КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ

Справа №552/498/18
Провадження № 1-кс/552/197/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2018 року м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши подання в.о. начальника державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» ОСОБА_3 про передачу забороненого предмету на користь держави або знищення, -
В С Т А Н О В И В :
В.о. начальника державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Полтави з поданням про передачу заборонених предметів на користь держави або знищення.
Посилається на те, що 11.08.2017 року під час огляду боксів збірного відділення, після обшуку ув`язнених та засуджених , які прибули з потягу « Херсон-Харків» , в боксі №1 під лавкою в хлібові було виявлено та вилучено чотири мобільних телефони марки : «Nokia 1202-2» (IMEI : НОМЕР_1 ), «Nokia 1616-2» (IMEI : НОМЕР_2 ), «Nokia 1280» (IMEI : відсутній) , «Nokia 1280» (IMEI : НОМЕР_3 ) . В ході перевірки власників даних предметів не встановлено.
В своєму поданні, посилаючись одночасно на норми ст. 7 Закону України «Про попереднє увязнення», Правила внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів, затверджені наказом Міністерства юстиції України № 460/5 від 18 березня 2013 року, на норми ст. 59, 102, 107 КВК України та на ст. 537 КПК України, просив розглянути матеріали щодо передачі даних заборонених предметів в дохід держави.

В судове засідання прокурор та начальник установи не з`явилися.

Розглянувши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

За нормами ст. 7 Закону України «Про попереднє увязнення», на яку посилається начальник установи в своєму поданні, режим у місцях попереднього ув`язнення, тобто порядок і умови тримання осіб, взятих під варту, та нагляду за ними з метою забезпечення попереднього ув`язнення, встановлюється цим Законом та іншими нормативними актами. Особи, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, підлягають обшуку, медичному огляду, дактилоскопуванню і фотографуванню; їх ознайомлюють з правами, обов`язками та вимогами режиму. Речі, які є при них, а також передачі і посилки, що надходять на їх ім`я, підлягають огляду, а листування - перегляду. Їм забороняється мати при собі гроші та цінні речі, а також предмети, не дозволені для зберігання в місцях попереднього ув`язнення. Вилучені у них при доставленні в місця попереднього ув`язнення гроші зараховуються на їх особові рахунки, а цінні речі і предмети здаються на зберігання; гроші та цінні речі, одержані шляхом обману під час перебування в місцях попереднього ув`язнення або джерело одержання яких не встановлено, передаються в доход держави за мотивованою постановою начальника установи для попереднього ув`язнення, санкціонованою прокурором, копія якої приєднується до особової справи особи, яка тримається під вартою.

Відповідно до Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013 N 460/5, увязненим і засудженим забороняється передавати, а також користуватися та зберігати при собі - радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, комунікатори, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скетч-картки поповнення рахунку мобільного звязку, пейджери, роутери тощо), друкарські машинки, розмножувальні прилади та гарнітуру до них.

Згідно з п. 6.4. Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, вилучені в ув`язнених або засуджених гроші та цінні речі і предмети, отримані шляхом обману під час тримання у СІЗО або власник яких не встановлений, передаються в дохід держави згідно з постановою начальника СІЗО про передачу заборонених для зберігання речей та предметів у дохід держави за формою згідно з додатком 8 до цих Правил, санкціонованою прокурором.

При цьому п. 6.6. зазначених Правил передбачено, що вилучення грошей, цінних речей та предметів у засуджених, стосовно яких вироки набрали законної сили, проводиться відповідно до статей 59 та 102 КВК.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що виявлені мобільні телефони, дійсно є предметами, які заборонені для зберігання та користування особами, що утримуються в слідчих ізоляторах, тому вони передаються в дохід держави згідно з постановою начальника СІЗО.

При цьому, як вбачається з матеріалів, власник таких предметів не встановлений.

З наданих до слідчого судді матеріалів вбачається, що постановою в.о. начальника державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» ОСОБА_3 від 11 вересня 2017 року, яка санкціонована начальником відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , вже прийнято рішення про передачу в дохід держави мобільних телефонів , як то передбачено Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України.

За нормами ч. 7 ст. 102 КВК Україн и, на яку також посилається начальник установи в своєму поданні, перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням начальника установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Тобто, в силу норм ст. 102 КВК України та в порядку, визначеному розділом VІІІ КПК України, слідчим суддею може бути розглянуто питання про конфіскацію заборонених речей та предметів або про передачу їх на зберігання виключно щодо предметів та речей, які були вилучені у засудженого.

Оскільки підстави вважати, що виявлені та вилучені заборонені предмети належать саме певній особі, яка є засудженою, відсутні, тому в даному випадку судом не можуть бути застосовані норми ст. 59 та 102 КВК України, на які посилається начальник установи в своєму клопотанні.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що як нормами Закону України «Про попереднє увязнення», так і нормами КВК України та КПК України не віднесено до компетенції слідчого судді прийняття рішення про передачу виявлених та вилучених заборонених предметів в дохід держави в разі, якщо така особа не встановлена.

Тому в задоволенні подання в.о. начальника державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» ОСОБА_3 про передачу заборонених предметів на користь держави слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 59, 102, 107 КВК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання в.о. начальника державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» ОСОБА_3 про передачу заборонених предметів на користь держави відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1