Номер провадження: 11-кп/785/801/17
Номер справи місцевого суду: 503/525/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

адвокатів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06.04.2017 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кукули Піщанського району Вінницької області, громадянина України, не одруженого, працюючого за наймом, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ст. 198, ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років;

- за ст. 98 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік;

- за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
Звільнено ОСОБА_9 від подальшого відбуття покарання у виді позбавлення волі у зв`язку з його повним відбуттям.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_9 - домашній арешт залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_13 - 55050 гривень матеріальної шкоди та 3000 гривень моральної шкоди.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кукули Піщанського району Вінницької області, громадянина України, не одруженого, працюючого за наймом, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 198, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання:

- за ст. 198 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік;

- за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
Звільнено ОСОБА_10 від подальшого відбуття покарання у виді позбавлення волі у зв`язку з його повним відбуттям.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_10 - домашній арешт залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Серби Кодимського району Одеської області, громадянина України, працюючого, одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки;

- за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 місяців.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_11 домашній арешт залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт. Слобідка Кодимського району, Одеської області, громадянина України, працюючого, одруженого, проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27, ч.1 ст. 22 КК України та призначити йому покарання в виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_12 домашній арешт залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

16.12.2013 року, особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, являючись приватним підприємцем та займаючись переробкою деревини, будучи в неприязних стосунках з директором ДП "Кодимське лісове господарство" Одеської області ОСОБА_13 , маючи умисел на спричинення йому середньої тяжкості тілесних ушкоджень з метою змусити його послабити контроль за поставками деревини для переробки на його підприємство, заздалегідь заготовивши дві металевих труби, дерев`яну биту, дві шапки з прорізами для очей та робочі рукавиці, надав вказівку ОСОБА_12 про відшукання виконавців для вчинення зазначеного злочину відносно ОСОБА_13 .
В подальшому ОСОБА_12 , виконуючи вказівки особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, отримавши від останнього дві металевих труби, дерев`яну биту, дві шапки з прорізами для очей та робочі рукавиці, знайшов виконавця - неповнолітнього ОСОБА_11 , який, в свою чергу, знайшов ще двох виконавців, а саме, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Після цього, 17.12.2013 року ОСОБА_12 , перебуваючи у АДРЕСА_3 , в денний час доби, передав ОСОБА_11 отриманні від особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, дві металевих труби, дерев`яну биту, дві шапки з прорізами для очей, робочі рукавиці та розповів, що потрібно побити ОСОБА_13 щоб останній декілька тижнів перебував на лікарняному.
Через деякий час, 17.12.2013 року, в темний час доби, перед виконанням злочинних посягань, в автомобілі марки "Ауді-А6", який належить особі, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, неповнолітній ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали від особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, інформацію про розташування гаражу ОСОБА_13 , про автомобіль, на якому останній приїде, де його чекати, а також отримали вказівку наносити удари ОСОБА_13 в різні частини тіла, щоб останній декілька тижнів знаходився на лікарняному.
Після цього неповнолітній ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з метою виконання замовлення на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , прибули до місця проживання потерпілого за адресою: АДРЕСА_4 , де почали чекати на нього навпроти його будинку .
Через деякий час, біля 20.00 - 20.30 годин, ОСОБА_13 на власному автомобілі марки "ГАЗ-ВОЛГА 3110" приїхав до свого місця проживання, залишив автомобіль в гаражі та направився до будинку. В цей момент, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з особистих мотивів добровільно відмовились наносити тілесні ушкодження ОСОБА_13 та залишились навпроти будинку потерпілого.
В цей час, реалізуючи злочинний умисел на умисне нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , ОСОБА_9 підбіг до потерпілого та використовуючи заздалегідь підготовлений для спричинення тілесних ушкоджень предмет - дерев`яну биту, наніс удар ОСОБА_13 в область голови. Після цього, намагаючись захиститись від нападника, ОСОБА_13 почав тікати, але ОСОБА_9 наздогнав його та знову почав наносити ОСОБА_13 удари по різним частинам тіла, внаслідок чого спричинив останньому згідно висновку СМЕ №-83 від 15.01.2014р. тяжкі тілесні ушкодження у вигляді синців і саден обличчя, відкритої черепно-мозкової травми у формі забиття головного мозку важкого ступеня, лінійного перелому правої тім`яної та скроневої кістки з переходом на основу черепа.
Під час побиття ОСОБА_13 , ОСОБА_11 помітив, що у потерпілого з рук випала барсетка, якою він умисно, відкрито, з корисливих мотивів заволодів, в якій знаходилось належне потерпілому майно, а саме:
- носова хустинка, б/в, вартістю 5 гривень;
- записник, б/в, вартістю 10 гривень;
- шкіряний чохол для замкових ключів, б/в, вартістю 20 гривень;
- грошові кошти в сумі 4 100 гривень;
- мобільний телефон «Нокіа 105», б/в, вартістю 150 гривень;
- сім-картою мобільного оператора «МТС», б/в, вартістю 10 гривень;
- замковими ключами в кількості 9 штук;
- паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Балтським РВ УМВС України в Одеській області 04.06.1996 року на ім`я ОСОБА_13 ;
- водійське посвідчення серії НОМЕР_2 видане 25.12.2002 року Котовським РЕО, категорії «В, С» виданим на ім`я ОСОБА_13 ;
- службове посвідченням серії ЛГ №-001 виданим ДП «Кодимське лісове господарство» 21.09.2012 року на ім`я ОСОБА_13 ;
- пластикова картка «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_13 .
- шкіряна чоловіча барсетка, вартістю 150 гривень.
Після побиття потерпілого, неповнолітній ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з місця вчинення злочину зникли, через деякий час перевірили вміст викраденої ОСОБА_11 барсетки, де виявили 4100 гривень, які в подальшому розділили між собою, завідомо знаючи, що грошові кошти викрадені ОСОБА_11 під час побиття ОСОБА_9 потерпілого.
Через деякий час в м. Кодима вони зустрілися з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження та ОСОБА_12 , повернули їм знаряддя злочину, а викраденою барсеткою розпорядилися на власний розсуд.
18.12.2013 року ОСОБА_9 запропонував неповнолітньому ОСОБА_11 та ОСОБА_10 здійснити крадіжку грошових коштів з рахунку ОСОБА_13 , використовуючи належну останньому пластикову зарплатну картку "Приватбанку", якою неповнолітній ОСОБА_11 заволодів під час побиття потерпілого.
В подальшому ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та неповнолітній ОСОБА_11 за попередньою змовою, реалізовуючи злочинний намір направлений на викрадення чужого майна, на автомобілі служби таксі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та неповнолітній ОСОБА_11 прибули в м. Кодима Одеської області, де по вул. Кривєнцова, умисно, з корисливих мотивів, шляхом підбору комбінації цифр намагались викрасти грошові кошти, які знаходились на рахунку пластикової картки «Приватбанк», що належить ОСОБА_13 , однак, довести злочин до кінця не змогли, з причин що не залежали від їх волі, так як по технічним причинам не змогли зняти грошові кошти з вказаної пластикової картки.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В наступній частині вироку усунути технічну помилку та викладаючи статтю обвинувачення стосовно ОСОБА_12 замість ч.3 ст. 27 КК України зазначити ч.5 ст. 27 КК України. Внести зміни до мотивувальної частини вироку та викладаючи статтю обвинувачення стосовно ОСОБА_12 , замість ч.3 ст. 27 КК України зазначити ч.5 ст. 27 КК України. Крім того мотивувальній частині вироку, після викладення положень ч.5 ст. 72 КК України стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вказати мотиви звільнення від відбування покарання, а саме у зв`язку з його повним відбуттям. Внести зміни до резолютивної частини вироку та викладаючи статтю обвинувачення при призначенні покарання ОСОБА_12 замість ч.3 ст. 27 КК України зазначити ч.5 ст. 27 КК України. В резолютивній частині вироку, після викладення положень ч.5 ст. 72 УУ України стосовно ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зазначити обов`язкову вимогу щодо звільнення цих обвинувачених від відбування покарання у зв`язку з його повним відбуттям. Внести до резолютивної частини вироку, в якій зазначити, що обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення, а потерпілому надсилається не пізніше наступного дня. В решті вирок залишити без змін. У порушення вимог п.2 ч.3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку суду не зазначено мотиви звільнення від відбування покарання обвинуваченим. Суд виклав лише правову норму, однак взагалі не мотивував прийняте рішення. Також у порушення вимог п.6 ч.2 ст. 374 КПК України у вступній частині вироку суд не повно зазначив інформацію щодо сторін кримінального провадження, які приймали участь у судовому засіданні. В ході судового розгляду публічне обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні підтримував прокурор ОСОБА_14 та прокурор ОСОБА_15 . Однак, в порушення норм, відомості про участь прокурора ОСОБА_15 у вступній частині вироку не вказано.

Заслухавши прокурора, який просив апеляційну скаргу прокурора задовольнити, обвинувачених та адвокатів, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, після зміни правової кваліфікації та обсягу обвинувачення прокурором під час судового розгляду, визнав повністю, та пояснив суду, що 16.12.2013 року біля 10 годині ранку подзвонив до нього ОСОБА_16 та сказав що є робота. На другій день біля 14 годині на таксі він разом з своїм братом ОСОБА_17 та ОСОБА_18 поїхали в м. Кодима. По приїзду в місто ОСОБА_11 дістав із схованки коричневу сумку. Після чого вони разом пішли в бар пити каву. Потім ОСОБА_19 повів їх та показав де проживає потерпілий. Через деякій час ОСОБА_11 подзвонили на телефон. Приблизно біля 17.00-17.30 під`їхав на машині ОСОБА_20 разом з ОСОБА_21 , та сказав їм, що треба поговорити з потерпілим, та поставити пару синців. Розмова повинна йти проте щоб потерпілий ОСОБА_13 не мішав, та не ліз куди не треба, а якщо той не пойме, поставити йому пару синяків, так щоби той відлежав в лікарні неділю, другу. ОСОБА_20 в той час показував де працює потерпілий та показав машину потерпілого.
Потім разом, тобто він його брат ОСОБА_22 та ОСОБА_19 поїхали к ОСОБА_21 пити каву, а ОСОБА_20 уїхав.
Через деякій час приїхав ОСОБА_20 , та він, його брат ОСОБА_22 , ОСОБА_19 та ОСОБА_21 поїхали до місця проживання потерпілого ОСОБА_13 . Проїзджая біля відділу міліції ОСОБА_23 зупинив машину, вийшов та став розмовляти з робітниками міліції. Потім рухаючись далі до провулку де проживає потерпілий, ОСОБА_20 знов нагадав, щоб тільки поставити пару синяків, щоб неділю другу полежав в лікарні. Крім того сказав, що в нас на все є хвилин двадцять, двадцять п`ять.
Приїхавши до провулку, де мешкає потерпілий, почали чекати. ОСОБА_19 та його брат ОСОБА_22 пішли в магазин. Біля 20.00-20.30 години потерпілий на власному автомобілі приїхав до свого місця мешкання, поставив автомобіль в гараж направився до будинку. В цей час він рушив до ОСОБА_13 , при цьому не біг, щоб не злякати потерпілого, підійшовши до потерпілого він хотів нанести удар битою зроблену з пластмаси по плечах, але удар прийшовся в інше місце. Після чого потерпілий почав тікати, але він наздогнав його та знову завдав декілька ударів по тілу битою. Після побиття вони зникли та знаходились в умовному місці. При цьому коли вбігали то ОСОБА_19 підняв барсетку, яку з рук вронив ОСОБА_13 . Після цього зателефонували ОСОБА_21 , якій разом з ОСОБА_24 приїхали за ними. Після чого ОСОБА_20 їх розвіз до домах. Коли ОСОБА_20 від них взнав, що вони взяли барсетку, став на них кричати.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, після зміни правової кваліфікації та обсягу обвинувачення прокурором під час судового розгляду, визнав повністю, та пояснив суду, що 16.12.2013р. він знаходився у брата ОСОБА_25 на квартирі. В цей час прийшов ОСОБА_19 та сказав що треба допомогти його знайомим. Наступного дня він, його брат ОСОБА_25 та ОСОБА_19 на таксі приїхали до м. Кодима, де ОСОБА_19 в старому будинку біля училища взяв сумку, в якій знаходилась біта, дві пластикові труби, дві маски фабричного виробництва та рукавиці. Після чого вони разом пішли пити каву в кафе назву якого не пам`ятає. Потім всі разом пішли до будинку потерпілого. Через деякій час під`їхала машина із раніше незнайомими їм ОСОБА_12 та ОСОБА_24 , якій їм сказав, що необхідно зробити, а саме, що необхідно дати по ребрам та поставити потерпілому пару синяків щоби той полежав на лікарняному місяць, другий. Після чого вони поїхали до ОСОБА_21 попити каву, а ОСОБА_20 уїхав. Через хвилин двадцять на своєї машині приїхав ОСОБА_20 та вони всі разом поїхали спочатку до лісництва, де ОСОБА_20 показав машину потерпілого, а потім ОСОБА_20 став біля міліції, де говорив з робітником міліції на ім`я ОСОБА_26 , потім вони поїхали до дому потерпілого. В машині ОСОБА_20 їм передав слова ОСОБА_27 , про те, що після зробленого у нас є хвилин двадцять, двадцять п`ять щоби уїхати з міста, після чого ОСОБА_20 підвіз їх до будинку потерпілого.
Вони стали очікувати потерпілого. Після того як потерпілий приїхав та поставив свою машину в гараж, його брат ОСОБА_9 підійшов до потерпілого та вдарив його битою. Потерпілий став бігти. Брат його наздогнав та вдарив ще декілька разів, після чого потерпілий впав. В цей час він та ОСОБА_19 знаходились в стороні, потерпілого вони не били. Після побиття, коли вони бігли, ОСОБА_19 помітивши барсетку потерпілого на землі, підняв її. Знаходячись біля училища до них під`їхав ОСОБА_20 із ОСОБА_21 , та розвіз їх по домах. За те, що ОСОБА_19 взяв барсетку, ОСОБА_20 на них насварився.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, після зміни правової кваліфікації та обсягу обвинувачення прокурором під час судового розгляду, визнав повністю, та пояснив суду, що дійсно до нього звернувся його знайомий ОСОБА_12 , та запропонував, щоб він знайшов ще декількох осіб, та необхідно йому допомогти. Він знайшов братів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , - розповів їм, що треба допомогти, та останні погодились. Він отримав від ОСОБА_21 сумку, в якій знаходилися фабричного виробництва маски з прорізями, рукавиці, бита та дві палиці. Сумку він залишив у схованці, а після він із братами ОСОБА_28 забрали цю сумку. Він був присутнім при розмові, як ОСОБА_20 давав вказівки кого бити, а також, що потрібно побити потерпілого щоби той відлежав в лікарні та не мішав робити. Потім ОСОБА_20 показував на місці де потерпілого чекати, на якій машині він під`їде. Коли під`їхав вказаний автомобіль, потерпілий поставив авто в гараж, та направлявся додому, - ОСОБА_9 підбіг та почав його бити. Сам він не бив, тільки підбіг та забрав барсетку, яка випала в ході побиття у потерпілого. ОСОБА_10 , також не бив. Після побиття вони знаходились в умовленому місці, після дзвінка до ОСОБА_29 - під`їхав на своєму авто ОСОБА_20 із ОСОБА_21 , та розвіз їх по домах. Змістом барсетки він поділився з братами ОСОБА_28 . На другий день він з братами ОСОБА_28 хотіли зняти кошти із зарплатної картки потерпілого, але не змогли підібрати пін-код.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, після зміни правової кваліфікації та обсягу обвинувачення прокурором під час судового розгляду, визнав повністю, та пояснив суду, що ОСОБА_20 являється його родичем, та 16.12.2013р. попросив його знайти хлопців, щоб помогти, але він не знав в чому. Він знайшов свого знайомого ОСОБА_30 , а той в свою чергу ОСОБА_10 , ОСОБА_9 . Після цього він подзвонив ОСОБА_31 та сказав, що є хлопці. Через деякій час до нього приїхав ОСОБА_20 з яким вони поїхали на вул. Червоноармійську м. Кодима, де ОСОБА_20 зустрівся з працівником міліції ОСОБА_32 з якім вони розмовляли за відеокамери, а працівник міліції ОСОБА_33 дав ОСОБА_31 фабричну маску чорного кольору. Після чого вони під`їхали до ОСОБА_34 додому, де з дому він виніс ще одну маску.
Біля його будинку ОСОБА_20 дав йому сумку коричневого кольору, та наказав передати наступного дня її ОСОБА_35 , коли він спитав для чого, ОСОБА_20 відповів, що треба, - «порозмовляти з одним дядьком, щоби той не сунув носа куди не треба і ні мішав працювати».
На другій день, 17.12.2013р. біля 11 годині він передав ОСОБА_35 сумку, та сказав щоби ОСОБА_19 та брати Кирики чекали ОСОБА_36 в умовному місті біля 16 годині. На цю годину ОСОБА_20 не приїхав, та він хлопців запросив до себе додому.
Через деякій час приїхав ОСОБА_20 та сказав хлопцям що треба їхати, а йому також наказав їхати з ними. Вони з початку під`їхали до райвідділу міліції, де ОСОБА_20 вийшов з машини та розмовляв з робітником міліції ОСОБА_37 , і було чути в машині як ОСОБА_38 казав ОСОБА_31 що в нього є хвилин двадцять, двадцять п`ять щоби уїхати. Після чого вони поїхали до повороту, де залишили хлопців, та знов вернулися до відділу міліції, де ОСОБА_20 вже став розмовляти з ОСОБА_39 та ОСОБА_40 . Коли він почув що це побити треба директора лісгоспу ОСОБА_13 , він зателефонував ОСОБА_35 та сказав щоби вони звідти тікали. Через хвилин двадцять йому зателефонував ОСОБА_19 та сказав приїхати та їх забрати. Після побиття вони всі зустрілися. Від ОСОБА_30 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 дізнався, що вони, крім того, заволоділи барсеткою потерпілого, та її вмістом. На слідуючий день десь о дев`ятої годині він з ОСОБА_24 під`їхали до бензинової заправки «Мавекс», в цей час до них під`їхав автомобіль «Жигулі» червоного кольору сьомої моделі, з якої вийшов робітник міліції, а ОСОБА_20 з багажника свої машини достав сумку коричневого кольору та передав її цьому міліціонеру.

Крім повного визнання обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 своєї вини, провина обвинувачених, у повному обсязі підтверджується зібраними доказами по справі.
Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 пояснив суду, що він працював директором підприємства ДП Кодимське лісове господарство Одеської області. 17 грудня 2013 року о дев`ятій годині вечора, він повертався додому після роботи, поставив автомобіль в гараж, та на шляху до будинку, де знаходиться його квартира, - на відстані 5-6 метрів із-за будинку він помітив людину, яка стала бігти йому назустріч, виставивши якийсь блискучий предмет, і його зненацька вдарили по голові, а коли він присів від удару, то помітив ще двох або трьох чоловіків, зрозумів що треба тікати, коли вибіг на світло, то його збили з ніг, і також стали наносити удари, від чого він впустив барсетку. Коли вони перестали наносити удари та втекли, він піднявся до себе в квартиру, повідомив міліцію, визвав швидку допомогу, та заблокував зарплатну картку по телефону, а також підтвердив зміст барсетки, який наведений вище.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_41 дав покази суду, що він працював таксистом, о другій годині ночі 18 грудня 2013 року, через оператора надійшло замовлення - виклик в с. Серби до стадіону. Він приїхав, в авто сіли втрьох, одного з них він впізнає на лаві підсудних. Приїхали вони в м. Кодима, та під`їхали до декількох банкоматів, він чув, що грошей нема, потім один пасажир вийшов, розрахувався з ним, та пояснив, що останніх необхідно завезти в зворотному напрямку, тобто в с. Серби, що він і зробив. Дані свідчення в судовому засіданні підтвердили обвинувачувані.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_42 дав покази суду, що при обшуку в будинку ОСОБА_21 він був у якості понятого. В ході обшуку нічого не вилучалося.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_43 суду пояснила, що при обшуку в будинку ОСОБА_21 вона була у якості понятого. В ході обшуку нічого не вилучалося.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_44 дала покази суду, що вона проживає разом з ОСОБА_21 вісім років. В ході обшуку їх житла нічого не вилучалося.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_45 дала покази суду, що вона знає ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . В грудні 2013 року, точної дати не пам`ятає, до неї в кафе «Левада» зайшли ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у них була спортивна сумка, вони пили каву, що підтвердили в судовому засіданні самі обвинувачувані, - пояснивши, що це було в день нападу на потерпілого, а в сумці знаходились знаряддя нападу.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_46 дав покази суду, що 16.12.2013 року біля 20 годині коли він знаходився в свого знайомого, йому зателефонував ОСОБА_20 та спитав чи є в нього спортивні маски. Відповівши йому що є, ОСОБА_20 через деякій час на своєму авто приїхав за ним. Потім вони разом під`їхали до його будинку та він виніс свої особисті дві спортивні маски «Балаклави». ОСОБА_20 сказав йому що маски потрібні на полювання. В цей час в машині знаходився ОСОБА_47 . Після того як він взнав про скоєння злочину відносно потерпілого ОСОБА_13 він доповів своєму керівництву про те що він дав маски ОСОБА_31 , хоча як йому потім стало відомо, вони не застосовувались. На той час він працював оперативним уповноваженим карного розшуку Кодимського РВ.
Згідно з даними, які містить досліджений в судовому засіданні протокол огляду місця події від 17.12.2013 року та ілюстрованої таблиці до протоколу огляду місця події, під час огляду прибудинкової території в АДРЕСА_4 відобразились сліди шин автомобілів та сліди взуття.
Як видно з дослідженого в судовому засіданні висновку судово-медичної експертизи №-83 від 15.01.2014 року, у потерпілого ОСОБА_13 на тілі було виявлено синці та садна обличчя, садна правої кисті, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень, а також відкрита черепно-мозкова травма у формі забиття головного мозку важкого ступеня з геморагічним проникненням в лобно-базальних відділах більше зліва. Епі,-субдуральні крововиливи. Лінійний перелом правої тім`яної та скроневої кістки з переходом на основу черепа. Перелом стінки правої гайморової пазухи. Правобічний гемісінусіт, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Наведені вище висновки експерта, повністю узгоджуються не тільки з показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 про характер нанесених ним тілесних ушкоджень, а й з наведеними вище показаннями потерпілого.
Сторони захисту та обвинувачення не оспорювали вказані і встановлені висновком експерта фактичні обставини кримінального провадження.
Дії ОСОБА_9 вірно кваліфіковані судом за ч.1 ст. 121, ст. 198, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.

Дії ОСОБА_10 вірно кваліфіковані судом за ст. 198, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.

Дії ОСОБА_11 вірно кваліфіковані судом за ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.

Дії ОСОБА_12 вірно кваліфіковані судом за ч.3 ст. 27, ч.1 ст. 122 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого: раніше не судимий, визнав вину у скоєних злочинах, за місцем проживання характеризується задовільно, працює за наймом, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце мешкання, думку потерпілого, якій вважає за необхідне призначити йому покарання на розсуд суду, щире каяття у скоєному злочині, тому суд вважає, що виправлення та перевиховування можливе тільки в ізоляції від суспільства.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого: раніше не судимий, має постійне місце проживання, працює за наймом, характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце мешкання, думку потерпілого, якій вважає за необхідне призначити йому покарання на розсуд суду, щире каяття у скоєному злочині, тому суд вважає, що виправлення та перевиховування можливе тільки в ізоляції від суспільства.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого: раніше не судимий, має постійне місце проживання, працює, має на утриманні малолітню дитину доньку 2017 року народження, характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце мешкання, думку потерпілого, якій вважає за необхідне призначити йому покарання на розсуд суду, щире каяття у скоєному злочині, вчинення злочину неповнолітнім, тому суд вважає, що виправлення та перевиховування можливе тільки в ізоляції від суспільства.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого: раніше не судимий, має постійне місце проживання, працює, характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце мешкання, має на утриманні малолітню дитину, думку потерпілого, якій вважає за необхідне призначити йому покарання на розсуд суду, щире каяття у скоєному злочин, тому суд вважає, що виправлення та перевиховування можливе тільки в ізоляції від суспільства.
Дослідивши доводи апеляції і матеріали справи, судова колегія з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що суд обґрунтовано визнав обвинувачених винними в пред`явленому їм обвинуваченні і правильно кваліфікував їх дії. Відповідно до ч.5 ст.72 КПК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №-838 VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення" у строк покарання обвинуваченим слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Обговорюючи доводи апеляції, колегія суддів з урахуванням думки всіх учасників розгляду справи які не заперечували про їх задоволення, прийшла до висновку, що дані обставини знайшли своє підтвердження в процесі розгляду справи в апеляційній інстанції і підлягають задоволенню.

Інших підстав для скасування винесеного вироку, чи його зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06.04.2017 року відносно ОСОБА_9 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 121, ст. 198, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого за ст. 198, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_11 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_12 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27, ч.1 ст. 122 КК України змінити.

Внести зміни до вступної частини вироку зазначивши участь і прокурора ОСОБА_48 ..

Внести зміни в вступну і мотивувальну частину вироку в частині обвинувачення ОСОБА_12 за ст. 27 ч.5 КК України.

В мотивувальній і резолютивній частині вироку, після викладення положень ст. 72 ч.5 КК України стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 і ОСОБА_11 вказати мотиви звільнення від відбування покарання, а саме у зв`язку з його повним відбуттям.

Внести в резолютивну частину вироку, що обвинуваченому і прокурору копія вироку вручається негайно після його оголошення, а потерпілому надсилається не пізніше наступного дня.

В іншій частині - вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2