Справа № 529/164/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2018 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та потерпілого ОСОБА_5 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, військовозобов"язаного який проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого :

21. 09. 2012 року Ленінським районним судом м. Полтава за ст. ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України у виді 3-х місяців арешту;

06. 11. 2013 року Київським районним судом м. Полтава за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

19. 06. 2015 року Ленінським районним судом м. Полтава за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1, 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 1 місяць;

09. 06. 2017 року Ленінським районним судом м. Полтава умовно-достроково звільненого на невідбуту частину покарання 10 місяців 17 днів;

28. 02. 2018 року Київським районним судом м. Полтава за ст. ст. 185 ч. 2, 15 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, із застосуванням ст. 71 КК України і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 10 місяців 17 діб,

обвинуваченого у вчиненні ним злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2 та 185 ч. 3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи ряд не погашених судимостей за вчинення умисних злочинів проти власності на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічні кримінальні правопорушення.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 26 грудня 2017 року, в обідній час, прийшовши до дачного господарства, яке розташоване в АДРЕСА_2 , належного потерпілому ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою наживи, керуючись корисливими спонуканнями, впевнившись у відсутності власника та інших сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, шляхом пошкодження замикаючого пристрою вхідних дверей, проник до житлового будинку, звідки повторно таємно викрав настил чавунний на дві конфорки, вартістю 266 грн. 75 коп., дверцята пічні чавунні топічні, вартістю 160 грн. 55 коп., дверцята пічні чавунні піддувала, вартістю 105 грн. 35 коп, духовку пічну розміром 30*34*46см, вартістю 148 грн. 21 коп. належні зазначеному потерпілому. А потім, з території подвір`я вказаного господарства потерпілого ОСОБА_5 викрав шість труб сталевих Д 57*3,5мм, довжиною 2000мм кожна, загальною вартістю 697 грн. 32 коп., кутик сталевий 45*45*4 довжиною 3000мм, вартістю 94 грн. 13 коп., арматуру діаметром 28мм, довжиною 2000мм, вартістю 101 грн. 15 коп. та металобрухт загальною вагою 91,2 кг, вартістю 478 грн. 80 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 збитків на загальну суму 2 319 грн. 01 коп. Вказаними речами потерпілого обвинувачений ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

Після чого 27. 12. 2017 року, в нічний час, обвинувачений ОСОБА_4 з метою нажив, шляхом таємного викрадення чужого майна прийшов до дачного господарства, яке розташоване в с. Гавронці, Диканського району Полтавської області, належне потерпілій ОСОБА_7 . Там впевнившись у відсутності власника дачного господарства та інших сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, через незачинені на замок двері, проник до дачного будинку, звідки повторно таємно викрав духовку пічну розміром 27*31*40, вартістю 117 грн. 02 коп., духовку пічну розміром 26*30*46, вартістю 122 грн. 83 коп., дверцята пічні чавунні піддувала, вартістю 66 грн. 76 коп., миску емальовану 30 літрів, вартістю 48 грн. 60 коп, дверцята пічні чавунні топічні, вартістю 163 грн. 93 коп., настил чавунний на дві комфорки, вартістю 234 грн. 63 коп., металеве ліжко розібране з пружинною сіткою та хромованими бильцями розміром 185*90, вартістю 491 грн. 67 коп., три оцинковані відра ємністю по 10 літрів кожне, загальною вартістю 120 грн. А потім, обвинувачений ОСОБА_4 , вже з території подвір`я, вказаного господарства належного потерпілій ОСОБА_7 викрав металобрухт загальною вагою 70 кг, вартістю 367 грн. 50 коп. Таким чином, обвинувачений спричинив матеріальні збитки вказаній потерпілій на загальну суму 1 732 грн. 94 коп. Викраденими речами потерпілої обвинувачений розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, продовжуючи свої злочинні діяння, обвинувачений ОСОБА_4 , 27. 12. 2017 року, в обідній час, прийшовши до дачного господарства, яке розташоване в АДРЕСА_3 , належне потерпілому ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою наживи, керуючись корисливими спонуканнями, впевнившись у відсутності власника та інших сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, за допомогою сокири розукомплектував лавку, яка знаходилася на подвір`ї цього дачного господарства та викрав три її чавунні елементи, вартістю 1 740 грн., Спричинивши таким чином матеріальні збитки вказаному потерпілому на вказану суму.

Вказаним викраденим майном потерпілого ОСОБА_8 обвинувачений розпорядився на власний розсуд.

Загальна сума викраденого майна обвинуваченим склала 5 791 грн. 95 коп.

При розгляді справи в суді, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України, визнав повністю та детально пояснив суду, що він дійсно 26. 12. 2017 року, відпочиваючи у гостях баби його друга ОСОБА_9 ОСОБА_10 , в с. Гавронці, Диканського району, пішов до дачного господарства, яке розташоване в с. Гавронці, Диканського району, та шляхом пошкодження пристрою вхідних дверей, проник до житлового будинку, звідки викрав всякі металеві речі, а потім, коли вийшов з будинку помітив і інші металеві вироби, які також викрав.

Потім, обвинувачений пояснив, що він 27. 12. 2017 року, в нічний час, прийшов до дачного господарства, яке розташоване в с. Гавронці, Диканського району, повторно, через незачинені на замок двері, проник до житлового будинку, звідки викрав металеві речі, а потім, з території подвір`я, вказаного господарства викрав і інший металобрухт.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , 27. 12. 2017 року, в обідній час, прийшов до дачного господарства, яке розташоване в с. Гавронці, Диканського району, помітив на подвір`ї металеву лавку, яку за допомогою сокири розукомплектував, та викрав три її чавунні елементи. Викраденими речами розпорядився на власний розсуд. У вчиненому розкаюється.

Так як, обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, в суді заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, він не має, ніякі обставини не оспорює, тому він, потерпілий ОСОБА_5 та прокурор вважали недоцільним дослідження судом доказів, які ніким не оспорюються. За вказаних обставин після роз`яснення обвинуваченому положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 3 КК України як крадіжка чужого майна вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло є вірною, так як обвинувачений, маючи непогашену судимість за таємне викрадення чужого майна, знову вчинив крадіжку. Так, обвинувачений ОСОБА_4 26. 12. 2017 року, в обідній час, прийшов до дачного господарства, яке розташоване в АДРЕСА_2 , належного потерпілому ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою наживи, керуючись корисливими спонуканнями, впевнившись у відсутності власника та інших сторонніх осіб, шляхом пошкодження замикаючого пристрою вхідних дверей, проник до дачного будинку потерпілого, звідки повторно таємно викрав металеві речі, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 збитків на загальну суму 2 319 грн. 01 коп.

Крім того 27. 12. 2017 року, в нічний час, обвинувачений ОСОБА_4 , з метою крадіжки прийшов до дачного господарства, яке розташоване в с. Гавронці, Диканського району Полтавської області, належить потерпілій ОСОБА_7 . Там, діючи умисно, з метою наживи, керуючись корисливими спонуканнями, впевнившись у відсутності власника та інших сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, через незачинені на замок двері, проник до дачного будинку, звідки викрав металеві речі, а потім, вже з території подвір`я, вказаного дачного господарства викрав металобрухт загальною вагою 70 кг. Таким чином, обвинувачений спричинив матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 1 732 грн. 94 коп.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за статтею 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, є вірною, так як обвинувачений ОСОБА_4 маючи не погашену судимість за вчинення крадіжки чужого майна, після вчинення крадіжок з дачних господарств потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . 27. 12. 2017 року, в обідній час, прийшовши до дачного господарства, яке розташоване в АДРЕСА_3 , та належить потерпілому ОСОБА_8 . Там, діючи умисно, з метою наживи, керуючись корисливими спонуканнями, впевнившись у відсутності власника та інших сторонніх осіб, за допомогою сокири розукомплектував лавку, яка знаходилася на подвір`ї цього дачного господарства та повторно таємно викрав три її чавунні елементи, завдавши матеріальні збитки вказаному потерпілому на загальну суму 1 740 грн.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчинених ним злочинів, дані про особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує його щире каяття, часткове відшкодування завданої шкоди потерпілим, відсутність тяжких наслідків вчиненого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд по справі не вбачає.

Враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 за короткий проміжок часу вчинив ряд умисних злочинів, один з яких є тяжким, має непогашену судимість за вчинення злочинів проти власності, та те що 28 лютого 2018 року вироком Київського районного суду м. Полтава за ст. 185 ч. 2, ст. 15 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 71 КК України був засуджений до покарання у виді одного року 10 місяців 17 діб позбавлення волі, в даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі, на шлях виправлення не став, а продовжує займатися злочинною діяльністю, на прийняті до нього міри виховного характеру не реагує, він є працездатною особою, але не працює, а тому суд за наведених вище обставин не вбачає підстав для застосовувати до цього обвинуваченого ст. ст. 69, 75 КК України, а вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 буде покарання лише у виді реального позбавлення волі.

Беручи до уваги ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив декілька умисних злочинів, передбачених різними частинами статті 185 КК України, а саме частиною 2 та 3 вказаної статті, тому при призначенні покарання, суд вважає за необхідне за кожен злочин слід визначити окреме покарання, за ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання за цим вироком.

Виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_4 інкриміновані йому злочини, передбачені ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України вчинив до винесення вироку Київським районним судом м. Полтава від 28 лютого 2018 року, яким був засуджений до 1 року 10 місяців 17 діб позбавлення волі, а тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання за ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України у виді реального позбавлення волі та остаточно визначити йому покарання з урахуванням покарання за вироком Київського районного суду м. Полтава від 28. 02. 2018 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом складання призначених покарань.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи це тим, що останній повинен відбувати покарання в місцях позбавлення волі, та уже за вироком Київського районного суду м. Полтава від 28. 02. 2018 року, відбуває покарання у виді одного року десяти місяців та 17 днів позбавлення волі. Даний запобіжний захід, на думку прокурора, забезпечить виконання цим обвинуваченим належної процесуальної поведінки та позбавить можливості обвинуваченого ухилятися від відбування призначеного судом покарання.

Вислухавши клопотання прокурора заслухавши думки з цього приводу учасників судового засідання, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повинен відбувати покарання у виді реального позбавлення волі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вказаного клопотання прокурора, обравши обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним вище ризикам та забезпечити виконання цим обвинуваченим належної процесуальної поведінки.

При цьому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 в строк відбутого ним покарання за вироком Київським районним судом м. Полтава від 28 лютого 2018 року строк тримання під вартою, з часу його затримання, а саме з 17 січня 2018 року по 11 квітня 2018 року включно, що становить два місяці 25 днів тримання під вартою.

В рахунок відшкодування витрат на проведення ряду експертиз у порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави слід стягти вартість проведених по справі експертиз речових доказів.

Долю речових доказів по справі вирішити відповідлно до ст. 100 КПК України.

Вирішуючи цивільний позов пред`явлений потерпілим ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 14 624 грн., в якості відшкодування завданої злочином майнової шкоди, суд керується положеннями ст. 1166 ЦК України, відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала при наявності при цьому належних та допустимих доказів, як це передбачає ЦПК України.

При розгляді цивільного позову у кримінальному провадженні він розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв"язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Надаючи до суду цивільний позов потерпілий ОСОБА_5 в суді не надав належних та допустимих доказів щодо вартості пошкодженого обвинуваченим ОСОБА_4 майна, бо відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вказані належні та допустимі докази необхідні для вирішення спору, а тому за вказаних обставин суд вважає, що розглянути даний позов в цьому судовому засіданні не можливо, а його слід залишити без розгляду, як це вимагає ст. 257 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу, потерпілому ОСОБА_5 , що після усунення умов, що були підставою для залишення його заяви без розгляду він має право звернутися до суду, в порядку ЦПК України повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 369 - 371, 373 - 377, 391, 395 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання:

за ст. 185 ч. 3 КК України - у виді трьох років позбавлення волі;

за ст. 185 ч. 2 КК України - у виді двох років позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточне покарання до відбуття обвинуваченому ОСОБА_4 визначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, до призначеного покарання цим вироком частково скласти призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вироком Київського районного суду м. Полтава від 28. 02. 2018 року у виді одного року десяти місяців 17 днів та призначити йому остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати у виді тримання під вартою, взявши обвинуваченого під варту із зали суду і строк відбування покарання йому обчислювати з 12 квітня 2018 року.

Зарахувати в строк відбутого покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відбутий ним строк тримання під вартою за вироком Київського районного суду м. Полтава від 28. 02. 2018 року, з часу його затримання з 17 січня 2018 року по 11 квітня 2018 року включно, що становить два місяці і 25 днів тримання під вартою.

Речові докази пол справі у виді спеціального полімерного пакету Експертної служби МВС України №4049824, в якому знаходяться два відрізки липкої стрічки зі слідами рук, та спеціального полімерного пакету Експертної служби МВС України № 4049824, в якому знаходяться дактилокарта на обвинуваченого ОСОБА_4 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Диканського ВП ГУНП в Полтавській області - ЗНИЩИТИ.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 2 574 (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) грн. 00 коп. судових витрат на проведення судових експертиз по справі.

Цивільний позов позивача, потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд, а засудженим ОСОБА_4 , що утримується під вартою, в той же строк з часу отримання копії вироку.

Головуючий: