Провадження №: 1-кп/752/1056/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2017 року м. Київ
Голосіївський районний суд міста Києва в cкладі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 10006339 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, українця, громадянина України, з повною загальною освітою, не працючого, не одруженого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
встановив:
23.02.2017 року приблизно о 20 год. 15 хв., ОСОБА_4 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебуваючи у магазині «Лоток», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 42-А, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, з метою таємного викрадення майна, взяли з полиці ковбасу «Алан московська с/к в/с белкозин», 3 шт. з яких вагою 0.315 кг. вартістю 65.09 грн., вагою 0.355 кг. вартістю 73.36 грн. та вагою 0.31 кг. вартістю 64.07 грн. загальною вартістю 202 грн. 52 коп., які поклали до рюкзаку, який мав при собі ОСОБА_4 після чого з магазину вийшли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав повністю та пояснив, що дійсно разом із товаришем на ім`я ОСОБА_5 зайшли до магазину та вирішили викрасти три палки ковбаси із магазину «Лоток», ковбасу ОСОБА_5 помістив йому у рюкзак та вони вийшли із магазину. Зазначив, що у них не було коштів для того, щоб розрахуватись за товар, та попав під вплив свого товариша. Обвинувачений просить його суворо не карати, у вчиненому щиро кається, обіцяє стати на шлях виправлення.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб кваліфіковані вірно.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середнього ступеню тяжкості, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відсутність тяжких наслідків, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, відшкодування завданої шкоди і відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.
Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини справи, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і його можна звільнити від відбування покарання із випробуванням, із покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку суду, призначене обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ у кримінальному провадженні: CD - RW «Verbatium», який знаходиться при матеріалах досудового розслідування - залишити в матеріалах досудового розслідування за належністю.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.
Суддя ОСОБА_1