Справа №505/3841/15
Пр. №1-кп/505/67/18
ВИРОК
06.04.2018 р. Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городок, Хмельницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, знаходиться в розпорядженні начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 , а зареєстрованого АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України
Обвинувачений капітан ОСОБА_5 з 31 січня 2015 року проходить військову службу на посаді офіцера відділення протидії контрабандній діяльності оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 30 квітня по 09 червня 2015 року він тимчасово виконував обов`язки за вакантною посадою заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (далі ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 ») ІНФОРМАЦІЯ_3 з оперативно-розшукової роботи начальника прикордонного оперативно-розшукового відділення.
В цей час ОСОБА_5 познайомився з жителем с. Степанівка Красноокнянського району Одеської області ОСОБА_6 , який повідомив, що має намір в подальшому переміщувати товари через митний кордон України поза митним контролем.
ОСОБА_5 , маючи на меті використання ОСОБА_6 як джерело оперативної інформації для успішного виконання службових завдань, а також для одержання від нього грошових коштів з корисливою метою незаконного збагачення, вирішив увести останнього в оману з метою входження у довіру, та пообіцяв ОСОБА_6 сприяння у контрабандній діяльності нібито з використанням свого службового становища.
Зокрема, 18 травня 2015 року в розмові на вулиці біля с. Ткаченково Красноокнянського району ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, умисно створюючи собі умови для незаконного збагачення та безперешкодного одержання оперативної інформації, повідомив ОСОБА_6 неправдиву інформацію про те, що з використанням свого службового становища при виконанні обов`язків заступника начальника ВПС «Ткаченкове» ІНФОРМАЦІЯ_3 з оперативно-розшукової роботи він має можливість організувати на ділянці відповідальності вказаного підрозділу охорони державного кордону створення та функціонування каналу переміщення товарів через митний кордон України поза митним контролем, а також запропонував ОСОБА_6 забезпечити безперешкодне ввезення підакцизних товарів на митну територію України поза митним та іншими видами контролю за неправомірну вигоду в сумі не менше 13 доларів США з коробки незаконно ввезених на територію України тютюнових виробів, увівши таким чином ОСОБА_6 в оману з метою заволодіння належними останньому грошовими коштами.
11 червня 2015 року ОСОБА_6 біля повороту на с. Гулянка Красноокнянського району на узбіччі автомобільної траси М-13 «Кіровоград-Платонове» зустрівся з ОСОБА_5 , який, продовжуючи виконання свого злочинного наміру та надалі вводячи ОСОБА_6 в оману, запропонував йому перевозити контрабанду через водойму з використанням човна у зоні відповідальності ВПС «Ткаченкове» в с. Дубово Красноокнянського району Одеської області, у якому лінія державного кордону України проходить через ОСОБА_7 став. При цьому, ОСОБА_5 повідомив, що пропонує саме такий спосіб незаконного перетину державного кордону, оскільки при ньому не залишається слідів. Тоді ж він, ОСОБА_5 , зобов`язався за грошову винагороду забезпечити розстановку прикордонних нарядів таким чином, щоб ОСОБА_6 міг безперешкодно перетинати кордон у зазначеному місці, а також перемістити контрабандний товар до місця схову на території України. Після цього ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 знайти тихохідного моторного човна для пересування та переміщення контрабанди вказаною водоймою. Цим самим ОСОБА_5 увів ОСОБА_6 в оману, повідомивши неправдиву інформацію про те, що нібито має відповідні службові повноваження для розстановки прикордонних нарядів, що не відповідало дійсності, оскільки такими повноваженнями наділений виключно начальник відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».
Усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_5 , громадянин ОСОБА_6 звернувся із заявою до правоохоронних органів.
Під час контролю за вчиненням злочину встановлено, що 23 червня 2015 року у зв`язку з призначенням 09.06.2015 р. на посаду заступника начальника ВПС «Ткаченкове» ІНФОРМАЦІЯ_3 з оперативно-розшукової роботи старшого лейтенанта ОСОБА_8 , ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що у подальшому реалізовувати схему контрабандного ввезення на митну територію України товарів підакцизної групи запропонованим ним, ОСОБА_5 , каналом ОСОБА_6 має у «співпраці» з ОСОБА_8 , після чого 30 червня 2015 року познайомив його з останнім. Цим самим ОСОБА_5 черговий раз увів ОСОБА_6 в оману, оскільки не повідомив, що ОСОБА_8 не поставлений до відому щодо домовленості між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про сприяння у контрабандній діяльності за грошову винагороду.
12 липня 2015 року у період з 1 до 4 години ОСОБА_6 , помилково вважаючи, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з використанням свого службового становища організували йому канал для переміщення товару через кордон, з використанням човна перемістив поза пунктом пропуску через водойму у зоні відповідальності ВПС «Ткаченкове» у с. Дубово Красноокнянського району Одеської області, поза митним та іншими видами контролю з території так званої «Придністровської молдавської республіки» на митну територію України товари підакцизної групи 180 коробів з тютюновими виробами, про що 15 липня 2015 року повідомив ОСОБА_5
21 липня 2015 року, близько 12-13 години, ОСОБА_5 під час зустрічі у кафе «Баварія» за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи довірливі стосунки, які виникли між ним та ОСОБА_6 , з корисливих мотивів та використовуючи обман, повідомив ОСОБА_6 , що за нібито надану ними ОСОБА_5 та ОСОБА_8 можливість безперешкодного контрабандного переміщення на митну територію України 180 коробів з тютюновими виробами ОСОБА_6 має передати йому грошові кошти в сумі 13 доларів США з кожного ввезеного коробу, тобто на загальну суму 2340 доларів США, після чого вони надаватимуть ОСОБА_6 можливість і далі безперешкодно ввозити на митну територію України контрабанду створеним ними каналом.
ОСОБА_6 дій з використанням наданої ОСОБА_5 та ОСОБА_8 влади та службового становища організацію каналу безперешкодного переміщення на митну територію України поза митним та іншими видами контролю товарів підакцизної групи 180 коробів тютюнових виробів, хоча насправді ніяких дій ОСОБА_5 з цією метою вчинено не було, а ОСОБА_8 про злочинний умисел ОСОБА_5 взагалі не знав.
ОСОБА_6 каналу безперешкодного переміщення на митну територію України з території так званої «Придністровської молдавської республіки» поза митним та іншими видами контролю товарів підакцизної групи 180 коробів тютюнових виробів.
Під час судового розгляду прокурором ОСОБА_3 було надано до суду обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням в порядку ст. 338 КПК України із ч. 3 ст. 368 КК України на ч. 1 ст. 190 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_5 як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).
Згідно даної угоди прокурор Військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинувачений ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 з другої сторони дійшли згоди щодо формулювання та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а саме те, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, сприяв слідству у розкритті даного злочину, розкаявся у скоєнні кримінального правопорушення.
Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на один рік, замість якого на підставі ч. 1 ст. 58 КК України призначити службове обмеження для військовослужбовців на той самий строк, тобто на один рік. Враховуючи, що ОСОБА_5 з 23.08.2015 р. по 06.09.2015 р. під час досудового розслідування утримувався під вартою, то згідно до ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення до трьох днів службового обмеження, що складає 42 дні (14 днів тримання під вартою помножити на 3), та визначено остаточне покарання у вигляді 10 місяців 20 днів службового обмеження. Протягом зазначеного строку відбуття покарання із суми грошового забезпечення ОСОБА_5 необхідно проводити відрахування в дохід держави у розмірі десяти відсотків.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 1841 (одна тисяча вісімсот сорок одна) гривня 20 коп.
Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані стосовно ОСОБА_5 в ході досудового розслідування, в тому числі запобіжний захід у вигляді застави та арешт майна ОСОБА_5 .
Крім того сторонами угоди про визнання винуватості узгоджено, що необхідно повернути заставодавцю ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 365400 (триста шістдесят п`ять тисяч чотириста) грн., які були сплачені останнім як заставодавцем відповідно до ухвали апеляційного суду Одеської області від 5 серпня 2015 року, номер провадження 11-сс/785/1088/15, відносно ОСОБА_5 . Застава сплачена по платіжному дорученню №46334815 від 06 серпня 2015 р. через Одеське обласне управління АТ Ощадбанк в сумі 365400 (триста шістдесят п`ять тисяч чотириста) грн.
Також сторонами угоди про визнання винуватості узгоджено, що речові докази: грошові кошти у сумі 2340 доларів США та 160 доларів США, загалом 2500 доларів США, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Військової прокуратури Південного регіону України м. Одеса вул. Пироговська, 11 повернути власнику ОСОБА_6 а сумку «барсетку» чорного кольору та блокнот, які знаходяться в приміщенні Котовського міськрайсуду, Одеської області повернути власнику ОСОБА_5 .
Отримана згода прокурора Військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 на призначення вищевказаного покарання.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_5 .
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України, добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив указану угоду з ним від 05.04.2018 року затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.
В судовому засідання прокурор Військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 просив затвердити укладену угоду з обвинуваченим про визнання винуватості.
Захисник ОСОБА_4 також просив суд затвердити вищевказану угоду про визнання винуватості.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода про визнання винуватості.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України за ч. 1 ст. 190 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Узгоджена угодою про визнання винуватості міра покарання для ОСОБА_5 з урахуванням його характеризуючих даних відповідає чинному законодавству.
Щире каяття, позитивно характеризується за місцем проходження військової служби, сумлінне несення військової служби, згідно ст. 66 КК України судом визнаються, як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 .
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором Військової прокуратури Південного регіону України угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди про визнання винуватості та наслідки її невиконання.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 обирався у вигляді застави.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 124 КПК України.
Враховуючи викладене, на підставі ч. 1 ст. 58 КК України, ч. 5 ст. 72 КК України керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 468, 469, 472-476 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 58 КК України призначити ОСОБА_5 службове обмеження для військовослужбовців на 1 (один) рік.
Зарахувати ОСОБА_5 термін тримання під вартою в період досудового розслідування з 23.08.2015 р. по 06.09.2015 р.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення до трьох днів службового обмеження, що складає 42 дні (14 днів тримання під вартою помножити на 3), та призначити йому остаточне покарання у вигляді 10 (десяти) місяців 20 (двадцяти) днів службового обмеження з відрахуванням із суми грошового забезпечення ОСОБА_5 в доход держави десяти відсотків.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 1841 (одна тисяча вісімсот сорок одна) гривня 20 коп.
Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані стосовно ОСОБА_5 в ході досудового розслідування, в тому числі запобіжний захід у вигляді застави та арешт майна.
Речові докази: грошові кошти у сумі 2340 (дві тисячі триста сорок) доларів США та 160 (сто шістдесят) доларів США, а всього 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Військової прокуратури Південного регіону України м. Одеса вул. Пироговська, 11 повернути власнику ОСОБА_6 ;
Речові докази: сумку «барсетку» чорного кольору та блокнот, які знаходяться в приміщенні Котовського міськрайсуду, Одеської області повернути засудженому ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений, до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайсуд, Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1