Справа № 635/5784/17
Провадження № 1-кп/635/818/2018
У Х В А Л А
Іменем України
09 січня 2018 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурор - ОСОБА_3 ,
обвинувачена - ОСОБА_4 ,
захисник - ОСОБА_5 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -
в с т а н о в и в :
В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Під час судового розгляду вищезазначеного кримінального провадження захисником ОСОБА_5 було заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_4 в порядку ч. 3 ст. 315 КПК України.
В обґрунтування клопотання захисник зазначає, що 29.06.2017 року ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді застави у сумі 128000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень, з покладенням на останню обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого, місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками по кримінальному провадженню, про всі обставини, що стосуються кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003274 від 12 серпня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. На думку захисника, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу. Так, до слідчого судді не зверталися з клопотаннями про продовження дії застави, запобіжний захід продовжено не було. Оскільки застава була внесена 04.07.2017 року, а процесуальні обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого з моменту внесення застави, враховуючи те, що обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше 2 місяців, то запобіжний захід у вигляді застави припинив свою дію 04.09.2017 року. Захисник зазначає про відсутність ризиків вказаних у ст. 177 КПК України та необхідність врахування обставин, відповідно до п. п. 4, 5, 6, 7 ч. 1 ст. 178 КПК України.
Крім того, захисник зазначила, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітню дитину та батьків-пенсіонерів, яким необхідна постійна допомога, матір обвинуваченої хвора на рак.
В судовому засіданні захисник та обвинувачена підтримали клопотання у повному обсязі, просили змінити запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання та повернути заставу у зв`язку із закінченням її строку дії.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.
Дослідивши вищезазначене клопотання та матеріали справи, заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 11 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
З урахуванням викладеного суд вказує, що незвернення прокурора з клопотанням про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є підставою, згідно ч. 6 ст. 194 КПК України, виключно для припинення дії ухвали слідчого судді в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків.
При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, у випадку доведення існування обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, на підозрюваного в будь-якому випадку покладається обов`язок з`являтися за кожною вимогою до суду або іншого визначеного органу державної влади, який діє протягом строку дії відповідного запобіжного заходу.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що запобіжний захід у вигляді застави відносно обвинуваченої свою дію не припинив, обов`язок прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора та суду також діє, а відтак підстав для повернення застави особі, яка її внесла у суду немає. Незвернення ж прокурора з клопотанням про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України підставою для повернення застави не являється.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу вказані ризики не змінились та є триваючими, крім того, обставини, які характеризують особу обвинуваченої, та якими обґрунтовує своє клопотання захисник ОСОБА_5 , існували ще до обрання запобіжного заходу, тому враховувати ті ж самі обставини як підставу для зміни або скасування запобіжного заходу у вигляді застави є недоцільним.
Враховуючи те, що застава є безстроковим запобіжним заходом, який не пов`язаний з обмеженням конституційного права особи на свободу і особисту недоторканість, крім того, розмір застави було обрано після оцінювання сукупності обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винною у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, суд вважає, що обраний запобіжний захід у вигляді застави слід залишити без змін, оскільки він є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків та запобігання ризику ухилення від суду.
Керуючись ст. ст. 9, 132, 177, 178, 182, 194, 201, 331 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1