Провадження № 1-кп/742/291/17
Єдиний унікальний № 733/1613/17
ВИРОК
Іменем України
08 листопада 2017 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000446 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Андріївка Ічнянського району ,Чернігівської області , українця, громадянина України , освіта вища, працюючого головою СФГ «Мир», зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.254 КК України,
сторони кримінального провадження : прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, зі складом угідь рілля на території Андріївської сільської ради Ічнянського району з кадастровим номером :03:000:0011, площею 2 га та маючи у користуванні земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, зі складом угідь рілля на території Андріївської сільської ради, які належить ОСОБА_6 , з кадастровими номерами :03:000:0012 площею 0,4345 га, :03:000:0010 площею 0,6470 га протягом 2008 року (точної дати не встановлено) по вересень 2017 року всупереч вимогам пунктів «а» та «ґ» ч.1 ст.91 Земельного кодексу України, відповідно до яких власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням, підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі, без проведення зміни цільового призначення земельних ділянок, за допомогою спеціальної техніки зняв верхній шар грунтового покриву, частково створив штучний водний об`єкт та кар`єр для видобутку піщаної суміші на землях загальною площею 2,7849 га, на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:000:0010, :03:000:0011, :03:000:0012.
Таке використання ОСОБА_3 вказаних вище земельних ділянок призвело до зміни рельєфу місцевості, розроблено кар`єр по видобутку піщаної суміші, що унеможливлює подальше використання земель загальною площею 2,7849 га за їх цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, тобто призвело до виведення цих земель з сільськогосподарського обороту.
Шкода завдана незаконними діями ОСОБА_3 становить 28 095,37грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в інкримінованому йому злочині визнав повністю та показав, що дійсно почав виготовлення землевпорядної документації для зміни цільового призначення землі з метою облаштування водойми, але не здійснивши погодження даної документації, до зміни цільового призначення земельних ділянок, зняв верхній шар ґрунту для облаштування водойми . В скоєному щиро розкаюється та просить застосувати до нього Закон України « Про амністію у2016 року», оскільки він має неповнолітню дитину.
Враховуючи, що учасники судового розгляду не заперечували, суд, відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, в тому числі і обвинуваченим.
Учасникам процессу роз"яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає доведеним, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ст. 254 КК України, тобто у безгосподарському використанні земель, що призвело до виведення їх із сільськогосподарського обороту.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину , який згідно із ст. 12 КК України відносяться до категорії невеликої тяжкості, дані про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався , позитивну характеристику з місця проживання, на обліку в психо-неврологічному відділенні не перебуває, має постійне місце проживання, одружений, має трьох дітей, одна дитина є неповнолітньою .
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги, вище зазначені обставини і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, з урахуванням принципу індивідуалізації призначення покарання суд вважає, що виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів можливо досягти при застосуванні до обвинуваченого покарання в межах санкції ст.254 КК у виді штрафу, без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Cаме таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається зі статті 85 КК України, на підставі закону України про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання, а також засудженому може бути замінено покарання або не відбуту його частину більш м`яким покаранням.
07 вересня 2017 року вступив в силу Закон України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положеньКонституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
За змістом ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого, підсудного чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили : підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Санкцією ст. 254 КК України передбачено покарання у виді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів громадян або обмеженням волі на строк до двох років, з позбавленням права обіймати посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.
Таким чином, злочин, передбачений ст. 254 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Згідно ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.08.2018 року ОСОБА_3 є батьком неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставини, передбачені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_3 судом не встановлені.
За таких обставин є всі підстави для застосування до ОСОБА_3 закону України «Про амністію у 2016 році».
Крім того, підлягають вирішенню питання, щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватим в скоєнні злочину передбаченого статтею 254 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 100 ( сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 1700 гривень, без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підстав п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році»
Арешт , накладений ухвалою слідчого судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2017 року , на земельну ділянку, надану для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Андріївської сільської ради Ічнянського району з кадастровим номером :03:000:0011, площею 2 га, що перебуває у власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , та на земельні ділянки, надані для ведення особистого селяеського господарства, що розташовані на території Андріївської сільської ради Ічнянського іону, з кадастровими номерами :03:000:0012 площею 2 га та :03:000:0010 площею 1,5 га відповідно, що перебувають у власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1