Справа № 185/6294/16-к
Провадження № 1-кп/185/122/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2017 року. м.Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження від 25 квітня 2016 року за № 0001080 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, холостого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 05 липня 2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки три місяці,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , 22.04.2016 року близько 10.00 год. маючи злочинний умисел на заволодіння шляхом вчинення шахрайських дій, грошовими коштами у сумі 500 грн., діючи умисно, повторно, зателефонував на мобільний телефон НОМЕР_1 , своїй знайомій ОСОБА_5 , та запропонував останній придбати у нього мобільний телефон Samsung Galaxy S7 за 1000 грн.

При цьому ОСОБА_4 достеменно знав, що ОСОБА_5 невідомо про відсутність у нього мобільного телефону Samsung Galaxy S7, який він запропонував їй купити.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою своєї знайомої ОСОБА_5 , повідомив останній, що вказаний телефон начебто закладено ним у ломбард і його необхідно викупити, для цього ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 передати йому грошові кошти в розмірі 500 грн. для погашення заборгованості за договором застави, а він в свою чергу погасивши заборгованість за договором застави, отримає з ломбарду мобільний телефон Samsung Galaxy S7, який одразу передасть ОСОБА_6 в обмін на 500 грн., на що остання погодилась.

Бажаючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 з моменту розмови з ОСОБА_5 , у подальшому, упродовж дня, постійно телефонував ОСОБА_5 на її мобільний телефон та обіцяв у найближчий час прийти до неї додому за грошовими коштами.

Надалі, ОСОБА_4 22.04.2016 року близько 21.30 год. приїхав до домоволодіння, де мешкає ОСОБА_6 , яке розташовано по АДРЕСА_2 , та діючи умисно, повторно, шляхом зловживання довірою, під вигаданим наміром продати ОСОБА_6 свій мобільний телефон Samsung Galaxy S7, який на той час, начебто, перебував у якості застави в ломбарді, перебуваючи у коридорі будинку останньої, взяв у ОСОБА_6 500 гривень, після чого з грошовими коштами покинув домоволодіння.

З місця вчинення злочину ОСОБА_4 з грошовими коштами в розмірі 500 грн. 00 коп., якими він заволодів - зник, та розпорядився ними на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у вчинені злочину, передбаченому ч. 2 ст.190 КК України,заявив про щире каяття та дав покази про те, що дійсно він, 22.04.2016 року близько 10.00 год. маючи умисел на заволодіння шляхом шахрайства грошовими коштами у сумі 500 грн., зателефонував на мобільний телефон, своїй знайомій ОСОБА_5 , та запропонував останній придбати у нього мобільний телефон Samsung Galaxy S7 за 1000 грн. При цьому він знав, що ОСОБА_5 невідомо про відсутність у нього мобільного телефону Samsung Galaxy S7, який він запропонував їй купити. Він повідомив останній, що вказаний телефон закладено ним у ломбард і його необхідно викупити. Для цього він запропонував ОСОБА_5 передати йому грошові кошти в розмірі 500 грн. для погашення заборгованості за договором застави, а він, в свою чергу, погасивши заборгованість за договором застави, отримає з ломбарду мобільний телефон Samsung Galaxy S7, який одразу передасть ОСОБА_6 в обмін на 500 грн., на що остання погодилась. Після цього він неодноразово в продовж дня телефонував ОСОБА_5 на її мобільний телефон та обіцяв у найближчий час прийти до неї додому за грошовими коштами.

Надалі, 22.04.2016 року близько 21.30 год. він приїхав до домоволодіння де мешкає ОСОБА_6 , яке розташовано по АДРЕСА_2 , та під вигаданим наміром продати ОСОБА_6 свій мобільний телефон Samsung Galaxy S7, який на той час, начебто, перебував у якості застави в ломбарді, перебуваючи у коридорі будинку останньої, взяв у ОСОБА_6 500 гривень, після чого з грошовими коштами покинув домоволодіння.

Додав, що щиро розкаюється у вчиненому.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, а також допитувати потерпілу та свідків, які не з`явилися в судове засідання немає ніякої необхідності.

З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням, що закидається ОСОБА_4 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч. 2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні виду і розміру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню за вчинення кримінального правопорушення середньої тяжкості, у потерпілої відсутні будь які вимоги матеріального характеру до обвинуваченого.

В якості пом`якшувальних обставин суд враховує що обвинувачений повністю визнав свою провину, розкаявся у вчиненому, активно співпрацював з досудовим та судовим слідством у справі, виявив щире каяття, висловив жаль з приводу вчиненого.

З обтяжливих обставин суд визнає рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_4 має не зняту та не погашену судимість від 26.05.2006 року за ч. 3 ст. 358 КК України

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_4 має бути засудженим за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції, передбаченої вказаною статтею.

05 липня 2017 року ОСОБА_4 був засуджений Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки три місяці.

Відтак, з огляду на положення ч. 4 ст. 70 КК України та роз`яснень Верховного Суду України, викладених в ч. 6 п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року з наступними змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховуючи, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України ОСОБА_4 скоїв 22.04.2016 року, тобто до постановлення вироку Лозівським міськрайонним судом Харківської області від 05 липня 2017 року, остаточне покарання останньому має бути призначене за правилами ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання даного покарання, покаранням що призначено вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05 липня 2017 року у вигляді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст.190 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання за ч.2 ст.190 КК України - у вигляді позбавлення волі строком один рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання покарання у вигляді одного року позбавлення волі покаранням у вигляді позбавлення волі строком чотири роки три місяці, що було призначено ОСОБА_4 попереднім вироком Лозівським міськрайонним судом Харківської області від 05 липня 2017 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком чотири роки три місяці.

Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання для ОСОБА_4 обчислювати з 09 листопада 2017 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання для ОСОБА_4 , строк тримання під вартою з 21 червня 2016 року до 09 листопада 2017 року відбутий за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05 липня 2017 року

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 03 червня 2016 року до 20 червня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відбутий за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05 липня 2017 року.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

СУДДЯ ОСОБА_7 .