Справа № 343/2203/17
Провадження № 11-кп/779/46/2018
Категорія ст.81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2017 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

представника Долинської ВЦ №118 ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_10 на ухвалу Долинського районного суду Івано Франківської області від 12 грудня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою засудженого ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області, умовно-достроково звільнено від подальшого відбуття покарання на невідбутий термін 1 рік 7 місяців 19 днів. Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_8 позитивно характеризується, за час відбування покарання у виді позбавлення та обмеження волі дисциплінарні стягнення не накладалися, натомість за сумлінне ставлення до праці йому оголошено 5 заохочень та ще одне заохочення, яке знаходиться в процесі погодження, він весь час працює та добросовісно відноситься до праці, здобув професії кравця, машиніста (кочегара) котельні, незважаючи на те, що хворіє, йому протипоказана важка фізична праця, та згідно довідки МСЕК АВ №0896666 з 13.11.2017 року він визнаний інвалідом третьої групи по зору, що свідчить про те, що ОСОБА_8 довів своє виправлення, відбув ? частини покарання за вироком суду, тому суд вважає, що відповідно до ст.81 КК України він має право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_10 вважає, що суд при винесенні судового рішення про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 не взяв до уваги фактичні дані, які могли істотно вплинути на його висновки, а саме, не врахував, що ОСОБА_8 засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину, за час відбування покарання йому було зараховано за правилами ч.5 ст.75 КК України період з 23.01.2013 року по 18.06.2013 року, перебуває нетривалий час в Державній установі Долинський виправний центр №118, невідбута частина покарання є значною. Крім цього встановлено, що згідно вироку суду, яким засуджено ОСОБА_8 значиться позов відповідно до якого засуджений ОСОБА_8 повинен сплатити 2753, 56 грн. витрат пов`язаних з лікуванням потерпілої, а також сплатити 1078 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, які останній, за час відбування покарання, не сплатив, хоча і був працевлаштований та мав можливість сплатити.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати;

- засуджений ОСОБА_8 та представник ВЦ №118 заперечили з приводу поданої апеляційної скарги прокурора, просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, , що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Згідно з ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно достроковому звільненні від відбування покарання такого, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджений за вчинення закінченого замаху на вбивство, тобто за вчинення особливо тяжкого злочину. Фактично відбута частина терміну покарання становить 5 років 04 місяці 11 днів, ? частини терміну покарання 01 листопада 2017 року, фактично невідбута частина терміну покарання ОСОБА_8 станом на 12 грудня 2017 року становить 1 рік 7 місяців 19 днів.

А тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Так, як під час відбування покарання з характеристики засудженого ОСОБА_8 вбачається, що останній під час тримання в СІЗО м. Івано-Франківськ не допускав порушень вимог режиму тримання під вартою, дисциплінарні стягнення не накладались. З 17 липня 2013 року відбував покарання в Городищенській ВК (№96). Був працевлаштований на виробництві колонії у столярній дільниці столяром, в котельні установи. Не допускав порушення вимог режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладалися, оголошувалось два заохочення правами начальника СПС. З 15 червня 2016 року відбував покарання в Личаківській ВК №30 . Був працевлаштований на виробництві установи майстром. Не допускав порушення вимог режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладалися, оголошувались три заохочення правами начальника установи. 19 липня 2017 року прибув в ДУ "Долинський виправний центр №118". З серпня 2017 року був працевлаштований в котельні установи, де і працює по даний час, незважаючи на те, що він хворіє та перебуває на диспансерному обліку лікарів медсанчастини. Не допускав порушення вимог режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладалися. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.

Що стосується доводів прокурора що згідно вироку суду, яким засуджено ОСОБА_8 значиться позов, відповідно до якого засуджений повинен сплатити 2753,56 грн. витрат пов`язаних з лікуванням потерпілої, а також сплатити 1078 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, які останній, за час відбування покарання, не сплатив, а хоча і був працевлаштований та мав можливість сплачувати то вони не підлягають до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_8 за власною ініціативою має намір погасити стягнуті з нього за вироком суду витрати, підтвердженням чого є його заява, в якій він просить відділ виконавчої служби надіслати в установу виконавчий лист, а також клопотання установи виконання покарання про направлення на адресу установи виконавчого листа для погашення позову. Однак як вбачається з матеріалів справи виконавчі листи на адресу установ, де засуджений відбував покарання не поступали, що підтверджується довідками.

Покликання прокурора в апеляційній скарзі про те, що до засудженого вже застосовувалися УДЗ то слід зазначити, що останній вчинив даний злочин через шість років після застосування щодо нього УДЗ. Крім того, у нормах чинного законодавства відсутні обмеження щодо повторного застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи вищенаведене, а також сукупність вказаних обставин, які характеризують особу засудженого ОСОБА_8 доводять його сумлінну поведінку і ставленням до праці, що є головною умовою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, колегія суддів вважає, що ухвалу Долинського районного суду від 12 грудня 2017 року по справі за клопотанням в.о начальника ДУ "Долинський ВЦ №118 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 418, 419, 537 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Долинського районного суду від 12 грудня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5