У Х В А Л А

05.01.2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Ужгород клопотання начальник відділу прокуратури Закарпатської області юрист 2 класу ОСОБА_6 про накладення на майно, тимчасово вилучене в ході затримання ОСОБА_4 , яке мало місце 04.01.2018 на території кафе-ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою: Закарпатська область, м. Свалява, вул. Головна, 5, -
В С Т А Н О В И В :
Начальник відділу прокуратури Закарпатської області юрист 2 класу ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з даним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.

Слідчим відділом Управління СБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000006 від 04.01.2018 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 368 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_4 , працюючи на посаді начальника Свалявського районного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та побації Міністерства юстиції, будучи службовою особою правоохоронного органу, вчинив умисний, корупційний злочин у сфері службової діяльності, при наступних обставинах.
Так, 04.01.2018 близько 19.45 год. ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: Закарпатська область, м. Свалява, вул. Головна, 5 на території кафе-ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 », умисно, з корисливих мотивів, які полягали у його особистому протиправному збагаченні, вимагав та одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 200 доларів США, за сприяння з використанням свого службового становища у невжитті заходів щодо ініціювання перед судом питання про зміну ОСОБА_7 умов відбуття покарання..

04.01.2018 о 19:50 год. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Прокурор зазначає у клопотанні, що вина ОСОБА_4 підтверджується заявою про злочин ОСОБА_7 та його показаннями в яких він викриває протиправні наміри ОСОБА_4 , протоколами вручення ОСОБА_7 грошових коштів від 04.01.2018 в сумі 200 доларів США та спеціальних технічних засобів від 04.01.2018, протоколом затримання ОСОБА_4 від 04.01.2018 в ході чого було виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди в сумі 200 доларів США, 2 купюри номіналом по 100 доларів США кожна серією та номером HB89765157I, AB40889716M, протоколом огляду службового кабінету, в ході чого було виявлено та вилучено особову справу № 26-207 на ОСОБА_7 , та іншими матеріалами кримінального провадження.

04.01.2018 в ході затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, яке було проведено на території кафе-ресторану «Золота Нива», що за адресою: Закарпатська область, м. Свалява, вул. Головна, 5 в останнього виявлено та вилучено зазначені у клопотанні речі та документи.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що особисті грошові кошти ОСОБА_4 в сумі 1160 грн., 50 доларів США та 5 Євро його дві картки Укргазбанку, на рахунках яких можуть міститися грошові кошти, та його особистий мобільний телефон марки «Самсунг» слід арештувати, оскільки санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає конфіскацію майна.

Мобільний телефон марки «Самсунг», був використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення, оскільки за його допомогою ОСОБА_4 телефонував ОСОБА_7 та домовлявся з ним про місце зустрічі та час передачі неправомірної вигоди, а тому даний мобільний телефон із сім картками у відповідності до ст. 98 КПК України має значення у кримінальному провадженні як речовий доказ.
Грошові кошти в сумі 200 доларів США згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України, вони мають значення у кримінальному провадженні як речовий доказ.
З огляду на викладене, в органу досудового слідства виникла необхідність у зверненні до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

У засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у змісті клопотання.
Підозрюваний та його захисник не заперечили проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти в розмірі 200 дол. та мобільний телефон, що стосується іншої частині клопотання то в цій частині просили відмовити у зв`язку з безпідставністю.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши зміст клопотання та додані до нього письмові докази, слідчий суддя приходить доступного.

Слідчим відділом Управління СБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000006 від 04.01.2018 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 368 КК України.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що під час досудового розслідування стороною кримінального провадження вилучене в ході затримання ОСОБА_4 , яке мало місце 04.01.2018 на території кафе-ресторану «Золота Нива», що за адресою: Закарпатська область, м. Свалява, вул. Головна, 5.

Прокурор в судовому засіданні вказує на те, що вилучені речі відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру
щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ч 3 ст. 368 КК України регламентовано, що за одержання хабара в особливо великому розмірі або службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище передбачено покрання у виді позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України суд зобов`язаний при розгляді клопотання про накладення арешту на майна враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або за загальними принципами міжнародного права.
Відтак слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором доведено, що вилучені під час затримання підозрюваного речі та документи можуть слугувати речовими доказами в даному кримінальному провадженні та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законодавцем також передбачено покарання у виді конфіскації майна, відтак слідчий суддя приходить до висновку, що у даному випадку захід забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, належне підозрюваному ОСОБА_4 , буде співрозмірним обмеженням права власності та є необхідним для виконання конкретних завдань у даному кримінальному провадженні, що є підставою для задоволення даного клопотання.
Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене в ході затримання ОСОБА_4 , яке мало місце 04.01.2018 на території кафе-ресторану «Золота Нива», що за адресою: Закарпатська область, м. Свалява, вул. Головна, 5, зокрема:

- телефон марки «Самсунг»;

- кредитна картка Укргазбанку № НОМЕР_1 , пластикова банківська картка Укргазбанку на імя «Serhii Popovich» № НОМЕР_2 ;

- грошові кошти в сумі 1160 гривень: в кількості 5 купюр номіналом 200 грн., 1 купюра номіналом 100 грн., 1 купюра номіналом 50 грн., 1 купюра номіналом 5 грн., 5 купюр номіналом 1 грн.;

- грошові кошти 1 купюра номіналом 50 доларів США, 1 купюра номіналом 5 Євро;

- грошові кошти в сумі 200 доларів США: 2 купюри номіналом по 100 доларів США, серійні номери: HB89765157I та AB40889716M.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонногосуду ОСОБА_1