Справа № 199/1121/18
У Х В А Л А
іменем України
27 квітня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з повноважним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України карається позбавленням волі до семи років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України тому з метою запобігання переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та перешкоджання у кримінальному провадженні, є потреба у застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання. Підозрюваний пояснив, що він визнає себе винуватим у вчинені кримінального правопорушення за обставин, зазначених у повідомленні про підозру. Просить не брати його під варту. Він нікуди переховуватися не буде і буди прибувати за першим викликом.

Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.

26 квітня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиеннні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за наступних обставин:

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений слідством день та час, перебував поблизу будинку АДРЕСА_1 , де побачив на землі предмет, ззовні схожий на запал від гранати. В цей час, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на носіння, зберігання та придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на носіння, зберігання та придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 , того ж дня, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , привласнив знайдений предмет, ззовні схожий на запал від гранати , тим самим придбав та почав носити його при собі вулицями м. Дніпра. В подальшому, в цей же день, ОСОБА_5 переніс предмет, ззовні схожий на запал від гранати, до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де почав зберігати без передбаченого законом дозволу, чим порушив Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, не маючи дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 , того ж дня, перебуваючи за місцем мешкання, а саме, за адресою: АДРЕСА_2 , поклав раніше знайдений ним предмет, схожий на запал від гранати, до медичної аптечки, яка знаходилась у тумбі, в спальній кімнаті, чим продовжив зберігати знайдений ним предмет, схожий на запал від гранати, без передбаченого законом дозволу до 22.02.2018. 22.02.2018, в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 08 години 05 хвилин до 08 години 50 хвилин, слідчим СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , в присутності двох понятих, в медичній аптечці, яка знаходилась в тумбі в спальній кімнаті, виявлено та вилучено предмет, ззовні схожий на запал від гранати. Згідно з висновком судової вибухо-технічної експертизи №33/5.2/73 від 20.03.2018, наданий на дослідження предмет, вилучений 22.02.2018 під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , являється запалом типу УЗРГМ - 2, який відноситься до категорії бойових припасів та придатний для вибуху.

24 лютого 2018 року даний факт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003287 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 263 КК України.

Суд враховує, що за ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд виходить з того, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення є обґрунтованою та в достатньому обсязі, окрім визнання самим ОСОБА_5 , підтверджується наданими слідчим доказами:

-Протоколом проведення обшуку від 22 лютого 2018 року;?

-Протоколами допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

-Висновком судової вибухо-технічної експертизи від 20 березня 2018 року.

Наведені докази, які отримані з дотриманням порядку, встановленого законом, із передбачених законом джерел, в своїй сукупності в достатній мірі доводять наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також обґрунтованого припущення про причетність до його вчинення ОСОБА_5 .

Той факт, що ОСОБА_5 є особою, раніше судимою та обґрунтовано підозрюється у вчиненні в період іспитового строку тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, свідчить про те, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Посилання слідчого та прокурора на можливість впливу на свідків понятих при проведенні обшуку, судом відхиляється, оскільки перебіг обшуку фіксувався на відеозапис, що виключає будь-яку дієвість та сенс впливу на таких понятих.

Посилання слідчого та прокурора на наявність ризиків, передбачених також і п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується) також судом відхиляються, оскільки такі ризики взагалі не мотивовані, не конкретизовані та носять характер припущення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, суд згідно вимог ст. 178 КПК України враховує:

1) той факт, що наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є достатньо вагомими;

2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який на час розгляду справи в суді має фізичну травму, яка об`єктивно перешкоджає йому вчиняти будь-які активні дії;

4) наявність у підозрюваного постійного зареєстрованого місця проживання;

5) відсутність у підозрюваного підтвердженого постійного джерела доходу;

6) відсутність відомостей про негативну репутацію підозрюваного;

7) майновий стан підозрюваного, який не має значних статків;

8) наявність у підозрюваного непогашених судимостей.

Також, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

З огляду на характер та кількість виявлених у ОСОБА_5 боєприпасів, того факту, що після виявлення 22 лютого 2018 року у ОСОБА_5 боєприпасу, останній будь-яких перешкод у здійсненні досудового розслідування не чинив, повністю визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі пред`явленої йому підозри та щиросердно розкаюється, у суду відсутні підстави для висновку про те, що на теперішній час наявний публічний інтерес, що переважав би, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи, і виправдовував би утримання підозрюваного під вартою.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки судом встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням перелічених обставин, необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Керуючись ст.ст. 176-179, 181, 182, 183, 193, 194, 204, 309 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

У задоволенні клопотання про застосування у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, який у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003287, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 25 червня 2018 року з забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , та покладенням на нього обов`язків протягом двох місяців:

- носити електронний засіб контролю;

- не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця мешкання;

- утриматися від спілкування в будь якій формі з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дні проголошення ухвали, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя:

27.04.2018