Справа№646/2347/17
Провадження№1-кп/646/385/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.09.17 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

За участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Прокурора ОСОБА_4 ,

Обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000400 від 27 лютого 2017 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Печеніги, Печенізького району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, неофіційно працюючого різноробочим, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.04.2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком два роки; 21.08.2012 року Печенізьким районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України до трьох років двох місяців позбавленні волі; звільнений 23.06.2014 року на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.06.2014 відповідно до ст.2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України

ВСТАНОВИВ:
В ніч з 26.02.2017 року на 27.02.2017 року ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`янінь діючи умисно, повторно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом проти волі його власника, проник, перелізши через паркан, на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де на подвір`ї стояв автомобіль TOYOTA Corolla, 2013 року випуску, білого кольору, д/н НОМЕР_1 , вартість якого, згідно з висновком автотоварознавчої експертизи №111 від.20.03.2017, складає 329789 гривень станом на 27.02.2017, який належить на праві власності ОСОБА_6 та праві користування ОСОБА_7 , після чого, за допомогою ключа, який останній викрав у свого знайомого ОСОБА_8 , який раніше викрав його з домоволодіння ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за вказаною адресою, відчинив двері автомобіля, сів у салон за кермо, та, за допомогою ключа запустив двигун автомобіля, та виїхав на ньому з території подвір`я, таким чином незаконно заволодівши транспортним засобом, після чого поїхав у напрямку проспекту Гагаріна, де в процесі руху на перехресті проспекту Гагаріна та вулиці Каштанової його помітили працівники управління патрульної поліції в м. Харкові, які намагались його зупинити, однак ОСОБА_5 , бажаючи уникнути затримання, поїхав на викраденому автомобілі вулицями м. Харкова та був в подальшому зупинений працівниками поліції біля будинку №17 по вулиці Таджицькій в м. Харкові.

Потерпіла ОСОБА_7 надала заяву про розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_5 за її відсутністю, ніяких претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляє, оскільки автомобіль був їй повернутий без пошкодження, та просить суд строго обвинуваченого ОСОБА_5 не карати.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. Також пояснив, що він дійсно з 26.02.2017 року на 27.02.2017 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`янінь після святкування свого дня народження, переліз через паркан, на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де раніше здійснював ремонтні роботи, за допомогою ключа, відчинив двері автомобіля, сів у салон за кермо, та, за допомогою ключа запустив двигун автомобіля, та виїхав на ньому з території подвір`я, після чого поїхав у напрямку проспекту Гагаріна, де в процесі руху був зупинений працівниками поліції.

У вчиненому злочині щиро кається, критично відноситься до своєї протиправної поведінки, визнає винуватість та готовий нести передбачену законом кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що вину обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 289 КК України, незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, вчинене з проникненням у інше сховище.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується добре, відповідно до досудової доповіді інспектора Чугуївського МРВ з питань пробації характеризується посередньо, не одружений, працює неофіційно різноробочим, має молодий вік.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого злочину.

Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання - є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, те, що ОСОБА_5 раніше судимим. Але, враховуючи вищевказану сукупність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, його ставлення до вчиненого, наявність ряду пом`якшуючих його провину обставин, позицію сторони обвинувачення висловлену під час судових дебатів, позицію потерпілої, яка просила строго його не карати, відсутність з боку останньої матеріальних претензій з посиланням на те, що автомобіль був повернений без пошкодження, тобто діями ОСОБА_5 не спричинено тяжких негативних наслідків, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а призначене покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, тому, суд вбачає підстави до застосування ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що, на думку суду, буде законним, справедливим, цілком відповідатиме тяжкості вчиненого, обставинам вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Враховуючи положення ст. 77 КК України, суд вважає за можливе додаткову міру покарання, у вигляді конфіскації майна - не застосовувати.

Приймаючи таке рішення, суд керується принципами ст. 50 КК України і вважає, що воно в повній мірі буде сприяти меті покарання - виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати підлягають стягненню з засудженого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за вчинення якого призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного за цим вироком покарання - звільнити з випробувальним строком на 3 (три) роки з покладанням обов`язків передбачених ч.1 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

та за ч.2 ст. 76 КК України :

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

-пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведення автотоварознавчої експертизи № 111 від 20.03.2017 року в дохід держави у сумі 351,84 грн.

Речові докази:

- автомобіль " TOYOTA Corolla, 2013 року випуску, білого кольору д.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000400 від 27 лютого 2017, який повернутий ОСОБА_7 залишити у останній.

- протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 242225 та постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху серії АР № 914934 залишити у матеріалах кримінального провадження,

- DVD-R диск сірого кольору, з написом « ТDK» з відеозаписом камер спостереження з реєстратора автомобіля екіпажу патрульної поліції № 0351 від 27.02.2017 року залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1