Справа №127/6678/18
Провадження №1-кс/127/3222/18
27 березня 2018 року м. Вінниця
Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого Тульчинського відділення поліції Немирівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тульчин, Вінницької області, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженої, громадянки України, раніше судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий ОСОБА_5 звернулася до суду із вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 .
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 15.03.2018 року близько 07.00 год. перебувала в м. Тульчин в магазині «АТБ-маркет», що по вул. М. Леонтовича, разом з ОСОБА_6 . В цей час, знаходячись на касі вказаного магазину, ОСОБА_4 піддивилася пін-код, який вводив ОСОБА_6 , коли розраховувався за покупки кредитною карткою «Ощадбанк».
15.03.2018 року в період часу з 07:00 години до 07:30 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в гостях в будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 , керуючись раптово виниклим умислом на заволодіння чужим майном, діючи таємно, з кишені куртки, яка знаходилась в будинку та належить ОСОБА_6 , вчинила крадіжку кредитної картки «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить останньому, з метою викрадення грошових коштів, які знаходяться на рахунку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 забрала кредитну картку та поклавши її до кишені своїх штанів, через деякий час покинула вищевказаний будинок.
15.03.2018 року в період часу з 08:29 до 08:30 години ОСОБА_4 через банкомат «Приватбанк», розташований по вул. М. Леонтовича, 46, м. Тульчин, Вінницької області, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, з метою власного збагачення, вчинила крадіжку грошових коштів в сумі 3500 гривень з кредитної картки «Ощадбанку», що належить ОСОБА_6 . ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на заволодіння за допомогою кредитної картки грошових коштів, які знаходяться на рахунку ОСОБА_6 , 15.03.2018 року о 15:46 годині, використовуючи банкомат «Приватбанк», розташованого по вул. М. Леонтовича, 46, м. Тульчин Вінницької області, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, з метою власного збагачення, вчинила крадіжку грошових коштів в сумі 200 гривень з кредитної картки «Ощадбанку », що належить ОСОБА_6 . Чим завдала потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 3 700 грн.
Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 витратила всі грошові кошти в м.Тульчин, Вінницької області, тобто розпорядилась викраденим майно на власний розсуд.
23.03.2018 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколами огляду місця події, показами потерпілого, свідків.
Допитана в якості підозрюваної ОСОБА_4 свою вину визнала повністю.
Слідча зазначила, що ОСОБА_4 раніше судима, на шлях виправлення не стала, знов обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, враховуючи наявність достатніх доказів вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, а також, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність достатніх підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу і неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 5 ст. 177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 заперечила стосовно даного клопотання.
Відповідно до ч.ч.1- 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
2. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
3. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання ОСОБА_4 , яка не одружена, раніше судима, не працююча та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Врахувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за грунтовні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти її спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрювана ОСОБА_4 раніше судима, знов обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого середньої тяжкості кримінального правопорушення, вчиненого повторно, а тому наявні ризики вважати, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу в розмірі 5000 ( п"ять тисяч ) гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 196, 197 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задоволити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування строком 60 (шістдесят) днів, а саме: до 24: 00 години 25 травня 2018 року.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 виконувати обов`язки, передбачені пунктами 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до суду, старшого слідчого Тульчинського відділення поліції Немирівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 та Немирівської місцевої прокуратури;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.
Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_4 у Вінницькому СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: