АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/818/2018 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ст.115, ст. 257, Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ст. 263, ст. 296, ст. 309 КК

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
обвинувачених ОСОБА_18 ,
ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,
ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257; ч. 3 ст. 27, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 309 КК України;
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бахмач, Чернігівської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257; п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 296; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 296; ч.5 ст. 23, ч.4 ст. 296; ч. 1 ст. 263 КК України;
ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Бахмач, Чернігівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257; п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 296; ч. 1 ст. 263 КК України;
ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєверодонецьк, Луганської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257; п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 263 КК України;
ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257; п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 296 КК України;
ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Кремінна, Луганської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257; ч. 5 ст. 27, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004462 по обвинуваченню ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і ОСОБА_22 повернуто прокурору.
Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт складений з порушеннями вимог ст. 291 КПК України. Так, він містить суперечності у формулюванні обвинувачення щодо часу організації банди та часу організації і підготовки до вбивства ОСОБА_24 . У вчинені ряду злочинів обвинувачуються також ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , однак не зазначено даних про процесуальний статус останніх у даному кримінальному провадженні. Такі недоліки позбавляють суд можливості роз`яснити обвинуваченим суть обвинувачення у відповідності до вимог ст. 348 КПК України.

Крім того, в обвинувальному акті відсутні дані про місце проживання обвинувачених ОСОБА_23 , ОСОБА_18 та ОСОБА_27 , що є обов`язковим відповідно до вимог процесуального законодавства.

Прокурор висунув обвинувачення ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і ОСОБА_22 в тому числі у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі. Однак, до обвинувального акту долучено лише підтвердження роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_23 можливості та особливостей розгляду кримінального провадження судом присяжних, а також дані про відмову обвинуваченого ОСОБА_19 отримати такі роз`яснення.

Також до обвинувального акту долучено розписки обвинуваченого ОСОБА_23 про отримання ним копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, а також дані про відмову обвинуваченого ОСОБА_19 отримати зазначені документи.

Тобто, іншим обвинуваченим в порушення вимог ст. 291, ст. 384 КПК України такі документи не вручалися та роз`яснення їх прав не здійснювалося.

Тому, суд вважає, що обвинувачений акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону і унеможливлює призначення його до судового розгляду.

Зазначеною вище ухвалою суду першої інстанції запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і ОСОБА_22 у вигляді тримання під вартою до 26 лютого 2018 року включно залишено без зміни.

В апеляційній скарзі прокурори в кримінальному провадженні, які приймали участь в підготовчому судовому засіданні, ОСОБА_7 і ОСОБА_6 просять скасувати вказану ухвалу та повернути обвинувальний акт відносно ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і ОСОБА_22 до районного суду для вирішення питання про признання його до судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

На думку прокурорів, всі обставини, передбачені ст. 91 КПК України, у повному обсязі розкриті в обвинувальному акті при зазначенні встановлених обставин по епізодах вчинення бандою кримінальних правопорушень відносно ОСОБА_24 і ОСОБА_28 та не містять жодних суперечностей.

Під час викладення фактичних обставин зазначено, що учасниками озброєної банди, крім обвинувачених, були ОСОБА_29 і ОСОБА_26 . В обвинувальному акті конкретизовано дії кожного з них при вчиненні злочинів, а також те, що матеріали відносно них виділені в окреме провадження.

Звертають увагу суду на те, що в обвинувальному акті зазначено місце реєстрації обвинувачених ОСОБА_23 , ОСОБА_18 та ОСОБА_27 .

Щодо невиконання органом досудового розслідування вимог ст. 384 КПК України та ч. 4 ст. 291 КПК України, то прокурори зазначають наступне. Так, 27 грудня 2017 року обвинуваченим ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 і ОСОБА_18 , захисникам ОСОБА_30 та ОСОБА_31 вручено копії обвинувального акту і реєстру досудового розслідування та роз`яснено про можливість і особливості розгляду кримінального провадження судом присяжних, про що свідчать відповідні розписки наявні у сторони обвинувачення. Захисникам ОСОБА_12 , ОСОБА_32 , ОСОБА_15 та ОСОБА_33 вказані документи направлено поштою, про що наявні відповідні квитанції.
Крім того, обвинуваченим ОСОБА_20 і ОСОБА_22 в присутності понятих було вручено копії обвинувального акту і реєстру досудового розслідування та роз`яснено про можливість і особливості розгляду кримінального провадження судом присяжних.

Тобто, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України та може бути призначений до судового розгляду.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції, як незаконну і необґрунтовану, та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції.

Своє прохання захисник обґрунтовує тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і ОСОБА_22 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, до нього доданий реєстр матеріалів досудового розслідування та відповідні розписки обвинувачених про отримання копії зазначених документів, а також письмові роз`яснення всім обвинуваченим про можливість розгляду кримінального провадження стосовно них судом присяжних та особливості такого розгляду, що підтверджується додатками до обвинувального акту.

У обвинувальному акті зазначено місце реєстрації обвинуваченого ОСОБА_23 , ОСОБА_18 та ОСОБА_21 із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Зазначення в обвинувальному акті таких осіб, як ОСОБА_29 та ОСОБА_26 , як учасників озброєної банди та виконавців злочинів без визначення їх процесуального статусу не є підставою для повернення обвинувального акту, оскільки відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій пред`явлено обвинувачення.
Безпідставними та передчасним є висновок суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт містить суперечності, щодо події кримінального правопорушення, що позбавляє суд можливості роз`яснити обвинуваченим суть обвинувачення у відповідності до вимог ст. 348 КПК України.
Прокурор із дотримання вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України зазначив в обвинувальному акті виклад тих фактичних обставин кримінального правопорушення, які вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення, дослідження судом обставин справи не є предметом розгляду під час підготовчого судового засідання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_33 просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції, як незаконну і необґрунтовану посилаючись на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і ОСОБА_22 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, до нього доданий реєстр матеріалів досудового розслідування та відповідні розписки обвинувачених про отримання копії зазначених документів.

В апеляційній сказі захисник ОСОБА_15 просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції та направити матеріали справи до районного суду для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суддів.

На думку захисника, обвинувальний акт відносно ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і ОСОБА_22 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, до нього доданий реєстр матеріалів досудового розслідування та відповідні розписки обвинувачених про отримання копії зазначених документів.

Прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_6 подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і ОСОБА_22 на 60 днів /кожному/.
Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що згідно обвинувального акту ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_34 та ОСОБА_22 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими, максимальне покарання за найтяжчий з яких передбачено у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років позбавлення волі або довічним позбавленням волі.
Метою застосування щодо обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме впливати на потерпілого та свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; погрожувати фізичною розправою потерпілим, свідкам та родичам інших підозрюваних з метою зміни їх свідчень в частині фактичних обставин в ході судового розгляду зазначеного кримінального провадження; вчинити інші кримінальні правопорушення; переховується від суду з метою уникнення від відповідальності за вчинене ними суспільно небезпечне діяння.
Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, а також наявність вищезазначених ризиків.
На думку прокурора, більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані до обвинувачених, оскільки призведуть до продовження їх злочинної діяльності, нададуть їм змогу переховуватись від суду, а також можуть вплинути на об`єктивний, швидкий та неупереджений судовий розгляд зазначеного кримінального провадження в суді.
Крім того, злочини у яких обвинувачуються ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_34 і ОСОБА_22 вчинені із застосування насильства та в результаті одного з них загинула людина, тому просить не визначати розмір застави для останніх згідно вимог ст. 183 КПК України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурори підтримали апеляційні скарги і своє клопотання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою.
Представники потерпілих заперечили проти скасування ухвали суду першої інстанції та просили продовжити обвинуваченим строк дії обраного запобіжного заходу.
Захисники ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 підтримали апеляційні скарги захисників та не заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурорів. Захисник ОСОБА_14 поклався у вирішенні апеляційних скарг на розсуд суду, а захисник ОСОБА_17 вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.
При цьому захисники ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 просили клопотання прокурора залишити без задоволення, а захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 вважали, що клопотання прокурора взагалі не підлягає розгляду судом апеляційної інстанції, а у випадку, якщо останній знайде підстави для його розгляду, просили прийняти рішення про відмову у його задоволенні.
Обвинувачені ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 підтримали доводи кожного з своїх захисників, а обвинувачений ОСОБА_22 просив задовольнити апеляційні скарги та відмовити в продовженні строку тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали останнього, обговоривши доводи апеляційних скарг та клопотання прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а клопотання прокурора необхідно задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд першої інстанції має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Стаття 291 КПК України передбачає, що в обвинувальний акт має містити зокрема анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), а також виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. До обвинувального акту додаються реєстр матеріалів досудового розслідування; за наявності цивільні позови; розписка підозрюваного про отримання копій обвинувального акту, позовів та реєстру.

Згідно ст. 384 КПК України прокурор зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, що надійшли до суду першої інстанції, до обвинувального акту прокурором додано лише розписку про отримання копії визначених законом документів та письмового роз`яснення про можливість і особливості розгляду кримінального провадження судом присяжних обвинуваченим ОСОБА_23 , а також акти про відмову в отриманні таких документів обвинуваченим ОСОБА_19 .
Розписок про отримання відповідних документів та письмового роз`яснення щодо обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 до обвинувального акту не додано. Натомість до обвинувального акту прокурором долучені пусті бланки розписок та письмових роз`яснень.
З самого обвинувального акту вбачаються порушення вимог ст. 291 КПК України щодо формулювання обвинувачення, на які послався суд першої інстанції в ухвалі про повернення обвинувального акту, зокрема суперечності щодо викладу обставин створення банди, організації умисного вбивства ОСОБА_24 , зазначення інших осіб, які нібито причетні до вчинення злочинів, однак які не є обвинуваченими в даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що допущені прокурором порушення вимог кримінального процесуального закону перешкоджають суду першої інстанції здійснити судовий розгляд в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, а тому апеляційні скарги прокурорів та захисників не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 405, ч.1 ст. 331 КПК України, суд, в тому числі апеляційної інстанції, під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинуваченого або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Приписами статті 177 КПК України встановлено, що підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті, зокрема переховуватися від органів слідства, знищити, сховати або спотворити речі документи, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка інших обвинувачених, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дані про особу обвинуваченого, розмір майнової шкоди.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи. При цьому тримання особи під вартою може відбуватися дише на підставі відповідного рішення компетентного суду.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 обвинувачуються у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, у тому числі віднесених до категорії особливо тяжких злочинів, за які передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі.

На даний час органами досудового розслідування не встановлені всі особи, причетні в тому числі до замовлення умисного вбивства ОСОБА_24 , а також вчинення інших інкримінованих обвинуваченим злочинів. Дві особи, яким пред`явлено підозру, перебувають в розшуку.

Обґрунтованість підозри та наявність ризиків, визначених нормами закону, неодноразово перевірялися слідчими суддям та судом при обранні обвинуваченим запобіжного заходу та продовження його строків.

Так, метою застосування до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою були запобігання спробам вчинити ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме впливати на потерпілого та свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; погрожувати фізичною розправою потерпілим, свідкам та родичам інших підозрюваних з метою зміни їх свідчень в частині фактичних обставин в ході судового розгляду зазначеного кримінального провадження; вчинити інші кримінальні правопорушення; переховується від суду з метою уникнення від відповідальності за вчинене ними суспільно небезпечне діяння. На даний час зазначені ризики продовжують існувати.

Таким чином, наявні в матеріалах кримінального провадження дані та обставини, в тому числі на які прокурор посилається у своєму клопотанні про продовження строку тримання під вартою, дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Надані захисником ОСОБА_12 документів щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_23 , наявності у нього хворої дитини, яка проживає з матір`ю, інших не дає суду підстави для відмови в продовженні обвинуваченому строку тримання під вартою.

Враховуючи обґрунтованість прийнятого судом першої інстанції рішення про повернення прокурору обвинувального акту, істотності порушень, які прокурор повинен усунути після отримання обвинувального акту, з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та запобігання передбаченим законом ризикам, колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою кожному з обвинувачених ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 на 60 (шістдесят) днів, а саме до 27 квітня 2018 року включно.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419, КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_33 залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2018 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_23 за ст. 257; ч. 3 ст. 27, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 309 КК України; ОСОБА_18 за ст. 257; п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 296; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 296; ч.5 ст. 23, ч.4 ст. 296; ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_19 за ст. 257; п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 296; ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_20 за ст. 257; п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_21 за ст. 257; п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 296 КК України; ОСОБА_22 за ст. 257; ч. 5 ст. 27, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України повернуто прокурору, - без зміни.

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити обвинуваченим ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , /кожному/ запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, а саме до 27 квітня 2018 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4