Провадження №1-в/523/332/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2017 року м. Одеса

Суддя Суворовський районний суд міста Одеси у складі судді ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотанням ОСОБА_2 про визнання його таким, що немає судимості за вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 06.06.2008 року з 23.04.2014 року,

ВСТАНОВИВ:
До Суворовського районного суду міста Одеси надійшло клопотання ОСОБА_2 про зняття судимості за вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 06.06.2008 року.

Клопотання обґрунтоване тим, що вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 06.06.2008 року ОСОБА_2 був засуджений за ч.2 ст. 187 КК України. 26.08.2008 року ухвалою апеляційного суду Одеської області дії ОСОБА_2 були перекваліфіковані та останнього засуджено за ч.2 ст. 186 КК України.

На підставі постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 22.04.2011 року ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання із ПВК № 51 умовно-достроково на 1 місяць 27 днів.

Посилаючись, на те що його засуджено за злочин середньої тяжкості та він протягом трьох років з дня дострокового звільнення не вчиняв нового злочину, просив визнати його таким, що немає судимості за вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 06.06.2008 року з 23.04.2014 року .

Дослідивши подане клопотання, суддя прийшов до наступного.

26.08.2008 року ухвалою апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2 засуджений за ч.2 ст. 186 КК України.

Відповідно до постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 22.04.2011 року ОСОБА_4 звільнений умовно-достроково від відбуття покарання на 1 місяць 27 днів.

Згідно ст.12 КК України злочин передбачений ч.2 ст. 186 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 90 ч. 3 КК України, якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).

Відповідно до ч.1 ст. 89 КК УКраїни такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Згідно з положеннями ч.2 ст.91 КК України, зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також за корупційні злочини.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_2 був засуджений за умисний тяжкий злочин ( ст.186 ч.2 КК України), зняття судимості до закінчення строків, передбачених ст.89 КК України, не допускається відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.91 КК України, а тому суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про визнання ОСОБА_2 таким

що немає судимості за вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 06.06.2008 року з 23.04.2014 року .

Керуючись ст.ст. 89-91 КК України, ст.ст. 369-372, 538, 539 КПК України, суддя-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про визнання його таким, що немає судимості за вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 06.06.2008 року з 23.04.2014 року, відмовити.

Ухвала може бути оскарження в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області, через Суворовський районний суд міста Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 7-динней строк з дня її отримання.

Суддя