Справа № 308/1570/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого групи у кримінальному провадженні №0000167 - старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, по кримінальному проваджені відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2017 за №0000167, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно , -

ВСТАНОВИВ:
14 серпня 2017 року слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167.

Слідчий вказує, що підставою для початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до ЄРДР стала усна заява громадянина Угорщини ОСОБА_4 про те, що 10.08.2017 приблизно о 22 годині в с.Сасово, Виноградівського району група невідомих осіб чоловічої статі заблокувавши двома автомобілями рух автомобілю марки «Фольскваген Пассат» на угорській реєстрації, в якому знаходився він, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , витягли їх з даного автомобіля і стали наносити удари дерев`яними палицями та металевими предметами по різним частинам тіла. В подальшому, посадили їх до автомобіля і відвезли на кладовище в с.Сасово, Виноградівського району, де продовжили наносити тілесні ушкодження, при цьому вимагаючи в потерпілих повідомити про місце знаходження автомобіля марки «Мерседес Е320 CDR» (комбі) державний номерний знак Угорщини НОМЕР_1 , та змушуючи їх під відеозапис зізнатись у зґвалтуванні дівчини. Після цього, незаконно заволоділи належним йому автомобілем марки «Мерседес Е320 CDR» (комбі) державний номерний знак Угорщини НОМЕР_1 і за його повернення пред`явили протиправну вимогу щодо сплати їм 4000 доларів США.

Під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено, що ОСОБА_8 , будучи засудженим 27.12.2010 вироком Апеляційного суду Закарпатської області за вчинення злочинів, передбачених п.п.6, 9 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 12.02.2016 з місць позбавлення волі у зв`язку із зарахуванням в строк відбування покарання, строку попереднього ув`язнення, згідно вимог ч.5 ст.72 КК України ( в редакції частини від 26.11.2015) на підставі ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25.11.2015, після звільнення на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, а вчинив новий умисний особливо тяжкий злочин за наступних обставин:

Зі змісту клопотання вбачається,що 10.08.2017 приблизно о 22 годині, поблизу залізничного переїзду по вулиці Залізничній в с.Сасово, Виноградівського району, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на двох автомобілях один із яких марки «Ауді» державний реєстраційний знак Польської республіки НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_10 , заблокувавши рух автомобілю марки «Фольскваген Пассат» під керуванням ОСОБА_14 , в якому також перебували ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та громадянин Угорщини ОСОБА_4 , витягнули останніх із автомобіля та кинувши на землю стали наносити їм удари руками, дерев`яними палицями та металевими предметами по різним частинам тіла.

Подолавши в такий спосіб можливий опір потерпілих, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 посадили потерпілих до автомобіля марки «Фольксваген Пассат», при цьому заблокувавши замки на дверях даного транспортного засобу, таким чином позбавили можливості потерпілих втекти та під супроводом доставили їх на кладовище в с.Сасово, Виноградівського району, де продовжили наносити удари дерев`яними палицями та металевими предметами по різним частинам тіла ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_7 , при цьому вимагаючи в останніх вказати місце знаходження належного ОСОБА_4 автомобіля марки «Мерседес Е320 CDR» (комбі) державний номерний знак Угорщини НОМЕР_1 та зізнатись під відеозапис в зґвалтуванні дівчини по імені Аміна.

В подальшому, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , дізнавшись від потерпілих про місце знаходження автомобіля марки «Мерседес Е320 CDR» (комбі) державний номерний знак Угорщини НОМЕР_1 , а саме при в`їзді в с.Сасово, Виноградівського району та знайшовши в ОСОБА_4 ключі від даного автомобіля, умисно, повторно, з корисливим мотивом незаконно із застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я, заволоділи вказаним транспортним засобом та заховали у невстановленому місці.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 завдано ОСОБА_4 -Жолт матеріальної шкоди, та спричинено потерпілим тілесні ушкодження, а саме: Алмаші-Сабо Йожефу Жолту у вигляді: ангулярного перелому нижньої щелепи справа, ментальний справа, синців нижньої повіки правого ока, на шкіряних покривах правої кисті, забійна рана слизової нижньої губи зліва, садна на шкіряних покривах чолової ділянки справа, на шкіряних покривах грудної клітки справа,- які відповідно до висновку експерта №627 від 21.08.2017 виникли в результаті дії тупих твердих предметів, якими найбільш імовірно могли бути пальці рук затиснуті в кулак або аналогічні їм предмети які діяли з прикладанням значної сили по ударному механізму дії і потягли за собою розлад здоров`я на час більше 21 дня і по цій ознаці, згідно п.2.2.. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження і укладаються в час і місце пригоди, яка відбувалась 10.08.2017 року; ОСОБА_6 у вигляді: забою носа, перелому кісток носа зі зміщенням відламків, синців навколо лівої і правої орбітальної ділянок, крововиливу в білкову оболонку правого ока, садно чолової ділянки справа, які відповідно до висновку експерта №628 від 19.08.2017 виникли в результаті дії тупих твердих предметів, якими найбільш імовірно могли бути пальці рук затиснуті в кулак або обуті ноги сторонньої людини, які діяли по ударному механізму дії і потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6 але менше 21 дня і по цій ознаці, згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я і укладаються в час і місце пригоди, яка відбувалась 10.08.2017 року; ОСОБА_5 у вигляді: синців на шкіряних покривах спини та в області правого плеча, які відповідно до висновку експерта №629 від 21.08.2017 могли виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів, з обмеженою травмуючою поверхнею по ударному механізму дії, і потягли за собою розлад здоров`я на час не більше 6 днів і по цій ознаці, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження і укладаються в час і місце пригоди, яка відбувалась.

Як вбачається зі змісту клопотання, 13.02.2018 стороною обвинувачення, відповідно до ст.278 КПК України повідомлено про підозру: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 (фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 ) громадянину України, українцю, раніше судимому, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане із насильством небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.

13.02.2018 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 а саме в квартирі АДРЕСА_3 виявлено і вилучено: металевий предмет типу кийка; металева рукоятка до портативної сокири, оздоблена деревяними елементами; дві рації марки «Motorolla», чорного кольору; Мобільний телефон марки «Нокіа 107», 1 ІМЕІ НОМЕР_3 ; 2 ІМЕІ НОМЕР_4 ; Флешкарта (накопичувач) «Micro CD» марки «Теnt».

Крім цього, 13.02.2018 під час складання протоколу затримання на підставі ухвали слідчого судді проведено особистий обшук підозрюваного ОСОБА_9 в ході якого виявлено і вилучено: мобільний телефон марки «MEIZU U20» імеі1: НОМЕР_5 , імеі2: НОМЕР_6 , із сім-карткою абонентським номером НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «Samsung» імеі: НОМЕР_8 , із сім картою з абонентським номером НОМЕР_9 .

Дані речі вилучені без рішенні суду, однак необхідність їх вилучення була зумовлена тим, що вони являються речовими доказами так як є знаряддями і засобами вчинення даного злочину.

Частиною 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачено обов`язок слідчого, прокурора вжиття необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, а саме майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину і відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.

В поданому клопотанні слідчий посилається на ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Приймаючи до уваги викладене, слідчий клопоче про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 а саме в квартири АДРЕСА_3 , шляхом накладення заборони на розпорядження та використання, а саме: металевий предмет типу кийка; металева рукоятка до портативної сокири, оздоблена деревяними елементами; дві рації марки «Motorolla», чорного кольору; Мобільний телефон марки «Нокіа 107», 1 ІМЕІ НОМЕР_3 ; 2 ІМЕІ НОМЕР_4 ; Флешкарта (накопичувач) «Micro CD» марки «Теnt», а також накласти арешт шляхом накладення заборони на розпорядження та використання на тимчасово вилучене майно у ОСОБА_9 під час проведення особистого обшуку затриманого на підставі ухвали слідчого судді від 13.02.2018, а саме: мобільний телефон марки «MEIZU U20» імеі1: НОМЕР_5 , імеі2: НОМЕР_6 , із сім-карткою абонентським номером НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «Samsung» імеі: НОМЕР_8 , із сім картою з абонентським номером НОМЕР_9 .

Слідчий в судове засіданні не з`явився, направив на адресу суду клопотання в якому підтримав подане клопотання просить його задовольнити та розглянути у його відсутності.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив. Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК рештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

З матеріалів клопотання встановлено, що слідчим відділом прокуратури Закарпатської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167.

13.02.2018 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 а саме в квартирі АДРЕСА_3 виявлено і вилучено: металевий предмет типу кийка;металева рукоятка до портативної сокири, оздоблена деревяними елементами;дві рації марки «Motorolla», чорного кольору;Мобільний телефон марки «Нокіа 107», 1 ІМЕІ НОМЕР_3 ; 2 ІМЕІ НОМЕР_4 ; Флешкарта (накопичувач) «Micro CD» марки «Теnt»

Крім цього, 13.02.2018 під час складання протоколу затримання на підставі ухвали слідчого судді проведено особистий обшук підозрюваного ОСОБА_9 в ході якого виявлено і вилучено: мобільний телефон марки «MEIZU U20» імеі1: НОМЕР_5 , імеі2: НОМЕР_6 , із сім-карткою абонентським номером НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «Samsung» імеі: НОМЕР_8 , із сім картою з абонентським номером НОМЕР_9 .

Дані речі вилучені без рішенні суду, однак необхідність їх вилучення була зумовлена тим, що вони являються речовими доказами так як є знаряддями і засобами вчинення даного злочину.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого групи у кримінальному провадженні №0000167 - старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, по кримінальному проваджені відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2017 за №0000167, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 а саме в квартири АДРЕСА_3 , шляхом накладення заборони на розпорядження та використання, а саме: металевий предмет типу кийка; металева рукоятка до портативної сокири, оздоблена деревяними елементами; дві рації марки «Motorolla», чорного кольору; Мобільний телефон марки «Нокіа 107», 1 ІМЕІ НОМЕР_3 ; 2 ІМЕІ НОМЕР_4 ; Флешкарта (накопичувач) «Micro CD» марки «Теnt», а також накласти арешт шляхом накладення заборони на розпорядження та використання на тимчасово вилучене майно у ОСОБА_9 під час проведення особистого обшуку затриманого на підставі ухвали слідчого судді від 13.02.2018, а саме: мобільний телефон марки «MEIZU U20» імеі1: НОМЕР_5 , імеі2: НОМЕР_6 , із сім-карткою абонентським номером НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «Samsung» імеі: НОМЕР_8 , із сім картою з абонентським номером НОМЕР_9 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1