Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/344/17-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2018 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000326 від 07.06.2017 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах кримінального провадження відсутній, уродженця м.Обухів Київської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, заробітчанина, не депутата, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
28.05.2017 року, об 17 годині 55 хвилин, ОСОБА_3 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_2 , де помітивши, що продавець зазначеного кафе-бару вийшла на вулицю через задні двері даного приміщення, він переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, зайшовши за бар-стійку, таємно, із картонної коробки викрав чуже майно, яке належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 , а саме: гроші в сумі 5200.00 грн., чим заподіяв ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на вищевказану суму та з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення винними себе у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання підтвердивши те, що дійсно він 28.05.2017 року, об 17 годині 55 хвилин, перебуваючи в приміщенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_2 , де помітивши, що продавець зазначеного кафе-бару вийшла на вулицю через задні двері даного приміщення, він зайшовши за бар-стійку, із картонної коробки викрав гроші в сумі 5200.00 грн. Погоджується на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покарання та надати можливість виправитися без ізоляції від суспільства. Викрадені ним гроші повернуто в той же день, тобто 28.05.2017 року власнику.
Потерпілий ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву щодо розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , за ч.1 ст.185 КК України у його відсутності. Претензій до обвинуваченого не має, (а.с.15). Зі згоди всіх учасників судового розгляду, суд проводить розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 , у відсутності потерпілого ОСОБА_5 , на підставі його заяви, що відповідає положенням ст.325 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, вчинене проти власності, що виразилося у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Отже, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є середньої тяжкості, позитивну характеристику по місцю проживання, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні та поверненя викраденого, надання показів у судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, де показання його були логічними, послідовними і незміненими, що свідчить про його не байдужість щодо наслідків, які настали від вчиненого кримінального правопорушення, а також разом із конкретними обставинами справи, що наведені вище, відсутністю претензій потерпілої сторони у зв`язку із поверненням викраденого, відсутність обтяжуючих обставин, що свідчить про те, що ОСОБА_3 , як обвинувачений не є суспільно-небезпечною особою, а це істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого, з врахуванням особи винного, думки процесуального прокурора щодо застосування до ОСОБА_3 , виду кримінального покарання, і у зв`язку з чим, суд, приходить до висновку про можливість обрання до ОСОБА_3 , покарання не пов`язаного із ізоляцією від суспільства та в межах санкції частини статті, за якою обвинувачений притягається до кримінальної відповідальності.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , та попередження вчинення ним нових злочинів.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.8, 21, 55, 63, 129 Конституції України, ст.ст.42, 45, 55, 95, 100, 314-318, 325, 349, 337, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.12, 50, 51, 53, 65-67, ч.1 ст.185 КК України суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді штрафу, у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850.00 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Після набуття вироку законної сили речові докази по кримінальному провадженню № 287/344/17-к, які за постановою слідчого СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , «Про визнання та долучення речових доказів» від 07.06.2017 року перебувають в матеріалах кримінального провадження, а саме:

- оптичний диск (KAKTUZ 52X 700 МВ/80 МIN CD-R) із записом з камери відеоспостереження кафе-бару «Імперія» залишити при матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження № 0000326 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/344/17-к.

До набрання вироком суду законної сили, обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення а обвинуваченим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1