Справа № 539/728/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2018 року

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 ,

представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши скаргу, подану в інтересах ОСОБА_4 його адвокатом ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :
Адвокатом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 було подано до суду скаргу на бездіяльність слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Скарга мотивована тим, що 16.03.2018 року близько 16 години 50 хвилин при знятті ОСОБА_4 з реєстраційного обліку автомобіля АУДІ 100, 1992 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрованого на праві власності за ОСОБА_6 , при проведенні криміналістичного дослідження ідентифікаційних номерних позначень автомобіля у експерта виникли підозри, що вони піддавались зміні не в умовах заводу-виробника. Про даний факт був повідомлений сллідчий Лубенського ВП та в подальшому розпочато кримінальне провадження №0000350 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.290 КК України.

Підозра в кримінальному провадженні досі нікому не пред`явлена, клопотання про арешт вилученого автомобіля у встановлений законодавством строк до суду не подано, а тому скаржник вважає бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні вилученого майна, незаконною.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 заявлені вимоги підтримав, прохає задовольнити скаргу.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні пояснили, що вилучений автомобіль є речовим доказом. На даний час вирішується питання про призначення експертизи.

Ознайомившись з поданою скаргою, заслухавши думку скаржника, прокурора та слідчого, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України володільцем тимчасово вилученого майна на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Виходячи зі змісту ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може бути здійснено під час законного затримання особи, а також під час обшуку або огляду.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 в порядку передоручення згідно довіреності від 05.12.2013 року є законним володільцем автомобіля AUDI 100, 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

16.03.2018 року за результатами огляду місця події слідчим Лубенського ВП ОСОБА_3 вилучено вказаний автомобіль у зв`язку з наявністю ознак, що номерне позначення кузову транспортного засобу могло піддаватися змінам не в умовах заводу-виробника.

Вказаний огляд транспортного засобу не був санкціонованим. Вилучення автомобіля не було наслідком обшуку або законного затримання особи. Таким чином, вилучений автомобіль AUDI 100 є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України слідчий або прокурор мали звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна слідчий до слідчого судді не звертався, вилучене майно особі, у володінні якої воно перебувало, не повернув, а тому подана скарга на бездіяльність слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 220, 303-307 КПК України,
У Х В А Л И В:
Скаргу, подану в інтересах ОСОБА_4 його представником - адвокатом ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, задовольнити.

Зобов`язати слідчого Лубенського ВП ГУНП ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене 16.03.2018 року майно, а саме: автомобіль AUDI 100, 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Лубенського
міськрайонного суду ОСОБА_1