Справа № 240/52/18
Провадження № 1-кп/240/14/18 р.
У Х В А Л А
25 січня 2018 року смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: - ОСОБА_3

обвинуваченого: - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Олександрівка по кримінальному провадженню № 0000146 від 09.06.2017року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309КК України, клопотання прокурора Олександрівського відділу Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу, -

В С Т А Н О В И В:
Під час проведення підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

В обгрунтування клопотання прокурор послався на обставини вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, продовження існування ризиків того що:

- обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки знає про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень;

- обвинувачений може незаконно впливати на свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , оскільки останні можуть бути йому відомі, та може впливати на них, погрожувати та залякувати з метою зміни ними показань;

- обвинувачений може викрити свідка ОСОБА_7 та впливати на нього з метою зміни ним показань;

- обвинувачений може вчинити інший злочин, оскільки він тривалий час за місцем свого мешкання виготовляв для себе та з метою збуту і зберігав наркотичні засоби та психотропні речовини.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні заперечень проти обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою не зазначив. Клопотань щодо зміни чи скасування запобіжного заходу обраного під час досудового слідства не заявив.

Вислухавши думку обвинуваченого, прокурора, суд вважає, за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід в виді тримання під вартою, за наступних підстав.

Відповідно до Реєстру матеріалів досудового розслідування долученого до обвинувального акту, до обвинуваченого під час досудового розслідування були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду від 04.11.2017 року відносно ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з 03.11.2017 року.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду від 29.12.2017 року ОСОБА_4 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27.01.2018 року.

Відповідно до обвинувального акту від 16.01.2018 року, ОСОБА_4 обвунувачується в вчиненні злочинів, передбачених ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2 КК України, один з яких є тяжким і передбачає покарання в вигляді тримання під вартою строком до десяти років з конфіскацією майна.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про допит у судовому засіданні восьмох свідків які були допитані під час досудового розслідування та зазначені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, копія якого була надана обвинуваченому разом з обвинувальним актом.

Відповідно до ст. 29 Конституції України: ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 177 КПК України: метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України: запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У справі «Воляник проти України» від 02 жовтня 2014 року, Суд вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В підготовчому судовому засіданні прокурором доведено:

1) наявність обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309КК України, за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, з конфіскацією майна та до п`яти років відповідно;

2) наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик можливості обвинуваченим переховуватися від суду, оскільки знає про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, - не зменшився;

3) наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик можливого впливу ОСОБА_4 на свідків, - не зменшився, оскільки зазначені прокурором свідки обвинувачення повинні бути допитанні під час судового розгляду;

4) наявність суспільного інтересу, гарантованого Конституцією України, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання доведених прокурором ризикам.

Вище вказані обставини суд оцінює як такі, що перешкоджають суду уникнути зазначених ризиків без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 враховує:

1) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його вини у вчиненні кримінальних правопорушеннь передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309КК України, за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, з конфіскацією майна та до п`яти років відповідно;

2) вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;

3) працевлаштування обвинуваченого на момент вчинення злочинів;

4) сімейний стан обвинуваченого, наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини.
Відповідно до вимог ч. 3 ст . 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. З урахуванням майного стану обвинуваченного, його роботи ГрОЗ на шахті "Піонер", суд вважає за необхідне визначити розмір застави в сумі 50000 грн.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 196, 197, 314, 315 КПК України, суд -

УХ В А Л И В:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000146 від 09 червня 2017 року - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань № 6» на строк 60 (шістдесят ) днів.

Строк дії ухвали до 25 березня 2018 року включно.

Ухвала суду щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити ОСОБА_4 суму застави у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень, які необхідно внести на відповідний рахунок до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , - звільнити з під варти .

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

4) носити електронний засіб контролю.

Копію даної ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , прокурору та направити до Державної установи "Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)".

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Олександрівського

районного суду ОСОБА_1