Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
02 жовтня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23 вересня 2017 року щодо ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою відмовлено в задоволені клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області, погоджене із прокурором щодо застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубровиця, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати цілодобово житло за місцем його реєстрації та покладено обов`язки передбачені п.п.1, 3, 8, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Термін дії ухвали до 20 листопада 2017 року включно.

Своє рішення суд мотивував тим, що слідчий та прокурор хоч і довели про обґрунтованість підозри в інкримінованому ОСОБА_6 злочині за вчинення якого настає кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 06 до 10 років, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Разом з тим, ними не доведено, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Як вбачається з клопотання слідчого, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється в тому, що він, маючи умисел на незаконний збут психотропної речовини метамфетамін (первітин), який згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року, порушуючи вимоги Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Уабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, за невстановлених обставин придбав психотропну речовину метамфетамін (первінтин), та 16 червня 2017 року о 10 год. перебуваючи за місце свого проживання в будинку АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та іншими, невстановленими на даний час досудовим слідством особами, під час оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_10 1 пакетик з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експерта № 2.1-594/17 від 28.07.2017 року містить в своєму складі 0.0346 г. психотропної речовини метамфетамін (первентин), обіг якої обмежено, за що отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 200 грн.

Крім цього, в порушення вищезазначених вимог закону, ОСОБА_6 21 вересня 2017 року о 08 год. 40хв. перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та іншими, невстановленими на даний час досудовим слідством особами, під час оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_11 1 пакетик з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить в своєму складі психотропну речовину метамфетамін (первентин), обіг якої обмежено, за що отримав від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 200 грн.

В поданій на ухвалу слідчого судді апеляційній скарзі прокурор не погоджуючись з рішенням суду, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів з одночасним визначенням розміру застави в сумі 134 720 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею не враховано всіх обставин даного кримінального провадження, зокрема те, що на даний час проводяться слідчі дії спрямовані на встановлення причетності до вчинення такої діяльності інших осіб. Крім того, звертає увагу, що слідчим суддею не покладено на підозрюваного обов`язку утриматись від спілкування з свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, у тому числі використовуючи інших осіб як посередників.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора щодо задоволення апеляційних вимог, позицію підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників-адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, вивчивши матеріали судового розслідування та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати і визначені у п.п.1-11 ч.1 цієї статті обставини у їх сукупності.

При розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку щодо необхідності відмови в обранні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання останньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, під час розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею було оцінено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які наголошує слідчий, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання слідчого по суті.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання за яким скарг та нарікань від сусідів не надходило, не працює, підозрюється у вчиненні умисного, тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до 10 років. Крім того, слідчий суддя встановив наявність в підозрюваного інвалідності ІІІ групи.

У той же час, даних, які б вказували на те, що ОСОБА_6 на виклики органів досудового розслідування для проведення слідчих дій не з`являтиметься слідчим не наведено; про будь-який негативний вплив чи створення перешкод у розслідуванні даного кримінального провадження матеріали клопотання не містять, а тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність вагомих підстав для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ,

Крім того, відмовляючи в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ст.194 КПК України, слідчий суддя обрав підозрюваному інший, більш м"який вид запобіжного заходу - домашній арешт без застосуванням електронних засобів контролю, а також поклав на підозрюваного ряд обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші злочини та перешкоджати у розслідуванні інкримінованого йому злочину, незаконно впливати на свідків не підтверджуються будь-якими реальними доказами та є лише припущеннями, а тому відсутні й будь-які підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу - у вигляді тримання під вартою, всупереч доводам поданої апеляційної скарги прокурора.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу прийняв обґрунтоване рішення з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Крім того, всупереч п.3 ч.1 ст.178 КПК України, слідчим не було надано будь-яких доказів про стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 , що б давали змогу слідчому судді вирішити питання щодо обрання йому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Обраний підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло є достатнім для забезпечення виконання ним покладених на нього обов`язків.

А тому, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, вагомих підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23 вересня 2017 року щодо застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1