Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

26 грудня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0006889 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, раніше судимої: 06.07.2015 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі; 29.10.2015 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 цього Кодексу на 1 рік і 1 місяць позбавлення волі; 11.01.2016 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України на 1 рік 4 місяці позбавлення волі, звільненої 22.02.2016 по відбуттю строку покарання, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и л а:

Згідно з вироком Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року ОСОБА_9 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та засуджено до покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Цим же вироком, задоволено повністю цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 та стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_10 3437 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків.

Судом вирішено питання щодо речових доказів та відшкодування процесуальних витрат.

Як встановлено вироком суду, ОСОБА_9 29 серпня 2016 року, приблизно о 12.50 год., спільно з ОСОБА_12 зайшли до приміщення кафе «Вері Вел» за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час перебування в кафе у ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , яка за вказаним фактом засуджена вироком Печерського районного суду м. Києва від 06.03.2017, виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

З цією метою вони присіли за один із вільних столиків таким чином, що ОСОБА_9 сіла спиною до сусіднього столику, за яким сиділа незнайома їй ОСОБА_13 , а ОСОБА_12 навпроти неї, щоб спостерігати за діями ОСОБА_13 .

Під час перебування за вказаним столиком, ОСОБА_9 побачила, що на спинці стільця, поруч із ОСОБА_13 знаходиться жіноча сумка, у зв`язку з чим, реалізуючи спільний умисел учасників групи, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає та неуважністю потерпілої, дістала з сумки ОСОБА_13 гаманець бронзового кольору марки «Верхаус» вартістю 200 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 20 Євро ( що станом на день вчинення злочину за курсом НБУ становило 574,00 грн.), 120 гривень, дві картки «Райфайзен Банк Аваль» на ім`я потерпілої та картку «ОТП Банку» з паролем до неї, яка належить Дослідницькому інституту органічного сільського господарства, в якому працює потерпіла, а також проїзний квиток на метро вартістю 150 гривень. Після чого ОСОБА_9 поклала вказаний гаманець до своєї сумки та разом із ОСОБА_12 вийшла з приміщення кафе, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд. Після цього учасники групи, скориставшись карткою «ОТП Банку» та паролем до неї, здійснила зняття через банкомат належних ОСОБА_13 грошових коштів в сумі 7113 гривень.

Окрім того, 19 жовтня 2016 року, приблизно о 15.50 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні кафе «Пузата хата», за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 15, реалізуючи злочинний умисел та таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з сумки потерпілої ОСОБА_10 мобільний телефон «Самсунг Гранд 2» білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 3437 гривень, яким розпорядилась на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, обвинувачена ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить при призначенні покарання застосувати до неї ст. ст. 75, 76 КК України та призначити їй покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку, а також застосувати до неї ст. 69 КК України та ст. 72 КК України, перерахувавши її строк перебування в умовах слідчого ізолятора з моменту затримання до вступу вироку в законну силу.

Під час апеляційного розгляду обвинувачена ОСОБА_9 , користуючись своїм правом, подала письмову заяву про відмову від поданої нею апеляційної скарги, а її захисник адвокат ОСОБА_8 подала до суду апеляційної інстанції клопотання про застосування до ОСОБА_9 амністії, яке остання повністю підтримала.

В обґрунтування поданого клопотання захисник послалась на те, що ОСОБА_9 є матір`ю ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

За даними служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, інформація щодо позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно неповінолітньої дочки, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до служби у справах дітей не надходила.

Згідно повідомлення Деснянського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільногостану Головного територіального управління юстиції в місті Києві, в актовому записі про народження № 1232 від 08.08.2000 року, складеному на ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмітка про позавлення батьківських прав матері дитини ОСОБА_9 відсутня.

У звязку з цим, як зазначається в клопотанні, ОСОБА_9 підпадає під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», як особа, не позбавлена батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом має дітей, яким не виповнилося 18 років, визнана винною у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.

Заслухавши думку сторони захисту з приводу заяви обвинуваченої ОСОБА_9 про відмову від апеляційної скарги та клопотання її захисника про застостосування до обвинуваченої амністії; думку прокурора, який не заперечував проти їх задоволення; перевіривши та обговоривши доводи заяви та клапотання, в сукупності з матеріалами кримінального провадження та доданими до клопотання захисника документами, колегія суддів дійшла наступних висновків.

По-перше, оскільки відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 403 КПК України, особа, яка подала скаргу, в даному випадку обвинувачена ОСОБА_9 , має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду, колегія суддів, приймаючи до уваги те, що вирок суду щодо ОСОБА_9 не був оскаржений іншими особами, а також те, що учасники провадження не заперечували проти закриття провадження у звязку з відмовою обвинуваченої від апеляційної скарги, вважає необхідним закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року щодо неї.
По-друге, з огляду на те, що, відповідно до вироку Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року, обвинувачена ОСОБА_9 визнана винною та засуджена до позбавлення волі строком на два роки і шість місяців за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто за вчинення злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, і цей вирок не набрав законної сили у звязку з його апеляційним оскарженням, а також те, що на день набрання чинності законом України «Про амністію у 2016 році», а саме станом на 07 вересня 2017 року, обвинувачена має дитину, якій не виповнилося 18 років і щодо якої вона не позбавлена батьківських прав, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та доданими до клопотання документами, колегія суддів вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню, а обвинувачена ОСОБА_9 звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VІІІ.

При цьому, колегія суддів враховує також те, що обвинувачена ОСОБА_9 , будучи попередженою про правові наслідки застосування до неї закону про амністію, просила застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2016 році» та звільнити її від призначеного їй покарання.

Будь-яких перешкод для застосування до обвинуваченої амністії, в тому числі передбачених ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, оскільки обвинувачена ОСОБА_9 підлягає звільненню від відбування призначеного за вироком суду покарання у виді позбавлення волі на підставі закону України про амністію, колегія суддів вважає також необхідним скасувати запобіжний захід щодо ОСОБА_9 у виді тримання під вартою, який було залишено без змін до набрання вироком законної сили та звільнити її з під варти в залі суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 403 КПК України, ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», колегія суддів Апеляційного суду м. Києва, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року закрити.
Клопотання захисника ОСОБА_8 про застосування до обвинуваченої ОСОБА_15 амністії задовольнити.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VІІІ звільнити ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року.

Запобіжний захід, у виді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_9 - скасувати та звільнити її з під варти в залі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/796/1917/2017

Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_16

Доповідач - суддя ОСОБА_1