В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" вересня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002908 від 03.03.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, не одруженої, офіційно не працюючої, з середньою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 02.03.2017 о 10 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , вирішила незаконно придбати для подальшого власного вживання психотропну речовину амфетамін.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання для подальшого власного вживання психотропної речовини-амфетамін, ОСОБА_4 зателефонувала на невстановлений досудовим розслідуванням номер та замовила психотропну речовину амфетамін.

Так, 02.03.2017 приблизно о 16 годині 00 хвилин зустрілася з раніше незнайомим ОСОБА_5 , який передав їй психотропну речовину амфетамін, за що остання заплатила грошові кошти в сумі 400 гривень, яку помістила до своєї сумки, де стала незаконно зберігати для подальшого особистого вживання без мети збуту.

В цей же день, а саме 02.03.2017 о 16 годині 20 хвилин, за адресою: м. Київ, бульвар Перова, 25-А, співробітниками поліції була виявлена ОСОБА_4 , яка повідомила, що у своїй сумці зберігає при собі психотропну речовину.

В подальшому, в період часу з 17 години 20 хвилин до 18 години 00 хвилин, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, бульвар Перова, 25-А, співробітниками поліції, у присутності двох понятих, у сумочці, що належить ОСОБА_4 , було вилучено один поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, що містить психотропну речовину амфетамін, пластикова картка з залишками речовини білого кольору, манікюрна лопатка, з залишками речовини білого кольору, а також медичний шприц, всередині якого знаходиться рідина, що містить психотропну речовину амфетамін, які ОСОБА_4 незаконно придбала та зберігала для подальшого власного вживання, без мети збуту.

Згідно з висновком експерта № 11-2/1663 від 30.06.2017: Надана на дослідження прозора безбарвна рідина та порошкоподібна речовина білого кольору, містить у своєму складі психотропну речовину. Нашарування речовини білого кольору які виявлені на манікюрній лопатці на пластиковій картці, містять у своєму складі психотропну речовину. Надана на дослідження прозора безбарвна рідина та порошкоподібна речовина білого кольору, містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якого обмежено амфетамін. Маса амфетаміну в рідині та в речовині становить 0,004 г та 0,248 г. Нашарування речовини білого кольору які виявлені на манікюрній лопатці на пластиковій картці, містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну в нашаруваннях становить 0,001 г та 0,0008 г.

Амфетамін, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є психотропною речовиною.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання психотропної речовини амфетаміну, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: від 0,15 грама.

Будучи допитаною в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнала повністю, дала покази, підтвердила обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаялася у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінального правопорушення ОСОБА_4 просила суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченої ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченої у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України оскільки вона своїми діями вчинила незаконне придбання, зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачена на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивну характеристику за місцем проживання, спосіб життя (раніше в силу ст. 89 КК України не судима, не одружена, не працює), ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 309 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа ст. 76 КК України.
При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченій у вигляді особистого зобов`язання, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання: у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді особистого зобов`язання слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 1784 гривні 64 копійок (висновок № 11-2/1663 від 30.06.2017 року).
Речові докази у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002908 від 03.03.2017 знищити.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
С у д д я : ОСОБА_1