Справа № 502/140/17
УХВАЛА
06 вересня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області,

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Кілійського районного суду Одеської області обвинувальний акт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000722, від 08.08.2016 року, стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове, Кілійського району, Одеської області, громадянин України, українця, маючого середню освіту, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

01.08.2017 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000722, від 08.08.2016 року, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 125 КК України.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи вказане кримінальне провадження було передано судді на розгляд 01.08.2017 року.

У підготовчому судовому засіданні, вирішувалося питання щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, відповідно до вимог ст.314 п.5 КПК України.

Прокурор, ОСОБА_3 , у судовому засіданні зазначив, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000722, від 08.08.2016 року,відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 125 КК України, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, справа підсудна Кілійському районному суду Одеської області, справу треба розглядати у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, з викликом учасників кримінального провадження та прохав суд призначити справу до судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_4 , у судовому засіданні підтримала клопотання прокурора та вважала за можливе призначати справу до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти призначення справи до судового розгляду та прохав суд повернути обвинувальний акт, оскільки він не разу не був у слідчого, за нього хтось розписався, про що він повідомив відповідним органам. Тільки тиждень назад, від прокурора, він отримав обвинувальний акт. Його позбавили права на захист і він нічого не підписував.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000722, від 08.08.2016 року, з реєстром матеріалів досудового розслідування, та додатками, стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 125 КК України,вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України та грубого порушення прав обвинуваченого.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 , пред`явлено обвинувачення у вчиненні, 08.08.2016 року, о 23:00 годині, в стані алкогольного сп`яніння протиправних дій відносно колишньої дружини ОСОБА_4 , в ході якої наніс їй тілесні ушкодження які відноситься до легких тілесних ушкоджень. В цей час також спричинив тілесні ушкодження гр.-ці ОСОБА_6 які відноситься до легких тілесних ушкоджень та гр.-ну ОСОБА_7 , які відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинуваченого органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України.
Також в обвинувальному акті зазначено, що експертиза у кримінальному провадженні не проводилася.

Обвинувальний акт є процесуальним документом в якому надається оцінка дій підозрюваного (обвинуваченого) та в якому визначаються усі значимі елементи об`єктивної істини, встановленої у справі. Обвинувальний акт є важливим процесуальним документом та гарантом захисту прав і законних інтересів підозрюваного (обвинуваченого), потерпілого, а також інших учасників кримінального провадження.

Обвинувальний акт це процесуальний документ, який забезпечує обвинуваченому право на захист. В обвинувальному акті мають бути встановленні усі обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та спричинена потерпілому матеріальна шкода.

Згідно п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення Закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії», від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті пп. »а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину, сума спричиненої шкоди, можуть відігрівати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного , він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого особі обвинувачення.

Положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті.

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати,беручи до уваги розгляд справи в цілому. Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

Крім того, однією із основних засад кримінального провадження, згідно до п. 13 ч.1 ст.7 КПК України, є забезпечення права на захист. Значення цієї засади відображено у ч.2 ст. 20 КПК України, яка передбачає,що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд забов`язані роз`яснити підозрюваному,обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника, а також реалізувати інші процесуальні права,передбачені цим Кодексом.Право підозрюваного,обвинуваченого на захист є Конституційною гарантією, яка закріплена положеннями ст.ст. 59,63 Конституції України, та є однією з основних засад судочинства.

Забезпечення права людини на захист від обвинувачення у вчиненні злочину закріплено у ст. 11 Загальної Декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 А (111) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року та у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року.

Суд приймає до уваги, вказану обвинуваченим обставину стосовно того що він не разу не був у слідчого, що за нього хтось розписався і що його позбавили права на захист, що є порушенням з боку органу досудового слідства та прокурора, окрім вищезазначених норм Закону, ст. 42, ст.49 КПК України.

Також, при вивченні обвинувального акту встановлено порушення вимог ч.2 п.5 ст. 291 КПК України.

В обвинувальному акті не зазначено яким чином було встановлено у потерпілих саме легкі тілесні ушкодження.

Так, відповідно до ст. 125 КК України об`ектом злочину є здоров`я особи.

З об`єктивної сторони злочин характеризується вчиненням тілесних ушкоджень двох видів: легкого тілесного ушкодження та легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Відповідно до ч.1,2 п.2 , ч.3 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо:
2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.
Примусове залучення особи для проведення медичної або психіатричної експертизи здійснюється за ухвалою слідчого судді, суду.

Без проведення експертизи в кримінальному провадженні не можливо правільно визначити кваліфікацію дій винної особи відповідно до вчиненого нею кримінального правопорушення за статтею 125 КК України, оскільки саме визначення експертом спричинених тілесних ушкоджень потерпілій особі має бути спрямовано на з`ясування обставин,що мають значення для кримінального провадження та кваліфікації дій особи, якій висунуто обвинувачення.

З вищенаведених підстав обвинувальний акт не відповідає вимогам ч.2 п.5 ст.291 КПК України і унеможливлює належне забезпечення процесуальних прав всіх учасників судового провадження, тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, і на думку суду, відсутні підстави для вирішення інших питань, пов`язаних з підготовкою та призначенням кримінального провадження до судового розгляду.

Обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000722, від 08.08.2016 року, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 125 КК України, з реєстром матеріалів досудового розслідування, підлягає поверненню, з додатками, прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області для усунення недоліків протягом розумного строку, оскільки суд , у подальшому, пов`язаний межами фактичних обставин, встановлених у ході досудового розслідування і детально не виписаних у обвинувальному акті, а також з тих підстав що були порушенні законні права обвинуваченого ОСОБА_5 ,передбачені ст.42,ст.49 КПК України.

Керуючись ст.ст.291,314,315 КПК України,суд,-

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000722, від 08.08.2016 року, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 125 КК України, повернути прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України та порушення права на захист обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1