Провадження №1-кп/761/567/2017
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000584 від 18.01.2016 року, відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кант, Исик-Атинського району Чуйської області, Киргизька республіка, киргиза, громадянина Киргизької республіки, не працюючого, неодруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в місті Києві, раніше судимого:

-11.10.2012 року вироком Голосіївським районного суду м. Києва за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого 07.07.2014 року від подальшого відбуття покарання на підставі п. «а» ст. 4 Закону України «Про амністію у 2014 році»

-11.10.2016 року вироком Шевченківським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 510 грн.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

17.01.2016 року, близько о 23 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 31-А, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , який йшов вулицею та ніс на плечі рюкзак з речами. ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_3 та завів з ним бесіду. У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 , із затосуванням насильства щодо останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 завів ОСОБА_7 до внутрішнього двору будинку АДРЕСА_2 , де наніс три удари кулаками у голову та тулуб потерпілого. Схопивши одною рукою комірець куртки ОСОБА_9 , а іншою штовхнувши його на землю, ОСОБА_3 зняв куртку з потерпілого, у яку він був одягнений, вартістю 1000 гривень, та у кишені якої, знаходився мобільний телефон марки "NOKIA x-2" IMEI 1: НОМЕР_1 , " IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 200 гривень. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 підняв з землі рюкзак чорного кольору з жовтими матерчатими вставками на замках, вартістю 300 гривень, що належав потерпілому та у якому знаходились: планшет марки "ASUS Nexus 7c", серійний номер 07b0b998, вартістю 15999 рос. рублів (що на момент вчинення кримінального правопорушення за офіційним курсом НБУ становить 5119 ( п"ять тисяч сто дев"ятнадцять грн. ) 68 коп., який був у чохлі вартістю 400 грн., рушник білого кольору вартістю 20 грн. і засоби особистої гігієни, що належали ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення крисінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 7039 грн. 68 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушеня не визнав, у повному обсязі заперечував обставини, викладені в обвинувальному акті щодо місця, часу та способу вчинення кримінального правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав суду показання про те, що він 17 січня 2016 року перебував у інтернет клубі "Онлайн" приблизно з 22.00 року і до 10.00 18 січня2016 року. Телефон «Нокіа» він отримав від ОСОБА_10 , який надав його йому в користування. Планшет також надав ОСОБА_11 . Рюкзак також був вилучений з кімнати свідка ОСОБА_10 . Між тим, достовірних та належних доказів перебування в інтернет-клубі обвинувачений суду не надав.

Суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_3 , наданих в судовому засіданні, оскільки розцінює їх, як бажання уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Проте винуватість ОСОБА_3 у повному обсязі підтверджується показаннями потерпілого, свідка, отриманих від них у судовому засіданні, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який надав суду показання про те, що на початку січня 2016 року він, проходячи по вулиці в напрямку метро, побачив чоловіка, та відчувши небезпеку, почав тікати. Невідомий на той момент чоловік наздогнав його та почав бити, після чого викрав рюкзак, в якому були планшет марки "ASUS Nexus 7c" та телефон марки "NOKIA", рушник та засоби особистої гігієни. Після того, як він впав в сніг, обвинувачений його бив, наказав не вставати та погрожував зарізати. Після цього обвинувачений втік. Потерпілий також надав суду покази, що під час проведення впізнання він впізнав обвинуваченого за ознаками рис обличчя та зростом;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який надав суду показання про те, що обвинувачений повідомив йому, що на нього напали двоє осіб і почали бити, після чого він забрав у них рюкзак. ОСОБА_3 передав йому даний рюкзак в закинутому дитячому садку, оскільки вони там проживали разом. Рюкзак був чорного кольору з помаранчевимим вставками, він ним користувався близько місяця, після чого його вилучили співробітники поліції. Також свідок спростував показання ОСОБА_3 в частині твердження останнього, що саме він (свідок ОСОБА_13 ) передав йому мобільний телефон, планшет та рюкзак.

Крім того, винність обвинуваченого та сам факт події кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 18.01.2016 року, з долученими до нього фотознімками, відповідно до якого у ході огляду місця події за участю ОСОБА_7 , було встановлено місце за адресою: АДРЕСА_3 , де, як повідомив ОСОБА_7 його пограбували і де було виявлено пляму бурого кольору на підлозі біля сходів 1-го поверху 3-го під"їзду будинку;

- протоколом огляду місця події від 03.08.2016 року, відповідно до якого у ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Старовокзальна,12 у ОСОБА_3 було вилучено добровільно виданий ним мобільний телефон "NOKIA" IMEI № 1: НОМЕР_3 , IMEI № 2 : НОМЕР_2 та квитанція з ломбарду ПТ ЗТ " Скарбниця" серії НОМЕР_4 про здачу планшету "ASUS" с/н 07b00b998;

- протоколом виїмки в порядку тимчасового доступу до речей та документів, відповідно до якого, у ході виїмки у ТОВ " Лайфселл" було отримано інформацію про те, що 17.01.2016 року потерпілий користувався мобільним телефоном із терміналом IMEI № 1: НОМЕР_3 у якому була сімкарта НОМЕР_5 , останнє з"єднання було зареєстровано о 23 год.15 хв. за адресою: м. Київ, вул. Довнар-Запольського 8-А, AZ 270;

- протоколом пред"явлення особи для впізнання від 16.08.2016 року, відповідно до якого потерпілий особисто візуально впізнав серед 4-х пред"явлених осіб ОСОБА_3 , як невідомого, який 17.01.2016 року завдав йому тілесні ушкодження та відкрито викрав його рюкзак із планшетом "ASUS" та особистими речами, а також куртку із телефоном " NOKIA";

Посилання сторони захисту, щодо суттєвих порушеннь кримінально-процесуального законодавства, які унеможиливлюють постановлення обвинувального вироку суду, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшло.

Між тим суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ч.1 ст. 87 КПК України, слід визнати недопустимим доказом у справі протокол пред"явлення предметів для впізнання від 16.08.2016 року, оскільки згідно протоколу огляду місця події, під час якого був вилучений рюкзак чорного кольору, огляд був проведений не уповноваженою на те особою, в порушення п.2.ч.2 ст. 40 КПК України, а саме, слідчим УП ГУНП ОСОБА_14 , який згідно з м атеріалами справи, не був включений до групи слідчих.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, які слід кваліфікувати як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насилства, яке не є небезпечним для життя чи здоров*я потерпілого.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким кримінальним правопорушенням, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі і проти власності, будучи звільненим з місць позбавлення волі у червні 2014 року, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив кримінально-карану діяльність, маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем відбування покарання та колишнього працевлаштування характеризується посердньо, не одружений, не працював.

Обставин, які пом*якшують або обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його віку та стан здоров`я, суд вважає необхідним і достатнім покарання для його виправлення й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією закону, за яким визнав його винним.

Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні, у виді тримання під вартою, слід залишити застосованим до набрання вироком законної сили.

Цивільні позови у провадженні не заявлялись, судові витрати у провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 18 серпня 2016 року, з дати фактичного затримання останнього

Зарахувати в строк остаточно призначеного покарання, у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України №838 VIII від 26.11.2015 року), строк попереднього ув*язнення ОСОБА_3 з 18 серпня 2016 року до 20 червня 2017 року, із розрахунку один день попереднього ув*язнення за два дні позбавлення волі.

Зарахувати в строк остаточно призначеного покарання, у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року), строк попереднього ув*язнення ОСОБА_3 з 21 червня 2017 року до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід, у виді тримання під вартою, залишити застосованим до ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили.

Речові докази, приєднані до матеріалів кримінального провадження постановою слідчого про визнання та приєднання речових доказів від 17.08.2016 року: рюкзак чорного кольору із жовтими матерчатими вставками на замках, мобільний телефон "NOKIA x-2" IMEI 1: НОМЕР_1 , " IMEI 2: НОМЕР_2 - залишити у володінні потерпілого.

В решті речові докази залишити зберігатись при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1