Cправа №359/7025/17
Провадження №1-в/359/328/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 грудня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні Бориспільської виправної колонії №119 у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, засудженого: вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 6 листопада 2014 року за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень; вироком Яготинського районного суду Київської області від 7 травня 2015 року за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з призначенням іспитового строку тривалістю 2 роки; вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2015 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.389 КК України із застосуванням ч.1 ст.70, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 26 липня 2016 року період часу з 16 вересня 2015 року по 16 жовтня 2015 року був зарахований в строк відбування покарання

встановив:
У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням та обґрунтовує його тим, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Станом на 7 вересня 2017 року, тобто на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», засуджений відбув половину строку призначеного йому покарання. Тому ОСОБА_5 просить суд на підставі ст.4 вказаного Закону звільнити його від відбування покарання.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримує клопотання та наполягає на його задоволенні.

Прокурор ОСОБА_3 заперечує проти задоволення клопотання. В обґрунтуван-ня своїх заперечень він посилається на те, що ОСОБА_4 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», не відбув половину строку призначеного йому покарання. Тому прокурор ОСОБА_3 просить суд відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши пояснення учасників кримінального процесу, а також дослідивши пись-мові докази, суд дійшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких під-став.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від від-бування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не по-в`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуд-жені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Згідно з п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від покаранню підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чин-ності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
З копії вироку Драбівського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2015 року вбачається, що ОСОБА_4 має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Водночас, станом на 7 вересня 2017 року, тобто на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», засуджений не відбув половину строку призначеного йому покарання.

З огляду на суд вважає, що підстави для застосування амністії до ОСОБА_4 та звільнення його від подальшого відбування покарання відсутні.

Керуючись ч.2 ст.369, ст.370, ч.3 ст.371, ст.372, ч.2 ст.376 КПК України суд

ухвалив:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1