Справа № 344/4107/18
Провадження № 1-кс/344/1622/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000197 від 30.03.2018, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обгрунтування якого посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 вранці 30.03.2018 року перебував в будинку належному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , в якому протягом останнього часу проживав.

Перебуваючи у вказаному будинку, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , на невстановленому грунті виник конфлікт, в ході якого в ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , вранці 30.03.2018 року, перебуваючи в будинку ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи сусупільно небезпечний характер своїх дій, підійшов до останньої, якій наніс декілька ударів руками в ділянку голови, обличчя та тулуба, спричинивши ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, набряку та стиснення головного мозку, крововиливи під оболонки та речовину головного мозку, в результаті яких остання ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисному тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КК України.

Відомості по даному факту 30.03.2018 року внесено до ЄРДР за №0000197.

30.03.2018 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст.208 КПК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, не працюючий, неодружений, на утриманні дітей не має, не судимий.

Під час допиту в якості підозрюваного ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного злочину не визнав.

31.03.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Обгрунтованість підозри у вчиненні злочину ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме, показами свідків, результатами проведеного огляду місця події, вилученими речовими доказами, протоколом проведення слідчого експерименту, лікарським свідоцтвом про смерть, іншими матеріалами кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, яке відповідно до санкції ч.2 ст. 121 КК України карається позбавленням волі на строк від 7 до 10 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на свідків, переховуватися від органів досудового розслідування і суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, вчинив тяжкий злочин і в обгрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду та перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні.

З метою запобігання переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, необхідно обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту неможливо, оскільки, ОСОБА_4 не має постійного джерела прибутку, не має міцних соціальних звязків, підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, усвідомлює неминучість покарання за нього, що не виключатиме ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та можливості незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки, вони являються його знайомими та йому відомо про місце їх проживання.

Застосування більш мякого запобіжного заходу у вигляді собистого зобовязання неможливе, оскільки, такий вид запобіжного заходу не виключатиме ризики впливу підозрюваного на свідків у ході спілкування з станніми, спроби переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки неможливе, оскільки, до органу досудвого розслідування не надходило письмових зобовязань про взяття подозрюваного на поруки.

З урахуванням п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із застосуванням насильства, є необхідність не визначати розмір застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому обставин, просив задоволити без визначення застави.

В судовому засіданні захисник підозрюваного щодо задоволення клопотання не заперечив.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів клопотання вбачається, що 30 березня 2018 року, ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, а також відсутність судимості.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 29 травня 2018 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1