Іванківський районний суд Київської області
Справа № 1 -239/ 2010 р.
ВИРОК

Іменем України

04 листопада 2010 року Іванківський районний суд Київської області в складі головуючого судді Гавриленка В.Г. при секретарі Самородській А.Б., з участю прокурора Сосюри О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Іванків кримінальну справу про обвинувачення : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, гр.України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працює, не судимий, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4. 70 Іванківського р-ну Київської області,

за ч.2 ст.15. ч.1 ст.267-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

12.09.2010 року, близько 8-ї години ОСОБА_1 з корисливих мотивів, маючи на меті назбирати грибів та в подальшому перемістити їх в с.Потока Іванківського району Київської області для власних потреб, оминаючи контрольно-перепускні пункти міліції, встановлені по периметру зони відчуження, через прорив у огорожі із колючого дроту, в районі с.Потока Іванківського району Київської області незаконно проник на територію зони відчуження, чим порушив п.2.1 вимог Інструкції про контрольно-перепускний режим зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення № 46 від 22.06.2004 року, та прийшов у лісовий масив в районі відселеного населеного пункту Розсоха зони відчуження, на території якого у період з 9-ї до 10-ї години цього ж дня , назбирав грибів загальною вагою 18 кг, які склав до дерев'яної плетеної корзини та господарської поліпропіленової сумки, які взяв у себе вдома з метою полегшення переміщення ^назбираних грибів за межі зони відчуження, та намагався назбирані гриби, без передбаченого законом дозволу і без проходження дозиметричного контролю перемістити за межі зони відчуження для власних потреб, чим порушив п.3 та п.4 ст.12 Розділу 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином ОСОБА_1 вчинив з прямим умислом діяння безпосередньо спрямоване на вчинення злочину, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як під час переміщення за межі зони відчуження грибів, неподалік прориву у дротяній огорожі, на території зони відчуження, в районі с.Потока Іванківського р-ну Київської області, близько 11-ї години, 12.09.2010 року, його було затримано працівниками міліції БМзОЗРЗ ГУМВС України в Київській області, гриби загальною вагою 18 кг були вилучені працівниками міліції.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.267-1 КК України визнав повністю і в своїх показах підтвердив всі обставини скоєння ним злочину, указані у встановлюючій частині вироку. Показав суду, що 18 кг грибів назбирав в зоні для себе, для особистого вживання і хотів їх перемістити за межі зони до місця свого проживання в с.Потока, але був затриманий міліцією. В скоєному розкаюється, запевнив суд, що більше в зону за грибами ходити не буде.

У відповідності із ст.299 КПК України, суд за згодою прокурора та підсудного визнав недоцільним досліджувати в судовому засіданні докази стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, при цьому роз'яснено, що в такому випадку вони позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку. Суд обмежив судове слідство тільки допитом підсудного та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу підсудного. Суд вважає, що фактичні обставини справи, вказані у встановлюючій частині вироку, вина підсудного доводяться наявними доказами в своїй сукупності, що маються в матеріалах кримінальної справи.

Відповідно до характеристики, що мається в справі, по місцю проживання підсудний характеризуються позитивно. На обліках, у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Раніше не судимий. Являється потеплілим від наслідків аварії на ЧАЕС 3 категорії.

Зібраними по справі доказами вина підсудного доведена, а його злочинні дії органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.267-1 КК України, як вчинення закінченого замаху на порушення вимог радіаційної безпеки, а саме у спробі перемістити за межі зони відчуження грибів, без надання передбаченого законом дозволу і без проведення дозиметричного контролю.

Обставинами, які передбачені ст.66 КК України, що пом'якшують покарання підсудного, суд вважає його щире каяття. Обставин, які передбачені ст.67 КК України, що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

Обираючи покарання підсудному, суд приймає до уваги ступінь і характер скоєного ним злочину, особу підсудного, і вважає, що підсудному слід обрати покарання у межах санкції ч.1 ст.267-1 КК України у вигляді обмеження волі. Суд вважає за можливе застосувати до підсудного положення ст.,75, 76 КК України, оскільки приходить до висновку , що виправлення підсудного можливе без реального відбування покарання.

Міру запобіжного заходу підсудному до вступу вироку в законну силу слід залишити у вигляді підписки про невиїзд із постійного місця проживання.

Керуючись ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч,2 ст.15, ч.1 ст.267-1 КК України та призначити йому покарання - один рік обмеження волі.

У відповідності із ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання із випробовуванням, встановивши йому однорічний іспитовий строк.

Покласти на ОСОБА_1 обовязки згідно ст..76 КК України, а саме не виїзжати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально- виконавчої системи про зміну свого місця проживання та роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді підписки про невиїзд із постійного місця проживання.

Речові докази: деревяну корзину та господарську сумку - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд на протязі 15 днів з його дня оголошення в суді.

Суддя: