Номер провадження: 11-сс/785/1744/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.10.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

власника майна ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.10.2017 року,-

встановив:
оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ФР ДПІ у Малиновському району м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_9 погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 про арешт майна вилученого під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ), ініційованого слідчим в кримінальному провадженні №0000012 від 26.04.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно, яке було вилучено під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ).

В апеляційній скарзі прокурор стверджує, що вилучені речі та документи містять на собі дані про вчинення злочину та можуть бути використані у суді як доказ обставин, які досліджуються в рамках даного кримінального провадження. Посилається на те, що на теперішній час є достатні підстави вважати, що визначені речі і документи у разі не накладення арешту можуть бути знищені або приховані, що може перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні та унеможливить забезпечення відшкодуванню у повному обсязі спричинених державі збитків.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора; власника майна та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; заслухавши слідчого та дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до клопотання слідчого, в обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, яке було вилучено під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ), слідчий послався на те, що слідчим відділом ФР ДПІ у Малиновському районі м. Одеси здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000012 від 26.04.2017 року за фактом незаконного придбання з метою збуту, зберігання та транспортування підакцизних товарів (дизельного палива), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

10.08.2017 року, під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000012, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.204 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_11 під час проведеного обшуку за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Козацька, 4 (Червоноармійська,4) було виявлено та вилучено: блокнот коричневого кольору на 95 арк; договір купівлі-продажу № 19 від 15 вересня 2016 року на 4 арк.; договір купівлі-продажу № 17 від 06.07.16 на 4 арк.; договір купівлі-продажу №16 від 01.05.16 на 4 арк.; прозорий файл з видатковими накладними за червень 2017 на 4 арк.; прозорий файл з видатковими накладними листопад 2016 на 4 арк.; прозорий файл з документами видатковими накладними за липень 2017 р 8 арк.; прозорий файл з документами видатковими накладними за березень 201 на 6 арк.; прозорий файл з документами видатковими накладними за травень 201 на 4 арк.; прозорий файл з документами видатковими накладними за липень 2017 р 8 арк.; прозорий файл з документами видатковими накладними від 24 липня 201 на 8 арк.; товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів від 28 липня 2017 року на 1 арк.; товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів №885/07-17 від 28 липня 2017 на 2 арк.; чорна папка з документами, а саме: свідоцтво про допущення транспортних засобів до перевезення, свідоцтво про провірку автоцистерн, сертифікат якості, техпаспорт на автотранспорт MAN тягач з держномером НОМЕР_1 , технічний паспорт на ЕХО НОМЕР_2 , у кількості документів на 17 арк.; дизельне паливо в кількості 24 м".; папка скорошивач синього кольору з документами видаткові накладні за 2017 рік та товарно-транспортні накладні на 52 арк.; папка скорошивач картонна без надпису з документами договорів купівлі-продажу на 28 арк.; картонна папка скорошивач з надписом «ФОП ОСОБА_8 декларації Акцизного податку» на 130 арк.; папка скорошивач помаранчевого кольору з надписом «Акцизні накладні за 2017 рік» на 196 арк.; папка скорошивач зеленого кольору з надписом «видаткові накладні 2017 року» на 293 арк.; папка скорошивач чорного кольору з надписом «Банк 2017» на 124 арк.; Папка картонна скорошивач з надписом ОСОБА_8 податкова звітність 2016 рік» на 148 арк.; картонна папка скорошивач з надписом «Зарплата» на 127 арк.; Папка скорошивач сірого кольору з надписом «податкові накладні 2017» на 319арк.; Папка скорошивач картонна з надписом «ФОП ОСОБА_12 сет 203, АДРЕСА_2 » на 57 арк.; Папка скорошивач синього кольору без надпису з документами копії паспортів, свідоцтво про державну реєстрацію технічних паспортів на 90 арк.; Файл прозорого кольору з документами актів звіряння, сертифікатів відповідності на 40 арк.; файл прозорого кольору з документами особовий листок обліку кадрів на 13 арк.; трудова книга ОСОБА_13 на 39 арк.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.08.2017 року було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, яке було вилучене під час проведеного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 31.08.2017 року ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.08.2017 року в кримінальному провадженні №0000012 була скасована та постановлена нова ухвала, якою клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з дня отримання її копії.

29.09.2017 року, в кримінальному провадженні №0000012, слідчий СВ ФР ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 повторно звернувся до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000012 від 26.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, яке було вилучено під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ).

Мотивуючи клопотання слідчий послався на те, що вилучені речі та документи містять на собі дані про вчинення злочину та можуть бути використані у суді як доказ обставин, які досліджуються в рамках даного кримінального провадження. Крім того, слідчий послався на те, що вказані речі відповідно до положень ст.ст. 98, 99 КПК України є речовими доказами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій.

18.10.2017 року, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси, в оскаржуваній ухвалі послався на те, що клопотання не мотивоване, а тому не підлягає задоволенню.

Перевіривши оскаржувану ухвалу слідчого судді районного суду та доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає доводи прокурора в частині невмотивованості оскаржуваної ухвали слушними, оскільки мотивувальна частина ухвали фактично не містить обґрунтування слідчим суддею прийнятого рішення, за винятком посилання на те, що «слідчий в своєму клопотанні не довів всі підстави для арешту майна, так як в матеріалах клопотання відсутні всі відомості, передбачені ст.171 ч.2 КПК України».

Апеляційний суд вважає, що зазначенні в оскаржуваній ухвалі мотиви з яких слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість клопотання, не можна визнати такими, які свідчать про повноту судового розгляду в районному суді, та відповідність оскаржуваного судового рішення вимогам закону в частині його вмотивованості в розумінні положень ст.370 КПК України.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За таких умов, оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом свого рішення за результатами апеляційного перегляду.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про обгрунтованність клопотання слідчого про накладення арешту на майно, то вони є безпідставними, з огляду на таке.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя.

Відповідно до вимог п.7 ч.2 ст.131 КПК України один із заходів забезпечення кримінального провадження - є арешт майна.

Згідно з п.1 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

За змістом ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Процедура вирішення питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно визначена ст.171 КПК України.

Кримінальний процесуальний Кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимога принципових характер.

Таким чином, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам ст.171 КПК України, прокурор повинен неухильно дотримуватися визначених законом вимог.

Так, згідно ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено правові підстави, тобто законні підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Апеляційний суд вважає, що клопотання слідчого не містить належного обґрунтування наявності підстав у цьому кримінальному провадженні, які б свідчили про можливість накладення арешту на вилучене майно, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів судової справи, ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.08.2017 року було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно яке було виявлено та вилучене під час проведеного обшуку за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Козацька,4 (Червоноармійська,4).

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Одеської області від 31.08.2017 року ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.08.2017 року по кримінальному провадженню №0000012 була скасована та постановлена нова ухвала якою клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з дня отримання її копії.

29.09.2017 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся повторно з клопотанням про накладення арешту на майно фактично продублювавши попереднє клопотання, яке було повернуто рішенням апеляційного суду, не усунувши при цьому недоліки первинного клопотання, про які було зазначено в ухвалі апеляційного суду.

Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини, та положення ст.ст. 98, 170 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що на даний час, сторона обвинувачення не надала беззаперечних доказів, які б свідчили, що вилучені під час проведення обшуку 10.08.2017 року речі, а саме паливно-мастильні матеріали та документи за адресою: АДРЕСА_1 ), відповідають критеріям, визначеним в ст.98, ч.2 ст.167 КПК України.

Так, з матеріалів наданих апеляційному суду, а також з пояснень прокурора та слідчого не вбачається, що вилучене дизельне пальне, а також документи щодо його походження та зберігання, є доказом чи предметом злочину, або підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна в кримінальному провадженні №0000012 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.204 КК України, під час розслідування якого слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту.
Як свідчить зміст витягу з ЄРДР кримінальне провадження за ч.1 ст.204 КК України зареєстровано за фактом того, що на території Білгород-Дністровського району Одеської області ФОП « ОСОБА_8 » та ФОП « ОСОБА_14 » здійснюють оптову та роздрібну реалізацію незаконно виготовлених підакцизних товарі (дизельного палива) без наявності відповідних дозвольних документів. Зберігання нафтопродуктів на території продбази здійснюється в побутових ємностях, що не відповідають вимогам герметичності та ДСТУ. Реалізація нафтопродуктів відбувається на території промислової бази, постачання здійснюється на переобладнаних молоковозах.

Разом з цим, до клопотання не долучено доказів на підтвердження вказаних обставин.

Не надано таких доказів прокурором та слідчим під час апеляційного розгляду.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурором та слідчим фактично не були спростовані доводи представника ФОП « ОСОБА_8 » та його захисника про законність походження вилученого дизельного пального (придбання, транспортування та зберігання), на підтвердження яких вони надали суду відповідні документи, законність походження яких прокурор та слідчий в судовому засіданні не спростували.

Згідно наданих стороною захисту документів, а саме: Декларації про відповідність від 08.08.2017 року виданої ТОВ «Євростандарт» (м. Одеса); результат лабораторних випробувань пального від 05.08.2017 року; сертифікат відповідності серії ВГ №UA1.185.0012709-17 від 08.08.2017 року; рахунок на оплату №5566 від 09.08.2017 року; видаткова накладна №9186 від 09.08.2017 року (а.с.57-61), - дизельне паливо, яке було вилучено під час обшуку, було придбано ФОП « ОСОБА_8 » у іншого суб`єкта господарювання - ТОВ «Євростандарт» у встановленому законом порядку зі сплатою всіх необхідних платежів. При цьому, факт купівлі 08.08.2017 року ФОП « ОСОБА_8 » дизельного пального у ТОВ «Євростандарт» на підставі документів, які були надані стороною захисту, прокурор та слідчий не заперечували.

Частиною 1 статті 204 КК України передбачено кримінальну відповідальність незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів.

Таким чином, з урахуванням тих доказів, які були надані прокурором та слідчим, колегія суддів приходить до висновку, що на даній стадії досудового розслідування, прокурор та слідчий не надали суду жодного доказу, який підтверджує їх доводи про те, що у органу досудового розслідування та прокурора є обґрунтовані підстави стверджувати, що ФОП « ОСОБА_8 » незаконного придбав з метою збуту або зберігав з цією метою, а також збував чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлений підакцизний товар - дизельне паливо. Такий висновок суду підтверджується також тою обставиною, що за результатами більш ніж шести місячного розслідування, орган слідства не повідомив про підозру жодній особі.

За таких умов доводи клопотання слідчого та прокурора в судовому засіданні апеляційного суду про те, що вилучене дизельне пальне є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, є безпідставними та не підтверджуються доказами.

При цьому, доводи прокурора та слідчого про те, що факт незаконного виготовлення дизельного пального, яке було вилучено під час проведення обшуку, підтверджується висновком Одеського НДІСЕ №17-4024 від 21.09.2017 року, є безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до експертного висновку було встановлена невідповідність дизельного палива вимогам для палива дизельного екологічного класу Євро 5 ДСТУ 7688:2015 «Паливо дизельне Євро. Технічні умови» (а.с. 36-39).

Разом з цим, згідно наданих стороною захисту документів: Декларації про відповідність від 08.08.2017 року виданої ТОВ «Євростандарт» (м. Одеса); результат лабораторних випробувань пального від 05.08.2017 року; сертифікат відповідності серії ВГ №UA1.185.0012709-17 від 08.08.2017 року; рахунок на оплату №5566 від 09.08.2017 року; видаткова накладна №9186 від 09.08.2017 року (а.с.57-61), щодо походження та технічних якостей дизельного палива, яке було вилучено під час проведення обшуку, вказане дизельне пальне - є паливом дизельним «GASOIL», яке відповідає вимогам технічного регламенту щодо вимог до дизельного палива «ДП-Л-Євро4-В0» та відповідає вимогам ДСТУ 7688:2015.

При цьому матеріали кримінального провадження, які були надані апеляційному суду не містять доказів на підтвердження доводів прокурора та слідчого щодо існування факту незаконного виготовлення ФОП « ОСОБА_8 » та подальшого збуту дизельного палива екологічного класу «Євро5», яке ним могло виготовлятися шляхом змішування дизельного палива «ДП-Л-Євро4-В0» з хімічними присадками. Прокурор та слідчий повідомили апеляційному суду, що під час проведення обшуку будь-які предмети, які б вказували на здійснення ФОП « ОСОБА_8 » операцій направлених на незаконне виготовлення дизельного палива, органом досудового розслідування встановлені не були та не вилучалися.

Крім того, при прийнятті рішення про відмову в задоволенні клопотання апеляційний суд враховує той факт, що всупереч ухвалі апеляційного суду Одеської області від 31.08.2017 року про скасування ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.08.2017 року в кримінальному провадженні №0000012, якою первинне клопотання про накладення арешту на майно було повернуто прокурору для усунення недоліків, повторне клопотання, яке за твердженням слідчого та прокурора було подане на виконання зазначеної ухвали апеляційного суду, також не відповідає вимогам закону, що свідчить про ігнорування прокурором та слідчим рішення апеляційного суду, яким апеляційний суд фактично надав можливість прокурору усунути недоліки клопотання та повторно звернутися до слідчого судді, долучивши додаткові докази в обґрунтування необхідності накладення арешту на майно.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що в кримінальному провадженні, на даному етапі досудового розслідування, з урахуванням змісту та доводів клопотання слідчого, а також наданих апеляційному суду матеріалів, не може бути накладено арешт на зазначене в клопотанні майно з підстав, передбачених ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, і застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження відносно зазначеного майна, не відповідає Конституції України, кримінальному процесуальному закону України та практиці Європейського суду з прав людини.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

За таких умов, апеляційний суд вважає безпідставними посилання прокурора та слідчого на наявність підстав для арешту речей та документів на даній стадії досудового розслідування, оскільки зміст клопотання та долучених до нього документів, а також надані прокурором та слідчим апеляційному суду пояснення фактично спростовують те, що слідчий та прокурор вжили заходів щодо усунення недоліків клопотання, які слугували попередньому скасуванню апеляційним судом ухвали слідчого судді про накладення арешту на вилучене майно та повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, що вказує на необґрунтованість апеляційної скарги прокурора.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, рішення слідчого судді, як немотивоване і ухвалене з істотним порушенням вимог КПК України за результатами неповного з`ясування обставин справи скасувати на підставі п.п.1,3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.411 КПК України, та постановити нову ухвалу в порядку п.2 ч.3 ст.407 КПК України.

З урахуванням вимог ч.3 ст.173 КПК України, майно вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ), підлягаєнегайному поверненню власнику майна.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.10.2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ФР ДПІ у Малиновському району м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області про арешт майна вилученого за адресою: АДРЕСА_1 ), за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за № 0000012 від 26.04.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ФР ДПІ у Малиновському району м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_9 погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 в кримінальному провадженні №0000012 від 26.04.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України про арешт майна вилученого за адресою: АДРЕСА_1 ) залишити без задоволення.

Зобов`язати слідчого в кримінальному провадженні повернути власнику майно, вилучене під час обшуку 10.08.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 ).

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4