Дата документу Справа № 316/829/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1335/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 316/829/16-к
Категорія ст. 78 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, дистанційна в режимі відео конференції, матеріали провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільнянськ Запорізької області, громадянина України, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 22.06.2016 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на один рік,

щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку,

за участю: прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 30 червня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі процесуальний прокурор у кримінальному провадженні, вважає, що зазначена ухвала суду є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам з наступних підстав.

Подання начальника Кам`янсько-Дніпровського відділу з питань апробації про звільнення від відбування покарання з випробуванням по закінченню іспитового строку у відношенні ОСОБА_6 містило два факти притягнення останнього до адміністративної відповідальності від 24.10.2016 за ч. 1 ст. 173 КУпАП та від 06.02.2017 за ст. 173 КУпАП.

Прокурором у судовому засіданні долучено до матеріалів справи постанову Енергодарського міського суду від 02.06.2017 по справі № 316/785/17, якою ОСОБА_6 утретє притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 119 грн. Вказана постанова набрала законної сили 13.06.2017 року.

Згідно з ч. 3 ст. 166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

З огляду на викладене, ОСОБА_6 систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Прокурор у судовому засіданні зазначив свою позицію та заперечив про задоволення подання начальника Кам`янсько-Дніпровського відділу з питань пробації про звільнення від відбування покарання з випробуванням по закінченню іспитового строку у відношенні ОСОБА_6 . Проте, Енергодарський міський суд 30.06.2017 не звертаючи увагу на вказані прокурором обставини, які свідчать про порушення порядку і умов виконання вироку ОСОБА_6 , виніс ухвалу, якою задовольнив подання Кам`янсько-Дніпровського відділу з питань пробації та звільнив ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням по закінченню іспитового строку.

Вищезазначена ухвала Енергодарського міського суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до п. 5.3. Розділу 4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, або засуджена жінка не займається доглядом, вихованням дитини, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Таким чином, з аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що засуджений має виконувати обов`язки, покладені на нього вироком суду, у тому числі й обов`язок не вчиняти правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення. Засуджений, який не виконує такий обов`язок несе передбачену законом відповідальність, а саме має бути направлений судом для відбування призначеного йому покарання. При цьому законодавцем закріплено, що підставою для направлення засудженого для відбування покарання є невиконання ним хоч одного з таких обов`язків.

Так, засуджений ОСОБА_6 притягувався до адміністративної відповідальності тричі, а саме: 24.10.2016 постановою Енергодарського міського суду він притягнутий за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП та йому призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 51 гривні, 06.02.2017 постановою Енергодарського міського суду він притягнутий за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП та йому призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 51 гривні та 02.06.2017 постановою Енергодарського міського суду його притягнуто за ст. 173 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 119 гривень, що на підставі приписів ч. 2 ст. 78 КК України, ч. 1 ст. 166 КВК України має наслідком направлення останнього для відбування призначеного йому покарання.

Відповідно до ст. 2 КПК України передбачено, що одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати, у тому числі, питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Крім того, ст. 124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Однак, у порушення вимог ч. 2 ст. 78 КК України, ч. ч. 1-3 ст. 166 КВК України суд першої інстанції задовольнив подання Кам`янсько-Дніпровського відділу з питань пробації та звільнив ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням по закінченню іспитового строку.

Своє судове рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_6 за період іспитового строку виконував обов`язки покладені на нього судом.

Проте, судом першої інстанції не надано правову оцінку факту вчинення ОСОБА_6 на протязі випробувального строку трьох адміністративних правопорушень.

Таким чином, суд першої інстанції у даному випадку грубо порушив вимоги кримінального процесуального закону.

З огляду на викладене, суд першої інстанції повинен був відхилити подання Кам`янсько-Дніпровського відділу з питань пробації щодо звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням по закінченню іспитового строку та направити ОСОБА_6 для відбування призначеного йому покарання вироком Енергодарського міського суду від 22.06.2016 за ч. 2 ст. 185 КК України у місця позбавлення волі, оскільки останній на протязі випробувального строку вчинив три адміністративні правопорушення, що відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, ч. 1 ст. 166 КВК України має наслідком направлення ОСОБА_6 для відбування призначеного йому покарання.

Просить скасувати ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від

30.06.2017, якою подання Кам`янсько-Дніпровського відділу з питань апробації про звільнення від відбування покарання з випробуванням по закінченню іспитового строку у відношенні ОСОБА_6 задоволено та звільнено останнього від відбування покарання з випробуванням по закінченню іспитового строку.

Ухвалити нову ухвалу, якою скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; засудженого, який просив судове рішення залишити без змін, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора, який брав участь у провадженні задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 30 червня 2017 року подання Південно-Східного міжрегіонального управління виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції задоволено. Звільнено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбуття призначеного йому покарання за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 червня 2016 року у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, до суду надійшло подання Кам`янсько-Дніпровського МРВ Південно-Східного МРУ ПВКПП МЮ в якому ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбуття покарання з випробуванням по закінченню строку. За встановлений судом строк засуджений показав себе з посереднього боку. На реєстрацію та профілактичні бесіди до уповноваженого органу з питань пробації з`являвся своєчасно, виконував обов`язки покладені на нього судом. ОСОБА_6 перевірявся дільничними офіцерами поліції Енергодарського ВП характеризується посередньо. За місцем мешкання характеризується позитивно, скарг від сусідів не надходило. Засуджений ОСОБА_6 притягувався до адміністративної відповідальності, за що отримав письмові повідомлення. До кримінальної відповідальності не притягувався, повторних злочинів не скоїв. Іспитовий строк, встановлений вироком суду закінчився.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.

Доводи прокурора про те, що суд першої інстанції незаконно задовольнив подання Кам`янсько-Дніпровського МРВ Південно-Східного МРУ ПВКПП МЮ та звільнив засудженого ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Згідно до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Із матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_6 під час іспитового строку обов`язки покладені на нього, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, виконував, нових злочинів не вчиняв.

Враховуючи вищевказане, а також вимоги законів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив законне судове рішення, оскільки для звільнення засудженого судом від призначеного йому покарання необхідні тільки дві підстави: а) не вчинення нового злочину протягом визначеного іспитового строку; б) виконання покладених на нього обов`язки протягом цього строку.

Що стосується доводів прокурора про те, що суд не врахував того, що під час іспитового строку засуджений ОСОБА_6 вчинив три адміністративних правопорушення, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки ці обставини, відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України, ч. 1 ст. 166 КВК України, є тільки підставою для направлення засудженого для відбуття покарання, при обов`язковій умові внесення уповноваженим органом з питань пробації до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, в порядку передбаченим п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає також необґрунтованими доводи прокурора і про те, що вчинення адміністративних правопорушень, є також порушенням обов`язків, оскільки предметом перевірки в суді можуть тільки обов`язки, які вказані у вироку суду, а саме обов`язки, які передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, суд першої інстанції, при розгляданні подання про звільнення засудженого від призначеного йому покарання, в порядку передбаченим п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, не мав процесуальних повноважень розглядати питання, які передбачені п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, до тих пір, поки не буде внесено подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, в порядку передбаченого ч. 2 ст. 166 КВК України.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає також необґрунтованим довід апелянта про направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання.

Таким чином, рішення суду про звільнення ОСОБА_6 від відбуття призначеного йому покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні залишити без задоволення, а ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 30 червня 2017 року відносно ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: