Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
попереднього розгляду
17 листопада 2014 р. м.Рівне
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1 з участю прокурора ОСОБА_2 при попередньому розгляді кримінальної справи за апеляцією потерпілої ОСОБА_3 на вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и в :

Вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13 жовтня 2014 року ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.1 ст.126 КК України, виправдано за недоведеністю його участі у вчинені злочину.

В апеляції на вказаний вирок потерпілою ставиться питання про скасування вироку та постановлення нового, яким пропонується визнати винним ОСОБА_4 і засудити його до покарання у відповідності із ст.126 ч.1 КК України. При цьому зазначено, що виправдальний вирок не відповідає матеріалам справи, а наявні в матеріалах справи докази дозволяють апеляційній інстанції скасувати цей вирок і постановити новий.

Згідно вимог ч.1 ст.350 Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 року (далі КПК 1960 р.), в апеляції зазначаються: 1) назва суду, якому адресується апеляція; 2) особа, яка подає апеляцію; 3) вирок, ухвала чи постанова, на які подається апеляція, і назва суду, який їх постановив; 4) вказівка на те, в чому полягає незаконність вироку, ухвали, постанови та доводи на її обгрунтування; 5) прохання особи, яка подає апеляцію; 6) перелік документів, які додаються до апеляції.

За роз?ясненнями, які містяться у п.5 постанови № 1 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку, як випливає із ч. 3 ст. 358 і ч. 5 ст. 362 КПК, під час судового слідства апеляційний суд може досліджувати всі докази, що є у справі, або лише ті, правильність оцінки чи повноти дослідження яких судом першої інстанції оспорено в апеляції (апеляціях), або ж які він зовсім не досліджував. Виходячи з принципу безпосередності дослідження доказів апеляційний суд не вправі дати їм іншу оцінку, ніж та, яку дав суд першої інстанції, якщо їх не було досліджено під час апеляційного розгляду справи.

З апеляції вбачається, що вона зазначеним вимогам не відповідає.

Зокрема, апеляція не містить обґрунтування щодо необхідності проведення судового слідства та його об?єму яким саме доказам суд першої інстанції дав не правильну, на думку апелянта, оцінку, які докази дослідив неповно та які докази і в якому порядку, має дослідити апеляційний суд.

Згідно положення ст.352 КПК 1960 р. у разі невиконання особою, яка подала апеляцію, вимог, передбачених статтею 350 цього Кодексу, головуючий своєю постановою залишає апеляцію без руху та повідомляє про необхідність виконання зазначених вимог закону протягом семи діб з моменту одержання повідомлення.

Оскільки головуючим не було дотримано вказаних вимог та призначено справу до апеляційного розгляду на 23 грудня 2014 року, то справа підлягає поверненню суду першої інстанції для виконання вимог ст.352 КПК 1960 р.

За наведених обставин, враховуючи думку прокурора про необхідність повернення справи суду першої інстанції, та керуючись ст.ст.357-359 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Кримінальну справу щодо ОСОБА_4 повернути Дубенському міськрайонному суду Рівненської області для виконання вимог ст.352 КПК 1960 р.

Суддя