_6 вступив у словесний конфлікт зі ОСОБА_7 . Під час конфлікту, у тому ж місці, приблизно о 23 год. 5 хв. ОСОБА_7 висловлюючись нецензурними словами тримаючи в руках невстановлений досудовим розслідуванням предмет почав рухатися в сторону ОСОБА_5 , замахуючись при цьому, щоб нанести удар, тим самим створивши обстановку, яку ОСОБА_5 реально сприймав як таку, що може загрожувати його життю та здоров`ю. В цей момент у ОСОБА_5 , який перебував у стані необхідної оборони та усвідомлював, що його життю та здоров`ю загрожує небезпека виник умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_7 тяжкого тілесного ушкодження.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_7 умисного тяжкого тілесного ушкодження, з метою захисту правоохоронюваних інтересів від суспільно- небезпечних посягань з боку ОСОБА_7 , після того як останній замахнувся в бік нього, щоб нанести удар, ОСОБА_5 , аналізуючи ситуацію, яка склалася у конфлікті, а саме те, що ОСОБА_7 фізично сильніший та посягання з боку останнього, навів в сторону останнього револьвер моделі «EKOL Viper» № НОМЕР_1 , калібру 4 мм Flobert, який носив при собі з метою самозахисту та декілька разів повідомив ОСОБА_7 про намір здійснити постріл, щоб ОСОБА_7 припинив рух в його сторону, тим самим намагаючись припинити конфлікт. В подальшому ОСОБА_5 тримаючи в руках вищевказаний револьвер, з метою припинення посягання на своє здоров`я, порушуючи вимогу закону про співрозмірність захисту, не оцінивши обстановку захисту та небезпечність посягання на своє здоров`я, перевищуючи межі необхідної оборони, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання умисно здійснив три постріли в сторону ОСОБА_7 , чим спричинив вогнепальну рану округлої форми проникаюче вогнепальне поранення грудної клітини зліва, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України визнав частково, зокрема показав, що 09.10.2016, приблизно о 23 год., він перебував поблизу станції метро «Петрівка», що по вул. Вербова, 24, у м. Києві. В той час до нього звернулась ОСОБА_6 та повідомила, що у неї викрали мобільний телефон, при цьому вказавши на ОСОБА_7 , як на особу, яка вчинила відносно неї вказаний злочин. В той час, ОСОБА_5 , бажаючи допомогти ОСОБА_6 вступив у словесний конфлікт зі ОСОБА_7 . Під час конфлікту ОСОБА_7 висловлюючись нецензурними словами тримаючи в руках невідомий йому предмет почав рухатися в сторону ОСОБА_5 , замахуючись при цьому, щоб нанести удар. ОСОБА_5 усвідомлював, що його життю та здоров`ю загрожує небезпека та розуміючи, що ОСОБА_7 фізично сильніший за нього, навів в сторону останнього револьвер моделі «EKOL Viper», який носив при собі з метою самозахисту та декілька разів повідомив ОСОБА_7 про намір здійснити постріл, щоб ОСОБА_7 припинив рух в його сторону, тим самим намагаючись припинити конфлікт. В подальшому ОСОБА_5 , тримаючи в руках вищевказаний револьвер, здійснив три постріли в сторону ОСОБА_7 , чим спричинив йому вогнепальну рану.

Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що на початку жовтня 2016 року відпочивав біля ст. м. «Петрівка», разом зі своєю дівчиною. В подальшому до них приєдналися ще двоє дівчат, одну з яких незадовго ОСОБА_7 вийшов провести в туалет та помітив раніше незнайомого чоловіка, з яким виник конфлікт, причин якого не пам`ятає, оскільки напередодні вживав спиртні напої. Пам`ятає, що з метою нанесення удару невідомому чоловіку почав з витягнутими вгору руками бігти йому назустріч. В руках тримав власний мобільний телефон, тому ОСОБА_5 міг подумати, що ОСОБА_7 тримав в руках ніж та злякався його. Свої дії вважає провокаційними, жодних претензій до ОСОБА_5 не має, моральну шкоду йому повністю відшкодовано.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що 09.10.2016 у вечірній час відпочивала у кафе біля ст. м. «Петрівка», де познайомилася з невідомими чоловіком та жінкою, які в подальшому викрали в неї мобільний телефон та коли остання почала кликати на допомогу, підійшов раніше невідомий їй чоловік, яким виявився ОСОБА_5 та заступився за неї, прохаючи у чоловіка віддати викрадений телефон, що відбувалось далі повідомити не змогла.

Згідно висновку експерта № 1873/Е № 101 від 15.11.2016 - 17.11.2016 ОСОБА_7 отримав проникаюче вогнепальне поранення грудної клітини зліва, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя) та вогнепальне поранення грудної клітки справа, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Згідно висновку експерта № 1016 від 08.11.2016 револьвер моделі «EKOL Viper» № НОМЕР_1 , калібру 4 мм Flobert, не належить до вогнепальної зброї. Виготовлений промисловим способом (Туреччина). Даний револьвер до стрільби придатний.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, доведена.

Дії ОСОБА_5 повинні бути кваліфіковані за ст. 124 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразились у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненому у разі перевищення меж необхідної оборони.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро покаявся.
Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом визнано рецидив злочину, оскільки ОСОБА_5 раніше судимий за ч. 3 ст. 303, ч. 2 ст. 309 КК України.

Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі, але, з урахуванням обставин справи та особи винного, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання та вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Разом із цим, під час судового розгляду ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення його від покарання на підставі п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році
Відповідно до положень ч. 2 ст. 86 КК України, ч. 2 ст. 3 Закону України Про застосування амністії в Україні, в редакції Закону від 22.12.2016, установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
За змістом п. «в» ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», які мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, має малолітню дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої не позбавлений батьківських прав, обвинувачений підлягає звільненню від призначеного судом покарання.
Керуючись ст.ст. 394, 370, 374 КПК України, ч. 2 ст. 3 Закону України Про застосування амністії в Україні, п. «в» ст. 1 Закон України Про амністію у 2016 році, суд-
засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України та призначити йому покарання у виді у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 2 ст. 86 КК України, ч. 2 ст. 3 Закону України Про застосування амністії в Україні, п. «в» ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання.
Речовий доказ, а саме: револьвер моделі «EKOL Viper» № НОМЕР_1 , калібру 4 мм Flobert знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1