АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1095/17 Справа № 202/4376/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 року Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження № 0002675 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2017 року, -

за участю:

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

третьої особи ОСОБА_6 .

В с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт квартири АДРЕСА_1 . Вважає, що слідчий суддя не дотримався вимог ст.ст. 170, 173 КПК України при накладенні арешту. А також зазначає, що в даному кримінальному провадженні йому підозру не пред`явлено, прокурором не було надано до клопотання доказів того, що квартира була набута злочинним шляхом. Просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, так як ухвала була постановлена без його участі, а копію він отримав лише 16 серпня 2017 року після ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2017 року задоволено клопотання прокурора і накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 та заборонено вчиняти будь-які дії по розпорядженню, реєстрації (перереєстрації) або будь-яким способом відчуження квартири.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя зазначив, що слідчий звернувся з клопотанням, яке обґрунтовується тим, що триває досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння у ОСОБА_8 шахрайським шляхом квартири в АДРЕСА_2 ., а також зазначив, що вказана квартира є предметом вчинення злочину, тому з метою забезпечення речового доказу наклав арешт.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_7 , які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши надані до клопотання матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про дотримання ОСОБА_6 строку на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає, що оскільки оскаржувана ухвала була винесена без участі особи на майно, якої накладався арешт, то відповідно до ч.3 ст. 395 КПК України строк на апеляційне оскарження в такому випадку обчислюється з дня отримання копії даної ухвали, яку останній отримав 16 серпня 2017 року та подав апеляційну скаргу через відділення пошти 21 серпня 2017 року, тому строк на оскарження не був пропущений.

Висновки слідчого судді про обгрунтованість клопотання слідчого і необхідність накладення арешту на майно відповідають вимогам ст.170 КПК України.
Так, із матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.11.2016 року було зобов`язано посадових осіб СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП В Дніпропетровській області внести до ЄРДР відомості викладенні в заяві ОСОБА_8 , які 19.11.2016 року внесено за № 0002675 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. У заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 зазначив, що невідомі особи шахрайським шляхом заволоділи його квартирою в АДРЕСА_2 .
Під час розгляду клопотання слідчим суддею було перевірені доводи клопотання слідчого, що вище зазначена квартира є предметом кримінального правопорушення, одержана внаслідок його вчинення та є доходом від здійснення протиправної діяльності, а отже відповідає критеріям про, які зазначено у ст. 98 КПК України, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для накладення арешту.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання дотримався вимог ст. 173 КПК України, з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність обмеження права власності з потребами кримінального провадження.

При цьому, арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті є формою забезпечення доказів і самостійною правовою підставою для арешту майна, поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та необґрунтованою, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора і накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 та заборонивши вчиняти будь-які дії щодо розпорядження, реєстрації (перереєстрації) або будь-яким способом відчуження квартири залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4