Справа № 456/4010/17
Провадження № 1-кп/456/129/2018
ВИРОК

іменем України

12 квітня 2018 року м.Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Стрию кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий Львівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 11.09.2013р., Стрийським міськрайонний судом Львівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, 21.05.2014р., Стрийським міськрайонний судом Львівської області за ч. 2 ст. 189, 71 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, судимість якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку, обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого за ст. 395 КК України,
в с т а н о в и в:

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 10.10.2017 за поданням адміністрації Державної установи «Миколаївська виправна колонія» (№50) Міністерства юстиції України на законних підставах та у встановленому законом порядку ОСОБА_5 на підставі п. «б» ст. З Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік із застосуванням наступних обмежень: заборона виходу з будинку в період з 22.00 год. до 06.00 год., заборона перебування в місцях підприємств торгівлі і громадського харчування, де продаються спиртні напої, заборона виїзду в особистих справах за межі району без дозволу органу поліції, періодично реєструватись в райвідділі поліції, у разі виїзду з дозволу поліції в інший населений пункт та перебування там більше доби, зареєструватись у місцевому органі поліції.

ОСОБА_6 , будучи ознайомлений з вказаною ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області, а також з обмеженнями встановленого адміністративного нагляду та обов`язками, які з цього випливають, попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду під розпис, умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду самовільно залишив своє місце проживання, зазначене при постановлені на облік, та, не повідомивши працівників Стрийського ВП ГУНП у Львівській області про зміну місця проживання, без поважних причин виїхав з м.Стрий.

Відтак, в період з 13.11.2017 року по 09.12.2017 р. ОСОБА_6 за постійним місцем проживання, що в АДРЕСА_1 та 18.12.2017 за постійним місцем проживання, що в АДРЕСА_2 , був відсутній. Окрім цього, ОСОБА_6 з метою ухилення від адміністративного нагляду не прибув на реєстрацію в Стрийський ВП ГУНП у Львівській області 18.11.2017, 25.11.2017, 02.12.2017, 16.12.2017, а також 09.12.2017 добровільно не з`явився для реєстрації у відділ поліції, чим умисно порушив пункти «б», «в» ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд органів внутрішніх справ за особами, звільненими з місць позбавлення волі» та правила адміністративного нагляду за відсутністю поважних причин виконання цих обов`язків.

29.12.2017 року між прокурором Стрийської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 , його захисником ОСОБА_4 , з другого боку було укладено угоду про визнання винуватості і відповідно до якої обвинувачений повністю визнав себе винним в пред`явленому обвинуваченні за ст. 395 КК України, вчинення кримінального правопорушення по обставинах, викладених в обвинувальному акті, в зв`язку з чим, сторони домовились про призначення ОСОБА_5 , покарання за ст. 395 КК України у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про обмеження права на скарження вироку для прокурора і підозрюваного, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 468, ст.. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , узгоджене у угоді покарання та обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в залі судового засідання до набрання вироку законної сили, оскільки ОСОБА_5 , не з`являвся в судові засідання та був оголошений в розшук.
Обвинувачений ОСОБА_5 , та його захисник ОСОБА_4 , в судовому засіданні також просять зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання та при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою просили не застосовувати.
Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 , визнав себе винним, відповідно до ст.. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст. 395 КК України.
Суд, проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення ОСОБА_5 , думку прокурора та захисника, вважає за необхідне затвердити умови угоди і ухвалити вирок на підставі такої угоди, відповідно до положення ст. 475 КПК з наступних мотивів.
Матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, свідчать про наявність події кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , і що в його діях є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України.
Кваліфікація дій ОСОБА_5 , стороною звинувачення визначена правильно.
Умови угоди щодо виду кримінального покарання відповідають положенням санкцій ст. 395 КК України, а застосування до ОСОБА_5 , покарання у виді арешту строком на 2 (два) місці відповідає обставинам справи та даним про особу обвинуваченого. Крім того, угода про визнання винуватості укладена добровільно і відсутні підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, які б суд міг використати для відмови в затвердженні такої угоди.
Також суд вважає, що ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, він жодного разу не з`явився в судові засідання та щодо нього виносилася ухвала про його розшук.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, 474, 475 КПК України суд, -
засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 грудня 2017 року між прокурором Стрийської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002141 від 05.12.2017р.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 395 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_5 взяти під варту з зали суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту взяття під варту з 11 год. 40 хв. 12 квітня 2018 року.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб, шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1