Справа № 405/6704/15-к
УХВАЛА
19 січня 2018 року колегія суддів Ленінського районного суду м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

адвокатів: ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0005461, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно ухвали Ленінського райсуду м. Кіровограда від 28 листопада 2017 року обвинуваченому ОСОБА_11 було продовжено термін перебування під вартою на шістдесят днів до 26 січня 2018 року.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_11 під вартою, оскільки такий термін спливає 26 січня 2018року.

Прокурор в судовому засіданні зазначив про необхідність продовження терміну перебування обвинуваченого під вартою, оскільки існують ризики кримінального провадження, а саме ризик продовжити злочинну діяльність та ризик впливу на потерпілого і свідків. Вказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_11 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, вчинив особливо тяжкий злочин із застосуванням насильства до потерпілого.

Адвокат потерпілого та потерпілий підтримали позицію прокурора щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому потерпілим ствердно зазначено, що злочин проти нього вчинили саме ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Обвинувачений та його адвокати заперечили проти продовження строку тримання під вартою, зазначивши, що обвинувачений ОСОБА_11 тривалий час перебуває під вартою, що є неприпустимим у відповідності до рішень Європейського суду з прав людини. Також адвокатом ОСОБА_6 зазначено, що прокурором не надано обґрунтувань того, що до обвинуваченого не можливо застосувати інший, більш м`який, запобіжний захід, просив врахувати стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_11 , стан здоров`я його матері, яка хворіє і потребує догляду, а також врахувати ту обставину, що обвинувачений має міцні, сталі соціальні зв`язки та постійне місце проживання. На підставі наведено адвокати просили змінити ОСОБА_11 запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Заслухавши доводи прокурора, думку потерпілого та його адвоката, обвинуваченого, позицію адвокатів обвинуваченого, колегія суддів прийшла до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_11 під вартою, виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенніпитання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_11 колегія суддів бере до уваги вимоги Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.

Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). Також при вирішенні даного питання судом взято до уваги, рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Судом враховано обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме, особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, та те, що ОСОБА_11 раніше неодноразово судимий у тому числі за корисливі злочини, обвинувачується у вчинені злочину із застосуванням насильства до потерпілого, що є ризиком вчинити інше кримінальне правопорушення та ризиком перешкоджання встановленню істини у справі. Також судом взято до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_11 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений до затримання офіційно не працював та не мав постійного джерела доходу.

За таких обставин колегія суддів прийшла до переконання про наявність ризиків кримінального провадження, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризик продовжити злочинну діяльність і скритись від суду.

З метою виконання обвинуваченим ОСОБА_11 покладених на нього процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_11 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 19 березня 2018 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. 331 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк шістдесят днів до 19 березня 2018 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Кропивницька установа виконання покарань» (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3