В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0013330 від 27.09.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 27.09.2017 приблизно о 20-13 год. з метою огляду наявних у продажу товарів зайшов до ТОВ «РУШ» магазину «ЄВА», який розташований у м. Києві, по вулиці Петра Запорожця, 28.
В торгівельній залі вказаного магазину, у відділі «Парфумерії», приблизно о 20 годині 14 хвилин ОСОБА_4 розглядаючи порфумерію, побачив туалетну чоловічу воду «Sergio Tacchini Club Intense» та взявши тестер даної туалетної води в руки, поприскав на себе.
В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення з магазину «ЄВА» туалетної чоловічої води «Sergio Tacchini Club Intense».
Реалізовуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в торгівельній залі магазину «ЄВА», приблизно о 20 годині 15 хвилин, керуючись в своїх діях корисливим мотивом ОСОБА_4 , користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиці у відділі «Парфумерія» туалетну чоловічу воду «Sergio Tacchini Club Intense» та тримаючи її в руках, направився до виходу з магазину через антикрадіжні рамки, не оплативши за вказану туалетну чоловічу воду в касі магазину.
Отже, ОСОБА_4 таємно викрав з ТОВ «РУШ» магазину «ЄВА» належне ТОВ «РУШ» майно, а саме туалетну чоловічу воду «Sergio Tacchini Club Intense», вартістю 639,20 грн. та, залишивши приміщення магазину «ЄВА», розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.
Останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.
Також, крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами справи.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позицій.
За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України,за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку,приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за вище встановлених обставин.

З урахуванням наведеного суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями скоїв теємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (не працює, раніше не судимий, не одружений), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 185 КК України у виді позбавлення волі та зі звільненням від відбування покарання, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа ст. 76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Зокрема, про можливість належної соціалізації обвинуваченогота його допустиму репутацію свідчить невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (невстановленість зловживання алкогольними напоями та інші), характер вчиненого кримінального правопорушення,поведінка під час та після вчинення кримінального правопорушення, відсутність за його результатами будь-яких непомірних наслідків для інтересів суспільства, які б безумовно превелювали над принципом поваги до свободи особистості і дали б змогу суду прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді особистого зобов`язання, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та дані про її особу слід залишити без змін, однак покласти обов`язки з числа регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України до набрання вироком законної сили.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред"явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін до набрання вироком законної сили та поряд з цим до набрання вироком законної сили покласти на нього наступні обов`язки з числа регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України, як-то: не відлучатися із м. Києва без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Речові докази: туалетну чоловічу воду «Sergio Tacchini Club Intense» - залишити у власності потерпілого.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я: ОСОБА_1