Дата документу Справа № 335/9769/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/9767/17 Головуючий у 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/994/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
апелянта - директора ПП «РКП Маяк» ОСОБА_7 ,

представника ПП «РКП Маяк» адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області провадження за апеляційною скаргою директора ПП «РКП Маяк» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 серпня 2017 року, якою накладено арешт на майно, вилучене під час проведення 11 серпня 2017 року обшуку в приміщеннях комплексу будівель та споруд головного оптового складу ГІП РКП «Маяк» та всіх його складових частинах, за адресою: Запорізька область, вул. Причальна, будинок 36, а саме: 22374 кілограмів виловлених водних біоресурсів (бичок) у замороженому виді, -

В С Т А Н О В И Л А:
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до слідчого судді звернувся слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 з погодженим з прокурором клопотанням про арешт майна, вилученого під час проведення 11 серпня 2017 року обшуку у приміщеннях комплексу будівель та споруд головного оптового складу ПП РКП «Маяк» та всіх його складових частинах, за адресою: Запорізька область, вул. Причальна, будинок 36.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000333 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 249 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що керівник Інституту рибного господарства та екології Азовського моря ОСОБА_10 за попередньою змовою із начальником Азовського басейнового управління державного агентства рибного господарства ОСОБА_11 , підлеглим працівником ОСОБА_12 та службовими особами РКП «Маяк» ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , зловживаючи службовим становищем завуалювали промисловий вилов бичка (під час масового нересту) з акваторії Азовського моря під науковий лов, чим завдають тяжкі наслідки державним інтересам, фактично знищуючи популяцію бичка.

3 серпня 2017 року ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надано дозвіл на проведення обшуку в приміщеннях комплексу будівель та споруд головного оптового складу РКП «Маяк» та всіх його складових частинах які знаходяться за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Причальна (колишня Фурманова), буд. 36, що належить на праві власності рибальському колективному підприємству «Маяк».

В результаті проведення 11 серпня 2017 року обшуку, окрім вказаного в ухвалі слідчого судді, було виявлено та вилучено 22374 кг виловлених водних біоресурсів (бичок) в замороженому виді, що має істотне значення для встановлення фактичних обставин даного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, відчуження 22374 кг виловлених водних біоресурсів (бичок) в замороженому виді, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вказане майно.

Слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого та наклав арешт на зазначене в ньому майно з тих підстав, щовилучене в ході проведенні обшуку майно (бичок) відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та має важливе значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України, а також з метою збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі директор ПП РКП «Маяк» ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконноюі необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що клопотання слідчого було подано с порушенням строків встановлених ч. 5 ст. 171 КПК України, а саме за спливом 48 годин після вилучення майна. У клопотанні слідчого, в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, не були зазначені документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном. Також, у клопотанні, в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст.171 КПК України, не зазначені мета арешту та обґрунтування необхідності арешту. Проте, за таких обставин, слідчим суддею в порушення вимог ч. 3 ст. 172 КПК України клопотання не було повернуто прокурору, а було розглянуто по суті. Незважаючи на те, що в клопотанні слідчого було зазначено, що воно містить додатки, слідчим суддею перед початком судового засідання було надано для ознайомлення директору ПП «РКП МАЯК» та адвокату клопотання без вказаних додатків. У ознайомленні з додатками вказаним особам було відмовлено, чим було порушено право на ознайомлення з даними матеріалами. В ході судового розгляду клопотання прокурором не були надані документи, які були визначені, як додатки до клопотання та вони не булі предметом безпосереднього дослідження в ході судового розгляду, також під час судового розгляду слідчим суддею безпосередньо не було досліджене жодних документів сторони обвинувачення окрім зазначеного в клопотанні слідчого про арешт майна. Незважаючи на те, що директором ПП «РКП МАЯК» були надані документи, що підтверджують право власності іншої юридичної особи на частину вилученого майна судовий розгляд проводився без виклику представника цієї особи. Під час розгляду клопотання прокурором не була доведена необхідність арешту зазначеного майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Також слідчий суддя не з`ясував наявність обставин, які передбачають підстави для арешту, та не взяв до уваги обставини, які передбачають підстави для відмови у задоволенні клопотання. Так само, слідчий суддя не перевірив розумність та співрозмірність накладання такого арешту, зокрема: судом не досліджено та не враховано при прийнятті рішення доводи директора ПП «РКП МАЯК», що вилучено майно не є предметом науково-дослідного лову, який за позицією сторони обвинувачення є незаконним, а отримано в результаті промислового лову в інший період, аніж в який проводився науково-дослідний лов. Тобто не може бути ні предметом злочину, ні зберігати його сліди; судом не досліджено та не враховано при прийнятті рішення доводи директора ПП «РКП МАЯК», що вилучене майно згідно технологічних процесів, які застосовуються на підприємстві, є відсортованою за розміром продукцією (має дуже малі розміри, а отже і вік, який не пов`язаний із статевою зрілістю) та його дослідження взагалі не допоможе стороні обвинувачення у встановлені фактів та обставин, які мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а саме, що він виловлений у нерестовий період; судом не досліджено та не враховано при прийнятті рішення доводи директора ПП «РКП МАЯК», що наявність тимчасово вилученого майна в морозильних камерах ПП «РКП МАЯК» унеможливлює повноцінне здійснення технологічного процесу на підприємстві, створює складнощі в зберіганні готової продукції під час промислового лову та викликає безпідставні витрати підприємства, що суттєво обмежує правомірну підприємницьку діяльність ПП «РКП МАЯК»; судом не досліджено та не враховано при прийнятті рішення доводи директора ПП «РКП МАЯК» про закінчення строку придатності вказаного у клопотання майна, що зробить неможливим його подальшу реалізацію та призведе до збитків підприємства; судом не досліджена та не врахована при прийнятті рішення пропозиція директора ПП «РКП МАЯК» щодо можливості відбору зразків вказаного майна для цілей кримінального провадження без застосування арешту, який може призвести до псування вказаного майна, заподіяння збитків ПП «РКП МАЯК» та унеможливить досягнення цілей кримінального провадження. Крім того, на думку апелянта, ухвалою слідчого судді в порушення п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України не зазначено порядок виконання ухвали. Вказана обставина, з урахуванням того, що арештоване майно в цей час знаходиться на території ПП «РКП МАЯК» та не витребовується стороною обвинувачення, призводить до нанесення збитків підприємству, які пов`язані зі збереженням майна та підтриманням його в придатному для реалізації стані. Витрати підприємства, які пов`язані із збереженням арештованого бичка, станом на 28.08.2017 склали 5762,71 грн.

Заслухавши доповідача по справі, пояснення апелянта директора ПП «РКП Маяк» ОСОБА_7 , представника підприємства адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, яка рішення слідчого судді вважала законним, обґрунтованим та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, клопотання слідчого задоволено з підстав необхідності збереження речових доказів, тобто підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК Українипри вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є, зокрема доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно вирішив питання про накладення арешту на зазначене в клопотанні слідчого майно та врахував вимоги кримінального процесуального закону при накладенні арешту на них.
Так, слідчий суддя врахував те, що зазначений водних біоресурс (бичок) є речовим доказом відповідно до ст. 98 КПК України, а саме є об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Всупереч відповідних доводів апеляційної скарги слідчий суддя дослідив документи, що підтверджують право власності на майно, в тому числі і надані ПП «РКП МАЯК» щодо відчуження частини майна на користь СФГ «Норка», та дав їм належну оцінку, зазначивши про це в ухвалі.

Слідчий суддя також перевірив і доводи власника майна про можливість зіпсування майна, та спростував їх, зазначивши, що вилучене майно зберігається у замороженому вигляді, а тому йому не загрожує швидке псування.

Слідчим суддею перевірені і доводи ПП «РКП МАЯК» про надмірний тягар на утримання майна, що аналогічні доводам апеляційної скарги. Слідчий суддя зазначив, що накладення арешту на майно не тягне за собою обов`язку ПП «РКП МАЯК» зберігати зазначене майно, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України саме на орган досудового розслідування в особі слідчого або прокурора покладений обов`язок щодо виконання ухвал слідчого судді про арешт майна.

Щодо доводів апеляційної скарги з приводу порушення слідчим строку звернення із клопотанням про накладення арешту на майно, яке мало статус тимчасово вилученого, то такі заперечення також були предметом розгляду слідчим суддею, який вірно встановив, що обшук проведено було 11 серпня 2017 року, із клопотанням слідчий звернувся 14 серпня 2017 року, тобто з урахуванням вихідних днів 12 та 13 серпня 2017 року наступного робочого дня після проведення обшуку, а тому строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України слідчим не пропущений.

При цьому колегія суддів приймає до уваги, що рішення слідчого судді про задоволення клопотання та накладення арешту на майно, яке відповідає критерію речового доказу в даному кримінальному провадженні, прийнято на початковій стадії проведення досудового розслідування, яке на теперішній час триває.

З огляду на доводи апелянта, колегія суддів звертає увагу, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України задля збереження речового доказу арешт накладається на таке майно, що належить будь-якій фізичній чи юридичній особі.

Отже, слідчий суддя у відповідності з нормами кримінального процесуального закону у якості заходу забезпечення кримінального провадження наклав арешт на вказане вище майно.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що обмеження майнових прав відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК має тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є предметом, доказом злочину.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчим суддею враховані всі вимоги, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, та дійшов до обґрунтованого висновку, що такій ступінь втручання у права та свободи особи є виправданим, підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу директора ПП «РКП Маяк» ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 серпня 2017 року, якою накладено арешт на майно, вилучене під час проведення 11 серпня 2017 року обшуку в приміщеннях комплексу будівель та споруд головного оптового складу ПП РКП «Маяк» та всіх його складових частинах, за адресою: Запорізька область, вул. Причальна, будинок 36, а саме 22 374 кілограмів виловлених водних біоресурсів (бичок) у замороженому виді, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4