АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1512/17 Справа № 175/4215/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2017 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002072 від 11 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю:

представника третьої особи адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА :
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого. Також, подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та накладено арешт на КАМАЗ, модель 374010, 1993 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , з паливоцистерною, який належить ОСОБА_7 ; а також на ключ із замка запалювання та товарно-транспортну накладну № 104620 від 10 листопада 2017 року в двох екземплярах. Даний автомобіль залишений на зберіганні за адресою: м. Дніпро, проспект Слобожанський, 1-Г.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя зазначив, що відповідно до постанови слідчого від 11 листопада 2017 року вказане майно визнано речовими доказами і є предметом кримінального правопорушення, тому з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення виконання завдань кримінального провадження і арешт вказаного майна є необхідним.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, представник посилається на те, що ухвалу було постановлено в судовому засіданні без виклику власника майна, копію якої вони отримали тільки 23 листопада 2017 року, про що є розписка в матеріалах справи, у зв`язку з чим просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі зазначає про незаконність ухвали слідчого судді та вважає її такою, що підлягає скасуванню з таких підстав. Зауважує, що згідно ухвали слідчого судді органом досудового розслідування внесено відомості до ЄРДР про подію, яка відбулась на 4 місяці пізніше. Також, ухвалою взагалі не встановлено склад кримінального правопорушення, зокрема, об`єктивну та суб`єктивну сторони, суб`єкт, предмет злочину, спосіб його вчинення, не зазначено підстав, з яких визначено, що товарно-транспортні накладні мають ознаки підроблення. На його думку, відсутні правові підстави для накладення арешту на майно. Так, слідчим суддею не враховано, що арештоване майно не використовувалось як засіб чи знаряддя вчинення злочину, не є предметом злочину та не набуте в результаті вчинення злочину і не є доходами від нього. Також, ОСОБА_7 не є підозрюваним або особою, яка несе цивільну відповідальність за шкоду завдану правопорушенням. Цивільний позов у провадженні не заявлений. Посилається на порушення принципу змагальності, оскільки власник майна не викликався в судове засідання і був позбавлений надати суду свої докази. Зазначає, що власником автомобіля є ОСОБА_7 , який відповідно до договору оренди надав транспортний засіб орендарю ТОВ «Турія» з метою використання його в господарській діяльності, яке має на балансі дизельне пальне, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю та видатковими накладними.

В судовому засіданні представник третьої особи підтримав апеляційну скаргу, надав пояснення, аналогічні доводам скарги і, з підстав, зазначених в скарзі, просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників апеляційного провадження, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про дотримання апелянтом строку на апеляційне оскарження, колегія суддів виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без виклику власника майна та його представника, а отже за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк її апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії даної ухвали. Враховуючи те, що у матеріалах провадження наявна заява представника адвоката ОСОБА_6 про ознайомлення з матеріалами справи від 23 листопада 2017 року, а також відсутність інших відомостей про отримання апелянтом копії ухвали, в той же час, апеляційна скарга подана 27 листопада 2017 року, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження не пропущений, у зв`язку з чим не входить в перевірку поважності причин пропуску строку, зазначених у відповідному клопотанні та вирішення питання про його поновлення.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже, за правилами ст. 132 КПК України, його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи представника, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними з огляду на наступне.

Так, з наданих матеріалів провадження вбачається, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002072 від 11.07.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, вчиненого при наступних обставинах.

10 листопада 2017 року, до Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від ОСОБА_8 - регіонального менеджера ТОВ «Вог рітейл», про те, що 10 листопада 2017 року близько 16 годин 00 хвилин, невстановлена особа, знаходячись за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Партизанське, вул. Леніна нафтобаза «Вог», шляхом обману, використовуючи підроблені документи, за допомогою автомобіля бензовоза «КАМАЗ» НОМЕР_1 заволодів паливом ТОВ «Вог Рітейл».

Оглядом місця події від 11 листопада 2017 року встановлено, що за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, поряд із будинком № 116 розташований автомобіль «КАМАЗ» (модель 374010, рік випуску - 1993), зеленого кольору, ДНЗ НОМЕР_1 , номер кузова УЕЧ - НОМЕР_2 , ХТС541000Р2052853 з паливоцистерною - С об`ємом 5 кубічних метрів, в котрій знаходиться речовина схожа на дизельне паливо. ТЗ «КАМАЗ», згідно свідоцтва про реєстрацію, зареєстрований 28 листопада 2006 року та належить ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений ТЗ був під керуванням ОСОБА_9 , на яке у водія ТЗ є товарно-транспортні накладні № 104620 (в двох екземплярах) від 10 листопада 2017 року.

Зазначений вище ТЗ «Камаз» з паливоцистерною із вмістом, а також товарно - транспортні накладні було вилучено, опечатано та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 .

Також під час огляду місця події вилучено свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 на «КАМАЗ» та ключ із замку запалення, з гравіюваннями «КАМАЗ» та «В 1213».

Вилучене майно у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження…
Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Таким чином, перевіряючи рішення слідчого судді на відповідність вказаним вимогам процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку про законність оскаржуваної узвали, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме може бути знаряддям вчинення злочину та могло зберегти на собі його сліди, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для накладення арешту на таке майно.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від іншихправових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Доводи представника щодо відсутності у власника вказаного майна статусу підозрюваного та відсутності цивільного позову у даному провадженні, а також посилання представника на інформаційний лист ВССУ від 07.02.2014 року, як і на положення ст. ст. 167, 170 КПК України (в редакції зазначеній в апеляційній скарзі), є неприйнятними, оскільки інформаційний лист і посилання на вказані статті КПК України містять положення попередньої редакції кримінального процесуального закону, які втратили чинність на час даного кримінального провадження.

Завданнями застосування арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Апеляційний суд також враховує, що на даному етапі досудового розслідування не встановлено, яке має відношення власник вказаного автомобіля марки «КАМАЗ» або посадові особи ТОВ «Турія» до розслідуваного кримінального правопорушення, в яких правовідносинах вони перебувають з водієм ОСОБА_9 , який керував даним транспортним засобом, що і підлягає встановленню в ході досудового розслідування.
Наразі є очевидним, що вказаний автомобіль марки «КАМАЗ», вилучений в ході огляду 11 листопада 2017 року може бути знаряддям вчинення розслідуваного кримінального правопорушення, без використання якого вчинення вказаного діяння було б неможливим або вкрай ускладненим, у зв`язку з чим вказане майно відповідає критеріям речового доказу (ст. 98 КПК України), у зв`язку з чим підлягає арешту, а доводи представника про неврахування слідчим суддею, що арештоване майно, на думку представника, не використовувалось як засіб чи знаряддя вчинення злочину, спростовуються матеріалами провадження. Також, встановлено, що в паливоцистерні знаходиться паливо для ідентифікації якого необхідно проведення ряду слідчих дій.
Беручи до уваги, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно є доказом злочину у даному провадженні, а також необхідність проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, чому і має сприяти застосування таких заходів, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що для забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та для запобігання ризиками приховування, перетворення та відчуження даних речових доказів, які об`єктивно існують у разі незастосування такого заходу, накладення арешту на вказане майно є обґрунтованим та доцільним.
Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді постановлена з належним врахування принципів розумності та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому на даному етапі досудового розслідування є виправданим таке втручання в право власності особи та накладення арешту, шляхом застосування заборони відчуження, розпорядження та користування майном, про яке слідчий зазначає в клопотанні.
Разом з тим, увипадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або буде встановлено відсутність складу чи події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, відповідно до ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин, третя особа наділена правом ініціювати, в порядку ст. 174 КПК України, питання про скасування накладеного арешту.

Доводи представника, що ухвалою взагалі не встановлено склад кримінального правопорушення, зокрема, об`єктивну та суб`єктивну сторони, суб`єкт, предмет злочину, спосіб його вчинення, не зазначено підстав, з яких визначено, що товарно-транспортні накладні мають ознаки підроблення, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, з огляду на відсутність таких вимог до змісту ухвали слідчого судді (ч. 5 ст. 173 КПК України).

Крім того, колегія суддів зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна, в даному випадку з підстав забезпечення збереження речових доказів, і апеляційний суд при апеляційному перегляді, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей визначити про відповідність майна критеріям речових доказів, можливості використання їх як доказу у кримінальному провадженні та існування ризику їх приховування, знищення, перетворення та ін., а також спосіб застосування такого арешту.
Склад кримінального правопорушення, зокрема об`єктивну та суб`єктивну сторони, суб`єкт, предмет злочину, спосіб його вчинення, в тому числі щодо підроблення офіційних документів, враховуючи початкову стадію провадження, підлягають встановленню і перевірці в ході досудового розслідування.

Посилання представника на необґрунтованість ухвали слідчого судді з підстав того, що згідно ухвали органом досудового розслідування внесено відомості до ЄРДР про подію, яка відбулась на 4 місяці пізніше, оскільки згідно ухвали 10 листопада 2017 року надійшло повідомлення про злочин, а 11 липня 2017 року відомості внесені до ЄРДР, колегія суддів розцінює як такі, що не можуть бути підставою для скасування ухвали. Так, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що повідомлення про злочин та внесення відомостей до ЄРДР мали місце у листопаді 2017 року, у зв`язку з чим вказана невідповідність в ухвалі слідчого судді є очевидною механічною опискою, яка за ініціативою представника може бути усунена в порядку ст. 379 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування не встановлено, а відтак відповідні апеляційні вимоги представника є необґрунтованими і не можуть бути задоволені.

Керуючись ст. ст. 170-173, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2017 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002072 від 11 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3