Справа № 539/2187/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лубни кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Піски Лубенського району Полтавської області, мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працюючий, такий, що утриманців не має, інвалідом не являється, участі в бойових діях не приймав, раніше судимий 19.05.2011 року Лубенським міськрайонним судом за ч.З ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 25.05.2012 року звільнений по закінченню іспитового строку, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України , -

В С Т А Н О В И В :
15.07.2017 близько 16 години 50 хвилин ОСОБА_6 , маючи умисел на вчинення крадіжки, прибув до господарства ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою власної наживи, повторно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, потрапив через паркан до господарства, звідки намагався таємно викрасти металобрухт загальною вагою 79, 5 кг, загальною вартістю 339, 46 грн. та предмет з нержавіючої сталі вагою 6,5 кг, вартістю 154, 37 грн., належні ОСОБА_5 , і виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, намагався покинути місце вчинення злочину, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як при появі сусідки злякався та покинув місце злочину.

Дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за . 2 ст. 15 , ч.2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинений повторно.

Під час досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - 16.08.2017 р. укладена угода про примирення між потерпілою і підозрюваним.

Згідно з угодою ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначене покарання за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити підозрюваного ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком визначеним судом.

Прокурор на підготовчому судовому засіданні стверджує, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України та прохає угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене потерпілою та обвинуваченим покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні також прохає затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання, оскільки претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, розуміє, що при затверджені угоди про примирення він буде позбавлений можливості вимагати притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та вимагати відшкодування шкоди.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України є правильною.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у даному кримінальному провадженні.

Узгоджене в угоді про примирення покарання установлене в межах санкції ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 16.08.2017 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001039 від 16.07.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ,ч.2 ст.185 КК України.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ,ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 16.08.2017 року покарання у виді позбавлення волі строк на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу пробації; повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи пробації.

Речові докази по справі - металобрухт загальною вагою 79, 5 кг, а саме : два металеві листи, металева решітка, три металі труби, дев"ять прутів, металевий засув, три металеві юшки, лист із нержавіючої сталі вагою 6,5 кг, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Лубенського ВП ГУ НП - передати потерпілій ОСОБА_5 , як власнику вищезазначеного майна.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1