В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0013028 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Києва, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 04.09.2017 року, у вечірній час доби, зустрівся зі своєю знайомою ОСОБА_5 та її друзями. Згодом, ОСОБА_5 , запросила ОСОБА_4 до себе до квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , заночувати, у зв`язку з тим, що вже був нічний час, на що останній погодився. Прийшовши до квартири, у кімнаті ОСОБА_5 , ОСОБА_4 побачив ноутбук марки «Самсунг», який знаходився на підвіконні, в цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на викрадення вищевказаного ноутбука.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення ноутбука, ОСОБА_4 , дочекавшись, поки ОСОБА_5 засне, взяв ноутбук марки «Самсунг» разом з зарядним пристроєм, вартістю 11000 гривень та положив його до рюкзаку, який був у нього при собі.

Після чого, ОСОБА_4 вийшов з квартири, з ноутбуком, який викрав у ОСОБА_5 та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, а саме здав його до ломбарду «Скарбниця», а отримані грошові кошти витратив на власні потреби.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 04.09.2017 у вечірній час доби, він перебував у квартирі потерпілої, за адресою: АДРЕСА_2 , де таємно викрав ноутбук марки «Самсунг».

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у таємному викрадення чужого майна /крадіжці/, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягається до кримінальної відповідальності

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у мінімальних межах визначених санкцією ч.1 ст.185 КК України.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 1 700 гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді особистого зобов`язання.

Речові докази у кримінальному провадженні: квитанцію з ломбарду «Скарбниця» №876-17047852 від 04.09.2017 року залишити при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.
Суддя: