Справа № 128/1794/17
Провадження №11-кп/772/1368/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «21» листопада 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Дербент, Дагестан
азербайджанця, громадянина України,
раніше судимого:
-04.12.1997 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 229-6 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 3000 грн;
-07.09.1999 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 229-6 ч.2 , 43 КК України до 2 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 1000 грн;
-23.07.2002 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі 12.09.2003 року відповідно до Закону України «Про амністію»
-
По даній справі засуджений 26.02.2010 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 187 ч.3 КК України до 10 років позбавлення волі. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 25.01.2016 року, зараховано в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 14.08.2009 року по 15.03.2010 рік.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
захисників адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9
за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 вересня 2017 року, -
В с т а н о в и в :
Згідно матеріалів провадження, до Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання останнього, згідно положень ст. 81 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у Стрижавській ВК № 81. За час відбування покарання ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, працевлаштований .
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14 вересня 2017 року в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання останнього відмовлено.
Ухвала мотивована судом тим, що засуджений ОСОБА_6 не заслуговує на умовно дострокове звільнення, в зв`язку з тим, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, засуджений не завжди дотримується вимог режиму відбування покарання, крім того судом враховано те, що останній 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності та 4 рази заохочувався.
Не погодившись із рішенням суду, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу , в якій просить скасувати ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14.09.2017 року про відмову в застосуванні умовно дострокового звільнення від відбування покарання останньому, в зв`язку з її незаконністю. Постановити нову ухвалу, якою звільнити його умовно достроково від подальшого відбування покарання.
Свої вимоги засуджений мотивував тим, що за період відбування покарання він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, діючих стягнень не має, по відношенню до представників адміністрації поводить себе ввічливо, до праці відноситься задовільно, працевлаштований , крім того зазначає, що він хворіє на важку хворобу туберкульоз та не отримує в колонії належного лікування.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 ставить питання про скасування ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 14.09.2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 . Постановити нову ухвалу, якою звільнити його підзахисного умовно достроково від подальшого відбування покарання.
Свої вимоги захист мотивував тим, що за період відбування покарання він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, діючих стягнень не має, заохочувався адміністрацією колонії, працевлаштований, а тому на його думку поведінка засудженого ОСОБА_6 є сумлінною і відповідає загальноприйнятим нормам.
Заслухавши доповідача, захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , які підтримали доводи, викладені в апеляційних скаргах в повному обсязі, думку прокурора, який вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.370 КПК України, рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому висновки суду, зазначені у рішенні, мають прямо випливати з аргументації, а також бути чіткими, тобто такими, що не допускають неоднозначного трактування. Крім того суду необхідно послідовно поєднувати закон і наводити чіткі аргументи. Не дотримання зазначених вимог під час розгляду справи кримінального провадження є порушенням права на справедливий суд, гарантований ст.6 Європейської конвенції з прав людини.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що зазначених вимог закону районний суд дотримався в повному обсязі.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 засуджений 26.02.2010 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 187 ч.3 КК України до 10 років позбавлення волі.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 25.01.2016 року, зараховано в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 14.08.2009 року по 15.03.2010 рік.
. Станом на час розгляду подання засуджений відбув ? строку покарання.
Початок строку: 14.08.2009 року.
Кінець строку: 23.05.2018 року.

На підставі вимог ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення при умовах, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму , участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Суд першої інстанції, розглядаючи клопотання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, повинен враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання, з`ясувати, чи дотримується засуджений правил внутрішнього розпорядку, чи не вчиняв він останнім часом порушень режиму відбування покарання чи інших правопорушень, який вплив він справляє на засуджених, у чому саме проявляється його належне ставлення до праці, тому суд першої інстанції обґрунтовуючи у мотивувальній частині ухвали свою відмову в задоволенні клопотання , зазначив, що засуджений неодноразово звільнявся умовно достроково від відбування покарання, порушив режим утримання відбування покарання, за що був поміщений в дисциплінарний ізолятор, тому обґрунтовано й дійшов до висновку про відмову в умовно достроковому звільненні з місць позбавлення волі.
Відповідно до роз`яснень п.17 постанови пленуму Верховного суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії . Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.

Відповідно до матеріалів провадження, які були предметом дослідження в судовому засіданні встановлено, що за період відбування покарання, адміністрацією Стрижавської ВК №81 до засудженого ОСОБА_6 4 рази застосовувались заходи дисциплінарного стягнення, та 4 заохочення.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів провадження та як вірно зазначено в ухвалі суду першої інстанції , засуджений ОСОБА_6 не завжди дотримується вимог режиму відбування покарання.
Крім того, заміні не відбутої частини покарання більш м`яким за формальними ознаками внаслідок зміни вироку, відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 25.01.2016 року, якою засудженому зараховано в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 14.08.2009 року по 15.03.2010 рік, став підлягати по відбуттю 2/3 частини строку покарання 12.09.2015 року. 16.02.2016 року комісією установи при вирішенні питання про умовно дострокове звільнення, відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України засудженому ОСОБА_6 , в зв`язку з тим, що останній не став на шлях виправлення.

Нестабільність поведінки ОСОБА_6 який відбуває покарання за вчинення злочину його посередня загальна та психологічна характеристика не свідчать про те, що він виправився.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що засуджений ОСОБА_6 не довів сумлінною поведінкою своє виправлення та перевиховання.
Хоча ст. 81 КК України не зобов`язує враховувати, при умовно достроковому звільненні від відбування покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки і ставлення до праці, апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги враховує і ту обставину, що засуджений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, після звільнення з місць позбавлення волі знову скоював нові злочини, що говорить про негативне ставлення до своєї поведінки, та відсутність бажання ставати на шлях виправлення.
З огляду на викладене та на особу засудженого, апеляційний суд дійшов до переконливого висновку, що суд першої інстанції на підставі всебічного, повного, об`єктивного і неупередженого розгляду справи правильно встановив, що засуджений під час відбування покарання не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці саме в установі відбування покарання, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Крім того, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2016 року року ОСОБА_6 зараховано в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_10 залишити без змін.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14.09.2017 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, згідно положень ст. 81 КК України , - залишити без зміни.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців до суду касаційної інстанції з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
Згідно з оригіналом: