справа №619/3828/17
провадження №1-кс/619/51/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_5 погоджено з прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою» відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дергачі, Харківської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дергачівського ВП ГУНП України в Харківській області знаходиться кримінальна справа внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001704 від 20 листопада 2017 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

19.11.2017 року близько 07:15 годині ОСОБА_6 , знаходився у приміщенні літньої кухні розташованої за місцем свого помешкання за адресою: АДРЕСА_1 де разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпивав спиртні напої.

У ході розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з побутових підстав виник конфлікт, під час якого ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людиниі, діючи умисно схопив зі столу ніж та наніс йому удар в область лівої щоки ОСОБА_7 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення лівої щоки, від якого останній на місці пригоди помер.

У діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст. 115 КК України, про що 21 листопада 2017 року його було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину та затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 на досудовому слідстві свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та вказав, що 19.11.2017 року разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпивав спиртні напої за місцем свого мешкання. В ході конфлікту , що виник раптово на підставі образи гідності жінки ОСОБА_8 , він вдарив ОСОБА_7 ножем в область щоки , а потім в область нижньої частини живота внаслідок чого останній помер.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні ним вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

Протоколом огляду місця події та трупу від 20.11.2017 р;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20.11.2017 р.;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.11.2017р. ;

Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 21.11.2017 р;

Протоколом слідчого експерименту 21.11.2017р.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики, які вказують на те, що підозрюваний може:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

незаконно впливати на свідків;

вчинити інше кримінальне правопорушення,

До Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання від старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_5 погоджено з прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою» .

Слідчий в обґрунтуванні свого клопотання зазначив, що продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою відносно ОСОБА_11 необхідне у зв*язку з існуванням ризиків передбачених ст. 177 КПК України , які унеможливлюють застосування більш м`якого запобіжного заходу .

В ході досудового розслідування, з метою забезпечення його повноти та об`єктивності, 30.11.2017 слідчим призначено щодо ОСОБА_6 судово-психіатричну експертизу, відповідно до висновку якої (№879 від 04.12.2017) останній на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, підозрюваний ОСОБА_6 виявляв ознаки вищевказаного психічного захворювання та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Крім того, 22.11.2017 слідчим з метою встановлення наявності або відсутності на змивах, в піднігтьовому вмісті на трьох ножах слідів крові призначено судово-цитологічні експертизи, та з метою проведення судово- медичної експертизи труп ОСОБА_7 21.11.2017 було направлено разом з постановою до Дергачівського філіалу ХОБСМЕ. Проведення вказаних експертиз на даний час експертними установами не завершено.

Зазначені висновки експертів мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні та їх відсутність унеможливлює повне виконання в ч. 2 КПК України.

Таким чином, закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні до 21.01.2018 не виявляється можливим, у зв`язку з проведенням ряду зазначених експертиз, виконання яких експертною установою на даний час не завершено.

На підставі викладеного, беручи до уваги, що для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, а також те, що вказані дії не могли бути здійснені та завершенні раніше з об`єктивних причин, керівником Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_12 11 січня 2018 року прийнято рішення про продовження строків досудового розслідування до трьох місяців, а саме до «21» лютого 2018 року.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання .

Підозрюваний ОСОБА_11 та захисник заперечували проти задоволення клопотання, вважали за необхідне застосувати більш м`який запобіжний захід .

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі передбачені п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, дійшов до висновку про задоволення клопотання , виходячи з наступного .

Відповідно до ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ст. 194 ч.1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Фактичні обставини інкримінованого підозрюваному особливо тяжкого злочину, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного , а саме , що він скоїв умисний особливо тяжкий злочин, має свідоме бажання переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, і, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення та сховатися від слідства і суду, таким чином перешкоджаючи встановленню істини у кримінальному провадженні, той факт , що він зможе вплинути на єдиного свідка ОСОБА_9 , беручи також до уваги той факт , що за місцем мешкання підозрюваний характеризується негативно , вживає спиртні напої , раніше є неодноразово судимим що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та вказують на обґрунтованість заявленого клопотання.

Крім того досудове слідство не завершено , по справі призначені судово - психіатрична та судово цитологічні експертизи , які на даний час не завершені .

Слідчий суддя вважає , що існують ризики, які передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з цим клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про підозру про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення і ті обставини, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину , застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Відповідно до ст. 197 ч.3 КПК України … строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому цим кодексом .

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 183,184, 193, 194,197, 309, 395 КПК України слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_5 погоджено з прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дергачі, Харківської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного в скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань № 27 до 21.02.2018 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий Суддя ОСОБА_1