Справа №613/937/17 Провадження № 1-кп/613/163/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року Богодухівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальне провадження №000412 від 21 червня 2017 року по обвинуваченню :

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодухів Харківської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

30 липня 2010 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 297 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

30 листопада 2011 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 187, ст.ст. 71, 72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

25 червня 2014 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309, ст.ст. 71, 72 КК України до 1 року позбавлення волі;

10 жовтня 2014 року ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області застосовано ст. 71,72 КК України та призначено остаточне покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Богодухівського районного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки стосовно обвинуваченого обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк дії якої закінчується 15 жовтня 2017 року. Крім того, враховуючи існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу та продовження строку його дії наявні і на даний час, а саме те, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на потерпілого та свідків, що дає підстави вважати що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Потерпілий підтримав клопотання прокурора.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 17 серпня 2017 року було продовжено стосовно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 15 жовтня 2017 року.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 строк утримання його під вартою на 60 днів.
Суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому та імовірну можливість продовження ним протиправної поведінки у подальшому.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
При вирішенні питання доцільності продовження міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, яких на даний час не допитано судом, оцінює сукупність обставин передбачених ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим та приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо та вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора, про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, продовжити до 09 грудня 2017 року включно, з подальшим його утриманням в Харківській установі виконання покарань (№ 27).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя