Справа № 297/1790/17
Провадження № 1-кп/303/102/18
ряд. стат. звіту № 35
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2018 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 від 23.06.2017 року, по обвинуваченню
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
16 листопада 2017 року близько 08:15 години, ОСОБА_8 , діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою трьома особами, кримінальне провадження відносно яких виділено в окреме провадження, групою осіб увійшли до приміщення магазину з продажу піротехнічних засобів «Дракон», який знаходиться в м.Берегові, вул.І.Франка, 8, де на той час знаходився власник магазину ОСОБА_10 , із застосуванням насильства до потерпілого, що не є небезпечним для життя та здоров`я, відкрито заволоділи належними потерпілому ОСОБА_10 картками поповнення мобільного зв`язку «МТС» в кількості 80 штук номіналом по 100 гривень кожна, на загальну суму 8 000 (вісім тисяч) гривень, чим завдали ОСОБА_10 матеріальної шкоди.
Так, близько 08:40-08:50 години 16.11.2014 року ОСОБА_8 з трьома іншими особами прибули на вул. І.Франка в м.Берегові. Після того, один з них, діючи узгоджено з ОСОБА_8 та іншими двома особами, увійшов до приміщення вказаного магазину, де завів розмову з потерпілим про продаж піротехнічних засобів, чим подав знак ОСОБА_8 та іншим особам, які у вказаний час підійшли до магазину.
Після того, ОСОБА_8 з двома іншими особами зайшли в приміщення магазину, зачинивши за собою вхідні двері, а особа, яка там знаходилася раніше, вийшла і залишилась на вулиці біля вхідних дверей.
В подальшому, знаходячись біля прилавку, ОСОБА_8 одягнув на голову маску із прорізами для очей, інша особа вийняла з кишені куртки невідомий предмет. ОСОБА_10 став чинити опір, схопив вказаний предмет та намагався відвести його сторону від себе і вийти з магазину. Тоді ОСОБА_8 з іншими двома особами застосували відносно потерпілого фізичну силу, що не була небезпечною для його життя та здоров`я, повалили його на підлогу, притисли ногами і руками до підлоги, після чого ОСОБА_8 з іншою особою взяли з прилавку магазину картки поповнення мобільного зв`язку в кількості 80 штук номіналом по 100 гривень кожна, на загальну суму 8 000 (вісім тисяч) гривень.
Близько 08:55 год., ОСОБА_8 , за попередньою змовою з двома іншими особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_10 , а саме наказали останньому, всупереч його волі, вийти із магазину, зачинити вхідні двері та піти з ними, сісти на заднє пасажирське сидіння в належний йому автомобіль «Audi-Q7», білого кольору, реєстраційний номерний знак Угорщини НОМЕР_1 , який знаходився біля магазину «Дракон», що потерпілий і зробив. За кермо вищевказаного автомобіля сів один з осіб, матеріли відносно яких виділені в окреме провадження, а ОСОБА_8 разом з потерпілим знаходилися на задньому сидінні. Після того, з метою незаконного заволодіння вказаним автомобілем ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, вони виїхали через місто Берегово в напрямку м.Мукачева. Перебуваючи в автомобілі, під час руху, ОСОБА_8 одягнув ОСОБА_10 дві матерчаті маски на голову, а інша особа зв`язала руки паском безпеки, який зрізала у салоні автомобіля.
У подальшому, близько 09:15 години 16.11.2014 року, при виїзді з м.Берегова, внаслідок переслідування автомобіля працівниками міліції, особа, що перебувала за кермомом, рухаючись в напрямку м.Мукачева, з метою уникнення затримання, звернула із головної дороги на другорядну в напрямку с.Жнятино Мукачівського району Закарпастької області та заїхала у лісову місцевість с.Гать Берегівського району, після чого, проїхавши близько 1 км., зупинилася між лісовою та польовою місцевістю. Після того ОСОБА_8 та двоє інших осіб, з метою уникнення затримання, залишили потерпілого із зв`язаними руками та масками на голові у автомобілі, а самі із викраденим майном через лісопосадку зникли з місця події.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково та пояснив, що з того часу, коли почалась війна на сході України, він вступив до лав організації «Правий сектор», оскільки у військовому комісаріаті йому було відмовлено в прийнятті до Збройних сил України. 14.11.2014 року він за потерпілим ОСОБА_10 не спостерігав і в м.Берегово не був. В той час він отримав інформацію від керівництва, що ОСОБА_10 підтримує і фінансує русинський рух на Закарпатті, перед ним поставлено завдання попередити передачу коштів потерпілим представникам цього руху і отримати докази його діяльності. З метою виконання вказаного завдання 16.11.2014 року він зі сходу України приїхав в м.Берегово Закарпатської області, де до того над ОСОБА_10 працювала група осіб. В той час особисто в нього з приводу поставленого завдання інформації було мало, він тільки знав, що група, яка працювала над потерпілим, була недосвідчена, тому перед ним було поставлено завдання проконтролювати їх дії, а саме, щоб не було ніякої стрільби, необхідно було тільки вилучити певні докази діяльності потерпілого, а саме носій інформації. Про наявність у інших осіб якогось пістолету та шприца він нічого не знав.
Приїхавши в м.Берегово його ніхто не зустрічав, на попутному автомобілі він під`їхав до магазину ОСОБА_10 , де зустрівся з іншими особами, прізвища яких називати не може. Саме він з вказаними особами біля 08 год. 15 хв.16.11.2014 року підійшов до приміщення магазину. При цьому в приміщення магазину вони не вривалися, двері не виламували, оскільки вже почався робочий день і магазин був відчинений. Через відкриті двері вони зайшли в середину магазину і одразу оділи на голови маски. Оскільки ОСОБА_10 почав чинити опір, вони поклали його на підлогу. Можливо в цей час особисто він і наніс потерпілому кілька стусанів, щоб той не панікував, але це не супроводжувалося якоюсь жорстокістю, тілесних ушкоджень ніяких потерпілому ніхто не спричиняв. Він взагалі не знав ні про який шприц і не бачив його, нічого потерпілому не колов, нічим, в тому числі пістолетом, не погрожував. Травматичний пістолет був в когось з інших осіб, але ним ніхто не погрожував потерпілому, гранати в них ніякої не було і про неї ніхто нічого не говорив. Перебуваючи в магазині він за прилавок не заходив, ніякі гроші не брав, участі в забиранні грошей не приймав, тому навіть не знає, де вони знаходилися і яка сума була забрана. Отримавши сигнал, що за прилавком знаходиться записуючий пристрій, він вирішив його забрати, оскільки саме це його цікавило як доказ діяльності ОСОБА_10 . Тоді він підійшов до прилавку, взяв той пристрій і поставив собі в сумку. Після того, як з магазину забрали гроші, хтось з хлопців сказав потерпілому віддати ключі від його автомобіля Ауді, що стояв біля магазину. ОСОБА_10 без будь-яких заперечень віддав ключі, всі вони разом вийшли з магазину і сіли в автомобіль потерпілого. При цьому, до потерпілого ніхто не застосовував ніякого насильства, перед тим, як сісти в автомобіль, він сам зачинив свій магазин. Сівши на заднє сидіння, справа від потерпілого, вони поїхали звідти. Автомобіль потерпілого їх не цікавив і заволодіти ним вони ніякого наміру не мали. В той момент, коли вони виходили з магазину, їх мав чекати автомобіль Ніссан, однак його там не було, тому вони використали автомобіль потерпілого, щоб від`їхати. Всього в автомобілі було четверо осіб разом з ОСОБА_10 , якому на голову наділи маску. Точно пригадати не може, можливо маску надівав саме він. Пасок безпеки в автомобілі потерпілого він не зрізав, рюкзак, який інші особи мали з собою, знаходився на передньому сидінні автомобіля. Чому вони забрали потерпілого з собою, точно сказати не може, можливо для того, щоб той не викликав міліцію, а можливо був такий наказ. По дорозі їх почали переслідувати працівники міліції, все пішло не по плану, тому вони з`їхали з дороги в лісовий масив. Проїхавши деяку відстань вони зупинилися і вийшли з автомобіля, залишивши в ньому потерпілого. Ніхто в той час потерпілому не погрожував, ні в автомобілі, ні в магазині ніхто про гранату нічого не говорив. За ними весь час їхав автомобіль Ніссан, який під`їхав недалеко до того місця, де вони залишили потерпілого. Там вони передали водію рюкзак, а самі пішли пішки по лісовій місцевості. Вийшовши з лісу в невідомому місці вони зустріли мисливців, до яких підійшли, щоб спитати, як вийти на дорогу. При цьому він показав мисливцям документи, спілкувався з ними. В той час він свято вірив, що робив спробу запобігти передачу коштів проросійським силам, тому спілкувався з мисливцями відкрито, не боявся показувати документи. Під час зустрічі з мисливцями в нього на плечі була сумка, а не рюкзак, як в своїх показах пояснювали останні. Вони ніякий рюкзак не могли в нього бачити, оскільки такий був раніше переданий особі на автомобілі Ніссан.
Після вказаних подій він повернувся в м.Київ і ні від кого не переховувався. Протягом 2015-2017 років він постійно займався волонтерською діяльністю, неодноразово зустрічався з працівниками правоохоронних органів. Як дізнався пізніше, за ним весь цей час вели спостереження, однак ні про які підозри йому ніхто нічого не говорив. Якби він знав, що його в чомусь обвинувачують, з`явився б сам для з`ясування обставин, про перебування в розшуку його ніхто не повідомляв.
Куди поділися гроші, забрані у потерпілого, він не знає, ніколи їх не бачив, може тільки припустити, що вони були передані на потреби організації Правий сектор. Особисто в нього дійсно опинилися якась кількість ваучерів, які були забрані з магазину потерпілого, однак не пам`ятає, як вони до нього потрапили. Автомобіль Транспортер було придбано ним ще в 2014 році, до вищевказаних подій, тому довідка, яка міститься в матеріалах справи, про придбання даного автомобіля за викрадені кошти, не відповідає дійсності.
Він усвідомлює, що разом з іншими особами вчинили неправомірні дії, але на той час була необхідність боротися з проросійськими силами, цим питанням ніхто не займався, він намагався запобігти спробам створити новий конфлікт на Закарпатті.
Крім часткового визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 , його вина у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується показами потерпілого та свідків, допитаних в судовому засіданні.
Так, потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що є приватним підприємцем, в м.Берегово Закарпатської області має магазин з продажу піротехнічних засобів. 15 листопада 2014 року він бачив осіб, які спостерігали за магазином, але не звертав на них уваги. 16.11.2014 року прийшов на роботу о 08 год. 15 хв., мав при собі пакет з грошима. В приміщенні магазину він сидів і грав на комп`ютері. Через деякий час, приблизно о 08 год. 45 хв., до магазину зайшла людина в капюшоні, про щось запитала і вийшла. Після того зайшли троє осіб, один з яких закрив двері та залишився на вулиці. Один з тих осіб одів маску на обличчя, інший направив на нього пістолет, в третього в руках була рація. Він намагався схопити пістолет, але ті особи повалили його на підлогу. В той момент він закричав «грабують», але більше не чинив ніякого опору. Йому сказали, що вколють речовину, на яку потрібно буде протидію, запитали де гроші, він показав та просив не брати документи з барсетки. Сліди речовини, яку йому намагалися вколоти з шприцу, знайшли на одязі, уколу в тіло не було. В той момент він бачив, що приходив його товариш ОСОБА_12 біля магазину. Ті особи забрали грошові кошти, до того вони мали знати де вони стоять. Після того, як вказані особи забрали грошові кошти, його запевнили, що вивезуть на автомобілі, не спричинять зла. Закривши двері на магазині він та троє осіб, що там були, сіли до його автомобіля, а інший чоловік кудись пішов. Йому на голову наділи маску та зв`язали руки паском безпеки. Коли вони рухалися на автомобілі, йому стало зле, чув розмову, що на хвості міліція і вони почали тікати.
Обвинувачений пістолет на нього не направляв, завалювали його на землю інші двоє осіб, при цьому що саме робив ОСОБА_8 він не знає. Викрадачів цікавили гроші та карточки, які вони просто взяли. Коли вони рухалися в автомобілі, ті особи по рації говорили дуже коротко, чув, що «на хвості міліція». Бачив він точно пістолет і предмет, схожий на гранату, при цьому всі погрози він сприймав як реальні.
Раніше бачив цих людей за 1-2 дні до події, чи був серед них ОСОБА_8 , не знає. Особа, яка заходила першою до магазину, вийшла та залишилися за дверима. Серед тих трьох осіб він розгледів тільки скули, однак це був не ОСОБА_8 . Обвинувачений пістолет на нього не направляв, що саме він йому погрожував, колов отруту та що граната знаходилася саме в нього він сказати не може.
Крім пакету з грошовими коштами, в магазині була виручка, яку він довго не забирав, сума її складала в межах 20 тисяч гривень. В пакеті та барсетці було 1,5 мільйона форинтів, приблизно 9 тисяч Євро, приблизно 11 тисяч доларів США і не може пригати, скільки грошових коштів було в гривневому еквіваленті. Дані гроші мав з собою, оскільки мав віддати їх своєму швагро (10 тисяч доларів), інші гроші мав оплатити за товар. Коли звернувся в міліцію, говорив різні валюти, які були викрадені, але слідчим переведено в еквівалент до гривні. Перший раз за форинти нічого не говорив, сказав про це пізніше. Насправді в нього викрадено значно більшу суму, але він про неї не повідомляв, оскільки раніше мав місце випадок, коли після пограбування він повідомив про викрадену в нього суму коштів, і після цього були різні плітки.
В автомобілі він сидів посередині на задньому сидінні, де був ОСОБА_8 , він не знає, щоб обвинувачений зрізав пасок безпеки в автомобілі, він не бачив. Коли його залишили в автомобілі, хтось з осіб сказав йому не виходити, бо розірветься граната. Знайшли його працівники міліції, яким він сказав, щоб подивилися, чи немає гранати. На слідстві він впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка там була, але можливо ще до того випадку.
На стадії досудового розслідування потерпілим ОСОБА_10 заявлено до ОСОБА_8 та інших осіб цивільний позов, однак на даний час обвинуваченим відшкодовано завдану йому матеріальну шкоду, тому він його не підтримав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що працює в аптеці, яка розташована поряд з магазином потерпілого, тому з самим потерпілим він знайомий. Того дня, коли був грабіж, він працював в аптеці та чув якийсь шум за стіною, після чого зателефонував брату потерпілого. Бачив, як після того поїхав автомобіль марки Ауді, що належить потерпілому, але хто сідав в нього, сказати не може. Шум за стінкою був незрозумілим, відбувалася якась штовханина, при цьому ніякі голоси він не чув і це тривало 1-2 хвилини. Такого раніше не було, тому це йому здалося незвичним. Раніше ніяких підозрілих осіб він не бачив, інші обставини йому невідомі.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що він є рідним братом потерпілого, який займається продажем піротехніки. В неділю, біля обіду, йому зателефонував колега та повідомив, що в сусідньому приміщенні чути бійку. Він відразу забіг до районного відділення поліції та повідомив про даний факт чергового, разом з працівниками міліції пішли до магазину. Коли підходили, то бачив, як від`їхав автомобіль брата марки Ауді і подумав, що його забрали з собою. Коли зайшли в приміщення магазину, негайно переглянути запис з камер спостереження і все зрозуміли. Працівники поліції повідомили в районне відділення поліції, щоб затримали автомобіль. Він відразу зателефонував дружині брата, а самі поїхали в напрямку м.Мукачево, де в подальшому знайшли брата, який перебував в шоковому стані, про події розповів тільки на 2-3 день. Яка сума коштів могла бути в магазині, він не знає, камери спостереження переглядав особисто і бачив, що в магазині було троє осіб, за дверима ще один, скільки все тривало не пам`ятає.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що він працює оперативним уповноваженим Берегівського районного відділення поліції. Точної дати не пам`ятає, в неділю, було оголошено операцію «Перехват», тому він знаходився на блок посту в АДРЕСА_2 . Чи отримував він в той час орієнтування на затримання конкретного автомобіля, не пам`ятає. Рух автомобілів на автодорозі в с.Яноші був мінімальний, вони побачили, що на великій швидкості по середині дороги їде автомобіль Ауді білого кольору. Такий рух викликав в них підозру, тому вони вирішити зупинити автомобіль і подали відповідний сигнал зупинки. Однак, автомобіль на їх вимогу не зупинився, проїхав в напрямку м.Мукачево, після чого вони негайно повідомили про це в чергову частину і почали його переслідувати. Через деякий час, біля с.Гать, автомобіль Ауді з головної дороги повернув на лісову дорогу. Під час переслідування їх було повідомлено, що в автомобілі можуть бути особи, причетні до вчинення злочину, тому вони таке переслідування не припиняли, наздогнали вказаний автомобіль, який вже стояв в кінці лісової дороги. Підійшовши до нього побачили, що на задньому сидінні знаходився потерпілий, в якого були зв`язані руки паском безпеки, ніяких інших осіб там вже не було і він нікого не бачив. Сам потерпілий не міг нічого сказати, від нього не було ніяких заяв, про те, що там може зірватися граната, потерпілий не говорив. Вони обстежили прилеглу територію, а через деякий час приїхала слідчо-оперативна група.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засідання пояснив, що того дня, коли мало місце пограбування ОСОБА_10 , він, як працівник міліції, ніс службу разом з ОСОБА_15 і знаходилися в центрі с.Яноші Берегівського району. Їм зателефонував черговий та повідомив, що поїхав транспортний засіб марки Ауді, в якому можуть знаходиться злочинці. Вони зупиняли даний транспортний засіб, але він не зупинився, в зв`язку з чим почали його переслідувати в напрямку м.Мукачево, наздогнали в лісі. В автомобілі був тільки потерпілий ОСОБА_10 із зв`язаними руками. Щоб потерпілий говорив про гранату, він не чув, через який час приїхала слідчо-оперативна група.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що обвинувачений йому знайомий на вигляд. Пам`ятає, що 3 роки тому назад він був на полюванні, після якого разом з іншими мисливцями сиділи в бесідці біля лісу. Яка це була година дня, не пам`ятає, приблизно після обіду. Раптом почали лаяти собаки і вони побачили, як до них підійшли троє осіб та запитали, як пройти до міста. Вони попросили в них показати документи, обвинувачений показав посвідчення «Правого Сектору», паспорт громадянина України, тому він запам`ятав його ім`я - ОСОБА_18 . Вони запропонували їм присісти, але ті відмовилися, попросили сигарети та сказали, що відстали від групи. Вони показалися їм підозрілими, хоча говорили адекватно, але видно було, що хвилювалися. На їх одяг уваги він не звертав, один з тих осіб був повнішим, показав тризуб на грудях, інший високого зросту, молодого віку, який пригостився бутербродом. Біля них вказані особи знаходилися приблизно 10 хвилин, після чого він їх вивів з лісу на дорогу і вони розійшлися. В той час він подумав, що з ними був четвертий чоловік, оскільки обвинувачений говорив по рації, що вже підходять та зараз будуть. Через 10 хвилин після того приїхали працівники міліції і розповіли їм про розбійний напад на особу в м.Берегово, з їх допомоги було складено фоторобот осіб, яких бачили.
При цьому, свідок ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_8 за пред`явленими йому фотознімками, що підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.12.2014 року (т.2 а.с. 82-84).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив, що приблизно три роки тому назад, точну дату не пам`ятає, він був на полюванні в Павшинських угіддях, біля с.Павшино Мукачівського району. Всього їх там було біля 8 чоловік, по закінченню полювання вони всі разом обідали і побачили, як з лісу вийшли троє незнайомих осіб. Вони запросили тих осіб до столу, пригостили бутербродами, а ті в свою чергу запитали їх, як пройти до м.Мукачево. На їх прохання вони показали документи, а саме посвідчення «Правого Сектору». Через 5-10 хвилин хлопці пішли, однак присутніх там мисливців насторожило те, що в них була рація і хтось їм телефонував. В зв`язку з цим вони зателефонували до міліції і повідомили, де саме бачили вказаних осіб. Через 20 хвилин підішли працівники міліції, від яких вони дізналися про події в м.Берегові. Обвинувачений ОСОБА_8 точно був серед тих осіб, поводилися хлопці спокійно, по фотознімках він їх всіх впізнав, але в що були одягнуті, не пам`ятає.
Факт впізнання обвинуваченого ОСОБА_8 свідком ОСОБА_19 підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.12.2014 року (т.2 а.с. 94-96).
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що обвинуваченого він бачив три роки тому, коли був на полюванні біля с.Павшино Мукачівського району. Це було біля обіду, точної дати та час не пам`ятає, вони після полювання сиділи в бесідці і з лісу вийшло 3 осіб, серед яких був ОСОБА_8 , та підійшли до них. Пояснили, що вони бійці «Правого Сектору», хочуть вийти з лісу, показали документи, а саме паспорти та посвідчення. Двоє з тих осіб присіли за їх стіл, були там біля 5-10 хвилин, після чого хтось показав їм дорогу і вони пішли. Зброї або рацію в них він не бачив, була тільки одна сумка. Поводилися хлопці спокійно, в камуфляжній формі не були. Пізніше вони отримали інформацію, що когось розшукують.
Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідок ОСОБА_20 , впізнав ОСОБА_8 як особу, яку бачив 16.11.2014 року біля бесідки і який показував ОСОБА_21 документи та стояв із рюкзаком. Це підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.12.2014 року (т.2 а.с. 79-81).
Вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується також деякими дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Так, згідно протоколу огляду місця події від 16.11.2014 року з ілюстрованою фототаблицею до нього, проведено огляд магазину «Дракон», який знаходиться за адресою м.Берегово, вул. І.Франка,8. В ході огляду виявлено відеозапис з камер відеоспостереження, а саме в період часу з 05 год. 00 хв. по 11 год. 00 хв. 16.11.2014 року який записано на диски та вилучено. Крім того, в ході огляду місця події вилучено 8 (вісім) відрізків скотчу із папілярними лінями пальців рук (таблиця), 4 недопалки та пляшку від пива «Hike».
Вилучена при огляді місця події таблиця слідів папілярних ліній в подальшому направлена на експертне дослідження, і згідно з висновком експерта № 113 від 17.11.2014 року (т.2 а.с. 107-116), на ній відобразилися сліди папілярних ліній, з яких сліди з розмірами 16х11мм, 13х10мм, 15х13мм, 12х15мм, що перекопійовані на відрізок клейкої стрічки (скотч) № 1 розміром 160х48мм для ідентифікації придатні; з розмірами 17х12мм, що перекопійований на відрізок клейкої стрічки (скотч) №2 розміром 65х48мм, для ідентифікації придатний; з розмірами 25х20мм, що перекопійований на відрізок клейкої стрічки (скотч) №3 розміром 140х48мм, для ідентифікації не придатний; з розмірами 25х15мм, що перекопійований на відрізок клейкої стрічки (скотч) №4 розміром 110х48мм, для ідентифікації не придатний; з розмірами 12х20мм, що перекопійований на відрізок клейкої стрічки (скотч) №5 розміром 30х48мм, для ідентифікації придатний; з розміром 30х16мм, що перекопійований на відрізок клейкої стрічки (скотч) №6 розміром 45х48мм, для ідентифікації придатний; з розмірами 33х12мм, що перекопійований на відрізок клейкої стрічки (скотч) №7 розміром 39х42мм, для ідентифікації придатний; з розмірами 17х15мм, 20х13мм, що перекопійовані на відрізок клейкої стрічки (скотч) №8 розміром 60х38мм, для ідентифікації придатні.
При цьому, відповідно до висновку експерта № 116 від 20.11.2014 року (т.2 а.с.127-134), слід пальця руки розміром 30х16мм, що перекопійований на відрізок клейкої стрічки (скотч) №6 розміром 45х48мм, залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_10 . Інші придатні для ідентифікації сліди пальців рук залишені не потерпілим ОСОБА_10 , а іншою особою.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 16.11.214 року з ілюстрованою фототаблицею до нього, проведено огляд території ділянки лісової місцевості, яка прилягає до лісу між населеними пунктами с.Гать Берегівського району с.Страбичово Мукачівського району. На оглядуваній місцевості біля польової дороги, що прилягає до лісу, знаходився легковий автомобіль марки «Audi Q7» білого кольору, державний номерний знак Угорської реєстрації НОМЕР_1 , який також було оглянуто. В ході огляду виявлено та вилучено червону запальничку, дві маски матерчаті зеленого кольору, буру речовину, схожу на кров, два мікрооб`єкти біологічного походження, схожі на волосся, два мікрооб`єкта, які схожі на мікроволокна, 13 слідів папілярних ліній, запахові сліди, які вилучені з керма автомобіля та важеля перемикання передач, пістолетний магазин чорного кольору без маркування, споряджений набоями жовтого кольору калібру 9 мм (набої травматичної дії). На відстані близько 150 метрів від місця знаходження автомобіля виявлено свіжі сліди протектора шин автомобіля довжиною 10 метрів. Крім цього, в ході огляду вилучено вищевказаний автомобіль, який доставлено на штраф майданчик Берегівського РВ УМВС України в Закарпатській області.
Вилучені під час вказаного огляду місця події сліди папілярних ліній в подальшому були направлені на експертне дослідження, і згідно з висновком експерта № 114 від 17.11.2014 року (т.2 а.с. 118-125), на шістьох відрізках білої дактилоскопічної плівки, які вилучені з місця пригоди від 16.11.2014 року відобразилися сліди папілярних ліній, з яких сліди: з розмірами 70х30 мм, що перекопійований на відрізок білої дактилоскопічної плівки № 1 розміром 89х37 мм, для ідентифікації не придатний; з розмірами 32х16 мм, що перекопійований на відрізок білої дактилоскопічної плівки №2 розміром 44х32 мм, для ідентифікації не придатний; з розмірами 20х13 мм, 21х12мм, 12х13мм, що перекопійовані на відрізок білої дактилоскопічної плівки №3 розміром 140х47мм, для ідентифікації не придатні; з розмірами 32х17мм, 26х15мм, 15х16мм, що перекопійовані на відрізок білої дактилоскопічної плівки №4 розміром 14х49мм, для ідентифікації не придатні; з розмірами 12х120мм, що перекопійований на відрізок білої дактилоскопічної плівки №5 розміром 140х32мм, для ідентифікації придатний; з розмірами 20х15мм, що перекопійований на відрізок білої дактилоскопічної плівки №6 розміром 52х36мм, для ідентифікації придатний.
При цьому, відповідно до висновку експерта № 116 від 20.11.2014 року (т.2 а.с. 127-134), придатні для ідентифікації сліди пальців рук, вилучені в ході огляду місця події від 16.11.2014 року на території ділянки польової місцевості між населеними пунктами с.Гать Берегівського району та с.Страбичово Мукачівського району, а саме під час огляду транспортного засобу марки «AUDI Q7», державний номерний знак Угорської Республіки НОМЕР_1 , залишені не потерпілим ОСОБА_10 , а іншою особою.
Згідно протоколу огляду речей від 11.05.2015 року, слідчим в приміщенні службового кабінету № 153 УМВС України в Закарпатській області проведено огляд жорсткого диску інформації «SP Silicon Power 500 Gb», на якому наявні файли із відеозаписами та інформацією про відеозаписи. В ході огляду виявлені відеозаписи з різних камер зовнішнього спостереження, які записано на десять DVD дисків.
За клопотанням прокурора в судовому засіданні досліджено диски № 3, 6, 8 та 10.
При цьому, в одній з папок диску № 3 міститься відеозапис, з якого вбачається, що спочатку до магазину потерпілого зайшла особа, яка, поговоривши деякий час з потерпілим, вийшла, після чого туди зайшли троє інших осіб, які застосували до потерпілого фізичну силу і повалили його на підлогу. Після того, один з тих осіб, зайшов за прилавок і забирав звідти якісь речі. При цьому, встановити, що це були за особи, і що саме вони забрали з магазину, з даного відеозапису не вбачається можливим.
Згідно рапорту начальника УКР УМВС України в Закарпатській області від 15.12.2014 року, в ході аналізу моніторингів та трафіків з`єднань абонентів стільникового зв`язку встановлено, що ОСОБА_8 використовував номери мобільних телефонів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , і 16.11.2014 року о 09.02 год. перебував на місці скоєння злочину у м.Берегово, а о 15.35 год. 16.11.2014 року на місці зустрічі з мисливцями неподалік с.Павшино Мукачівського району. Цим самим підтверджується факт, що обвинувачений ОСОБА_8 разом з іншими невстановленими особами перебували в магазині «Дракон» в м.Берегово, де було вчинено кримінальні правопорушення відносно ОСОБА_10 , що не заперечується і самим обвинуваченим.
Інша зазначена в рапорті інформація стосується пересування автомобіля марки «NISSAN RQ», державний номерний знак НОМЕР_4 , за 14.11.2014 року, про що не зазначено у висунутому ОСОБА_8 обвинуваченні, а також з`єднань мобільних телефонів інших осіб, відносно яких кримінальне провадження судом не розглядається, а тому така інформація не є належним доказом і до уваги судом не приймається.
Перелік та серійні номери карток поповнення мобільного зв`язку «МТС» в кількості 80 штук номіналом по 100 гривень кожна, на загальну суму 8 000 (вісім тисяч) гривень, які було викрадено з магазину потерпілого, підтверджується відповідним списком, складеним самим потерпілим на підставі проведеної ним інвентаризації (т.2 а.с.14-15).
Частина з викрадених карток поповнення мобільного зв`язку були використані ОСОБА_8 та його співмешканкою ОСОБА_22 , що підтверджується рапортом начальника УКР УМВС України в Закарпатській області від 17.04.2015 року з доданими до нього матеріалами (т.2 а.с.20-22).
Відповідно до протоколу про негласне отримання зразків для порівняльного дослідження від 20.01.2015 року (т.2 а.с. 158), працівником міліції негласно отримано зразки ОСОБА_8 , необхідні для порівняльного дослідження. Зокрема, в ході проведення вказаної НСРД, 19.01.2015 року в приміщенні кабінету № 334 Голосіївського РУ ГУМВС України в м.Києві, ОСОБА_8 пив каву із чашки білого кольору, ємкістю 250 гр. Після того, як останній залишив приміщення, зазначену чашку із залишками речовини біологічного походження, поміщено в прозорий пакет (файл), який в подальшому упаковано в пакет експертної служби МВС України. Після того, як ОСОБА_8 залишив приміщення Голосіївського РУ ГУМВС України в м.Києві вийшов на двір, розмовляв по телефону і в процесі розмови викурив дві цигарки, окурки яких викинув на землю. В подальшому зазначені окурки із речовиною біологічного походження, яка належить громадянину ОСОБА_8 , поміщено в паперовий конверт та упаковано в пакет «Експертної служби МВС України» № 0576447.
Згідно висновку експерта № 10/69 від 12.02.2015 року у вибіркових змивах із поверхонь наданої на дослідження чашки білого кольору виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними, походять більше ніж від двох осіб та для ідентифікації особи не придатні. У вирізках з вільних кінців фільтрів наданих на дослідження двох недопалків сигарет «Marlboro» виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження.
Разом з тим, проаналізувавши покази одного з допитаних в судовому засіданні свідків та ряд письмових доказів, досліджених в судовому засіданні, надаючи їм оцінку з точки зору належності та допустимості, суд приходить до висновку, що вони не можуть бути враховані при ухваленні вироку, оскільки не містять жодної інформації, яка б прямо чи непрямо підтверджувала існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а частина з них є недопустимими, оскільки отримані з порушенням закону.
Зокрема, свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснив, що дружина потерпілого є його сестрою. Пам`ятає, що ранком того дня, коли пограбували ОСОБА_10 , він був вдома, йому зателефонував ОСОБА_13 та запитав, чи не був він біля ОСОБА_10 , оскільки там щось відбувається, на що він відповів, що ні. Коли прийшов до магазину, там вже були працівники поліції, які дивилися відеозапис з камер спостереження. Інші обставини йому невідомі.
Покази даного свідка не містять жодної інформації, яка б мала значення для кримінального провадження, а тому не є належним доказом у справі.
Судом досліджено протокол огляду місця події від 17.11.2014 року з ілюстрованою фототаблицею до нього, згідно якого додатково було оглянуто вхідні двері в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою АДРЕСА_3 . В ході обробки вхідних дверей в магазин і металевого стопора дактилоскопічним порошком, слідів папілярних ліній не виявлено, крім цього замок дверей не був пошкоджений і слідів взлому не було виявлено. Оскільки вказаний протокол не містить жодної інформації, яка б стосувалася висунутого ОСОБА_8 обвинувачення, він не є належним доказом.
Згідно з копією протоколу за результатами проведення негласної слідчо-розшукової дії від 13.03.2015 року, старшим оперуповноваженим УКР ГУМВС України в м.Києві капітаном міліції ОСОБА_24 на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_25 про надання дозволу на візуальне спостереження, проведено візуальне спостереження за громадянином ОСОБА_8 в період з 07.00 год. 13.01.2015 року до 22.00 год. 13.01.2015 року, з 07.00 год. 14.01.2015 до 22.00 год. 14.01.2015 року, з 07.00 год. 15.01.2015 до 01.00 год. 16.01.2015, з 07.00 год. 16.01.2015 року до 20.00 год. 16.01.2015 року, з 07.00 год. 17.01.2015 року до 21.00 17.01.2015 року, з 07.00 год. 20.01.2015 року до 21.00 год. 20.01.2015 року, з 23.00 год. 23.01.2015 року до 01.00 год. 24.01.2015 року (т.2 а.с. 40-54). В протоколі зафіксовано, чим саме займався обвинувачений ОСОБА_8 у вказаний період часу, з ким зустрічався, однак це не має жодного відношення до висунутого йому обвинувачення, будь-яких даних, що мають значення для справи, досліджуваний протокол не містить, тому належним доказом у справі не являється.
Згідно з довідкою-аналізом із камер зовнішнього відеоспостереження у м.Берегові по матеріалах ЄРДР 0000973 від 16.11.2014 з рапортом інспектора міліції та фото таблицею до неї, камерами завнішнього відеоспостереження у м.Берегово за 14.11.2014 року зафіксовано пересування автомобіля марки «NISSAN RQ» американського прототипу, державний номерний знак НОМЕР_4 , сірого кольору та зафіксовано громадян, які перебували в даному автомобілі. Крім того, протоколом огляду речей від 07.01.2015 року з фототаблицею до нього, в приміщенні службового кабінету № 153 УМВС України в Закарпатській області проведено огляд сторінки в соціальній мережі «Facebook» громадянина Філеп ОСОБА_26 . Під час перегляду соціальної сторінки виявлено збережену інформацію в стрічні новин (подій), датовану створенням 14.11.2014 р. о 12:40 год., редактовано о 13:43 год. к.ч., на якій розміщено фотознімок частини вулиці із наявними будівлями, транспортними засобами. На центральному плані даного фотознімку наявний автомобіль марки «Nissan Rogue», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , у правому верхньому кутку вітрового скла якого наявний стікер червоно-чорного кольору. Фотознімок коментованого текстом на угорській мові, а саме у перекладі з угорської мови: «Змагання по неправильній паркові виграв автомобіль державний номерний знак НОМЕР_4 з емблемою «Правий сектор». Їм все дозволено?».
З аналізу даних документів, а саме довідки-аналізу та протоколу огляду речей від 07.01.2015 року, вбачається, що ними підтверджується тільки факт перебування автомобіля марки «NISSAN RQ», державний номерний знак НОМЕР_4 , в м.Берегово 14.11.2014 року. Однак, з висунутого ОСОБА_8 обвинувачення вбачається, що в ньому відсутні будь-які відомості щодо перебування останнього в м.Берегово 14.11.2014 року, будь-яка інформація за цей день не стосується обвинувачення, в межах якого здійснюється судовий розгляд. Таким чином, вказані документи вказують на обставини, які не стосується обвинувачення, вони не підтверджують жодну з обставин, яка зазначена в обвинувальному акті, а тому не є належними доказами у справі.
Крім того, суд вважає неналежними доказами наступні досліджені в судовому засіданні письмові документи:
-копію протоколу про результати проведення НСРД «зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж» від 18.02.2015 року, згідно якого було знято інформацію з транспортних телекомунікаційних мереж абонентського номеру оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 , що належить громадянину ОСОБА_27 . Даною слідчою дією було зафіксовано інформацію про розмову щодо автомобіля марки «Nissan Rogue», який фігуранти мають намір переоформити на себе без дозволу власника ОСОБА_28 , така інформація не стосується ОСОБА_8 ;
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.12.2014 року, згідно якого свідок ОСОБА_29 впізнав ОСОБА_30 , якого він бачив 16.11.2014 року зранку біля магазину ОСОБА_10 в м.Берегово;
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.12.2014 року, згідно якого свідок ОСОБА_17 , впізнав ОСОБА_27 , як особу, яку він бачив 16.11.2014 року на околиці с.Павшино Мукачівського району, який заходив у альтанку та з`їв бутерброд;
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.12.2014 року, згідно якого свідок ОСОБА_20 , впізнав ОСОБА_27 , як особу, яку бачив 16.11.2014 року на околиці с.Павшино Мукачівського району;
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.12.2014 року, згідно якого свідок ОСОБА_19 , впізнав ОСОБА_27 , як хлопця, який заходив у альтанку 16.11.2014 року та з`їв бутерброд;
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.12.2014 року, згідно якого свідок ОСОБА_20 , впізнав ОСОБА_31 , як особу, яку бачив 16.11.2014 року на околиці с.Павшино Мукачівського району;
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.12.2014 року, згідно якого свідок ОСОБА_17 , впізнав ОСОБА_31 , як особу, яку бачив 16.11.2014 року на околиці с.Павшино Мукачівського району;
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.12.2014 року, згідно якого свідок ОСОБА_19 , впізнав ОСОБА_31 , як особу, яку бачив 16.11.2014 року на околиці с.Павшино Мукачівського району;
-протокол про негласне отримання зразків для порівняльного дослідження від 20.01.2015 року, згідно якого старшим оперуповноваженим УКР ГУМВС України в м.Києві майором міліції ОСОБА_32 , проведено негласну слідчу (розшукову) дію негласне отримання зразків громадянина ОСОБА_27 , необхідних для порівняльного дослідження. В ході проведення вказаної НСРД, 19.01.2015 року отримано зразки біологічного походження, що належить громадянину ОСОБА_27 ;
-протокол про негласне отримання зразків для порівняльного дослідження від 20.01.2015 року, згідно якого старшим оперуповноваженим УКР ГУМВС України в м.Києві майором міліції ОСОБА_32 , проведено негласну слідчу (розшукову) дію негласне отримання зразків громадянина ОСОБА_30 , необхідних для порівняльного дослідження. В ході проведення вказаної НСРД, 19.01.2015 року під час проведення слідчих дій отримано зразки біологічного походження, що належить ОСОБА_33 .
Надаючи оцінку вищеперерахованим протоколам суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Як протоколи про результати проведення НСРД, так і протоколи пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками та протоколи про негласне отримання зразків, не стосуються обвинуваченого ОСОБА_8 . Вони стосується інших осіб, обвинувачення яким не висувалося, судовий розгляд відносно яких не проводився. Відповідно, обставини, що стосуються інших осіб і їх причетності до вчинення злочинів, не підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні, а тому вказані протоколи не є належними доказами у справі.
Не приймається до уваги судом як належний доказ у справі і довідка від 16.11.2014 року, видана черговим лікарем ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із зазначенням діагнозу - алергічна реакція на невідому хімічну речовину (т.2 а.с. 98). Інформація, зазначена в даній довідці, суперечить іншим дослідженим судом доказів, зокрема висновку експерта № 307 від 18.11.2014 року, згідно якого в громадянина ОСОБА_10 яких-небудь тілесних ушкоджень не встановлено (т.2 а.с.99-100). Крім того, як пояснив сам потерпілий, в приміщенні магазину особи так і не вколои йому невідому речовину, а тільки намагалися це зробити, відповідно жодної реакції в нього на невідому хімічну речовину бути не могло.
Згідно висновку експерта № 3/1479 від 19.01.2015 року (т.2 а.с. 103-104), у речовині буро-коричневого кольору, плями якої наявні на поверхні задньої частини правого рукава сорочки, виявлено залишкові кількості діазепану, що відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено і стосовно яких допускаються виключення деяких заходів контролю. При цьому, як зазначено у висновку, на дослідження експерту надано сорочку, яку 17.11.2014 року було вилучено від потерпілого ОСОБА_10 , в якій останній був одягнений 16.11.2014 року під час нападу.
Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що вищевказана сорочка вилучалася у потерпілого, хто її вилучав і коли саме. На дослідження в судовому засіданні стороною обвинувачення надано протокол огляду предмету від 17.11.2014 року, (т.2 а.с. 101), відповідно до якого слідчий СВ Берегівського РВ УМВС в приміщенні службового кабінету та в присутності ОСОБА_10 провів огляд сорочки. Про те, в досліджуваному протоколі жодним чином не зазначено, як саме оглядувана сорочка потрапила до кабінету слідчого, що це саме та сорочка, в якій був одягнутий потерпілий в момент вчинення відносно нього злочину 16.11.2014 року, коли вона була вилучена або добровільно видана потерпілим. Крім того, всупереч ст. 104 КПК України, вказаний протокол не підписано слідчим, який його склав, а тому він не може вважатися допустимим доказом у справі.
Оскільки при проведенні експертизи № 3/1479 від 19.01.2015 року об`єктом дослідження був предмет, походження якого є невідоме, висновки експерта за результатами такого дослідження також не можуть бути допустимим доказом у справі.
Не приймає суд до уваги як належний доказ і висновок експерта № 115 від 17.11.2014 року, згідно якого залишкова вартість досліджуваного мобільного телефону марки «LG GS 290», з урахуванням ознак зносу станом на 16.11.2014 року може складати 250 (двісті п`ятдесят) гривень. Факт викрадення обвинуваченим в групі з іншими особами мобільного телефону потерпілого не підтверджено жодним належним та допустимим доказом у справі, на такий факт не вказує навіть потерпілий у своїх показах, тому він є недоведеним.
Згідно висновку експерта № 10/514 від 16.01.2015 року на дослідження експертів надано предмети, вилучені 16.11.214 року в ході огляду ділянки між населеними пунктами с.Гать Берегівського району с.Страбичово Мукачівського району, а також легкового автомобіля марки «Audi Q7». При цьому, будь-які запитання, які б стосувалися причетності ОСОБА_8 до вчинених злочинів, експерту не ставилися і відповіді на такі не надавалися. Перед експертом були поставлені тільки запитання щодо наявності на досліджуваних об`єктах клітин з ядрами, кров, чи можливо встановити їх генетичні ознаки, які генетичні ознаки зразка крові потерпілого і чи походять встановлені генетичні ознаки на вилучених об`єктах від потерпілого ОСОБА_34 . Експертом надано відповіді на всі поставлені йому запитання, однак жодної інформації, яка б вказувала на причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів, у висновку немає.
Листом-інформацією, наданою НДЕКЦ при ГУМВС України у Львівській області за № 11/653 від 16.02.2015 року «Про встановлення збігу генетичних ознак», встановлено, що при проведенні експертизи (висновок експерта від 12.02.2015 року № 10/69), було встановлено генетичні ознаки клітин з ядрами у вирізках з фільтра недопалка сигарети «Winston». При внесенні вказаних генетичних ознак до регіональної бази обліку генетичних ознак людини встановлено, що генетичні ознаки клітин з ядрами у вирізках з фільтра недопалка сигарет «Winston» збігаються з генетичними ознаками з ядрами, виявлених на запальничці та на фільтрі недопалка сигарети «Marlboro» (висновок експерта від 16.01.2015 № 10/514). Разом з тим, ні вказаним листом-інформацією, ні висновками експертів, що зазначені в ньому, не зафіксовано, кому саме належать встановлені експертами генетичні ознаки клітин з ядрами і чи походять вони від обвинуваченого ОСОБА_8 .
Відповідно до висновку експерта № 10/111 від 10.03.2015 року з ілюстрованою таблицею до нього, у вибіркових вирізках з виворітної сторони наданої на дослідження шапки-маски №1 виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження. У вибіркових вирізках з виворітної сторони наданої на дослідження шапки-маски №2 виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження. У вибіркових вирізках із поверхонь наданого на дослідження фрагмента паска безпеки виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (т.2 а.с. 172-178).
В листі-інформації, наданому НДЕКЦ при ГУМВС України у Львівській області за № 11/978 від 12.03.2015 року «Про встановлення збігу генетичних ознак», генетичні ознаки клітин з ядрами у вибіркових вирізках з двох шапок-масок та фрагмента паска безпеки, які були встановлені при проведенні експертизи (висновок експерта від 10.02.2015 року № 10/111), були внесенні до регіональної бази обліку генетичних ознак людини. В результаті було встановлено, що генетичні ознаки клітин з ядрами у вирізка з двох шапок-масок збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками клітин з ядрами, виявлених на запальничці, на фільтрі недопалка сигарети «Marlboro» (висновок експерта від 16.01.2015 року № 10/514) та на фільтрі недопалка сигарети «Winston» (висновок експерта від 16.01.2015 року № 10/69). Генетичні ознаки клітин з ядрами у вирізках з паска безпеки збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 (висновок експерта від 16.01.2015 № 10/514).
Разом з тим, ні вказаним листом-інформацією, ні висновками експертів, що зазначені в ньому, не зафіксовано, кому саме належать встановлені експертами генетичні ознаки клітин з ядрами і чи походять вони від обвинуваченого ОСОБА_8 .
В судовому засіданні досліджено також висновок експерта № 16/209 від 21.04.2015 року, згідно якого чотиринадцять патронів, які були вилучені при огляді місця події 16.11.2014 року між селами Гать Берегівського району та с.Страбичево Мукачівського району, придатні до стрільби, являються патронами дії з еластичною гумовою кулею центрального бою калібру 9 мм та призначені для стрільби з пістолетів калібру 9 мм призначених для відстрілу патронів травматичної дії з еластичною пластмасовою або гумовою кулею та до боєприпасів не відносяться. Наданий на дослідження магазин (обійма) являється складовою до пістолетів стартово-шумових, моделі «Zoraki 914», калібру 9 мм.
Даний висновок суд також не приймає, як належний доказ у справі, оскільки вилучений магазин з набоями не є доказом застосування зброї при нападі на потерпілого, у застосуванні такої зброї ОСОБА_8 не обвинувачується.
Крім вищенаведених письмових доказів, судом переглянуто відеозаписи з камер зовнішнього спостереження, які надано прокурором на дисках під номерами 3,6,8,10. Як встановлено судом, крім відеозапису в магазині потерпілого в момент вчинення відносно нього кримінального правопорушення, на них міститься інформація, яка стосується подій, що мали місце 14.11.2014 року. Оскільки у висунутому ОСОБА_8 обвинуваченні не містяться жодні обставини, які мали місце 14.11.2014 року, відеозаписи щодо таких подій не стосуються обвинувачення і відповідно не є належним доказом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що докази, які визнані неналежними та недопустимими, підлягають виключенню з кримінального процесу, оскільки саме в такий спосіб забезпечується гарантований Конституцією захист особи від порушення її прав.
З врахуванням викладеного, незважаючи на неприйняття судом ряду доказів, здобутих органом досудового розслідування та досліджених в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що це не є перешкодою для постановлення у справі законного і обґрунтованого вироку, оскільки наявність інших доказів є достатніми для доведення вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень.
Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у відкритому заволодінні чужим майном, поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому групою осіб, поєднаному з проникненням в інше приміщення, у незаконному позбавленні волі людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, доведена повністю.
Разом з тим, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування неправильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та із погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою групою осіб, поєднаний із проникненням у приміщення, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах.
Зокрема, як встановлено судом, в момент заволодіння майном потерпілого, в приміщенні магазину «Дракон» в м.Берегово, до останнього було застосовано фізичне насильство, яке не є небезпечним для його життя чи здоров`я. Даний факт підтверджується показами самого потерпілого, який в судовому засіданні показав, що коли почав чинити опір, його повалили на землю і тримали, яких-небудь тілесних ушкоджень не спричинили. Обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив, що особисто він ні зброєю ні гранатою потерпілому не погрожував, коли потерпілий почав чинити опір, дав йому тільки кілька стусанів, щоб той заспокоївся. Відсутність з боку обвинуваченого в його адресу будь-яких погроз чи насильницьких дій підтвердив і сам потерпілий, який чітко зазначив, що обвинувачений на нього пістолет не направляв, граната в нього не знаходилася, ніяку отруту йому не колов, не погрожував.
З переглянутого судом відеозапису, який міститься на диску № 3, також не вбачається, що потерпілому хтось погрожував пістолетом чи гранатою і що йому за допомогою шприца кололи невідому речовину.
Відсутність у потерпілого ОСОБА_10 тілесних ушкоджень підтверджується і висновком експерта № 307 від 18.11.2014 року, згідно якого в результаті проведеної судово-медичної експертизи в громадянина ОСОБА_10 яких-небудь тілесних ушкоджень не встановлено (т.2 а.с.99-100).
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» небезпечне для життя чи здоров`я насильство - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.
Погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації можуть спричинити такі наслідки).
Крім того, відповідно до п.24 вказаної Постанови, злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.
Якщо група осіб за попередньою змовою мала намір вчинити крадіжку чи грабіж, а один з її учасників застосував або погрожував застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, то дії цього учасника належить кваліфікувати як розбій, а дії інших осіб - відповідно як крадіжку чи грабіж за умови, що вони безпосередньо не сприяли застосуванню насильства або не скористалися ним для заволодіння майном потерпілого.
Таким чином, для кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ст. 187 КК України підлягає доведенню як застосування або погроза застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, так і його домовленість з іншими учасниками групи на вчинення вказаних дій. Разом з тим, жодними належними доказами у справі не доведено, що ОСОБА_8 заздалегідь домовлявся з іншими особами про вчинення розбійного нападу. Останній показав, що він в складі групи осіб зайшли в приміщення, де перебував потерпілий, з метою заволодіння його майном, при цьому його завданням було не допустити вчинення іншими учасниками групи дій, які б потягли за собою тяжкі наслідки. Такі покази обвинуваченого в судовому засіданні нічим не спростовані. Крім того, з досліджених судом доказів вбачається, що обвинувачений жодних дій, як б вказували на застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, не вчиняв, застосуванням такого насильства не погрожував.
Як зазначено в обвинувальному акті, потерпілий ОСОБА_10 , побачивши в однієї з осіб пістолет, став чинити опір, вихопив його та намагався відвести в сторону від себе і вийти з магазину. Це підтвердив і сам потерпілий в судовому засіданні. Відповідно, такі дії потерпілого вказують на те, що він не сприймав зброю в руках нападника як реальну загрозу своєму життю.
Про наявність у будь-кого з осіб, які зайшли в приміщення магазину потерпілого, бойової гранати чи її застосування, як це зазначено в обвинувальному акті, жодного доказу стороною обвинувачення не надано.
За таких обставин суд приходить до висновку, що з висунутого ОСОБА_8 обвинувачення слід виключити так кваліфікуючу ознаку, як застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, погрозу застосування такого насильства.
Крім того, суд вважає, що необґрунтованою є кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 як напад, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають обов`язковому доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. При цьому, обов`язок доказування покладено виключно на сторону обвинувачення.
Як на доказ заволодіння майном в особливо великих розмірах сторона обвинувачення посилається тільки на покази потерпілого ОСОБА_10 , який ствердив про відкрите викрадення в нього, крім карток поповнення мобільних телефонів, грошових коштів. Разом з тим, в судовому засіданні, зазначаючи про суму викрадених грошових коштів, потерпілий надавав суперечливі покази. Зокрема, він зазначив, що в магазині була виручка, яку він довго не забирав, і сума її складала в межах 20 тисяч гривень. В пакеті та барсетці було 1,5 мільйона форинтів, приблизно 9 тисяч Євро, приблизно 11 тисяч доларів США і не може пригадати, скільки грошових коштів було в гривневому еквіваленті. Крім того, потерпілий показав, що перший раз за форинти нічого не говорив, сказав про це пізніше. Насправді в нього викрадено значно більшу суму, але він про неї не повідомляв. Таким чином, потерпілий в судовому засіданні не назвав чітко суму, яку було в нього викрадено, і вказана ним сума коштів суперечить сумі, про яку зазначено у висунутому ОСОБА_8 обвинуваченні. Такі розбіжності у визначенні суми викрадених в потерпілого коштів не дають суду підстав чітко встановити розмір майна, яким заволоділи особи, а тому факт заволодіння обвинуваченим за попередньою змовою групою осіб майном потерпілого у особливо великих розмірах суд вважає недоведеним.
Крім того, суд враховує, що згідно показів обвинуваченого, його метою було отримання доказів причетності потерпілого до фінансування проросійських сил на Закарпатті, і такі покази нічим не спростовані. Будь-яких доказів того, що саме обвинувачений забирав кошти потерпілого, або що це робили інші особи за спільною домовленістю з ним, суду не надано.
З врахуванням викладеного, суд виключає з висунутого ОСОБА_8 обвинувачення таку кваліфікуючу ознаку, як заволодіння майном в особливо великих розмірах.
Недоведеним і таким, що підлягає виключенню з обвинувачення є також факт викрадення ОСОБА_8 з іншими особами мобільного телефону потерпілого, оскільки на підтвердження цих обставин стороною обвинувачення не надано суду жодного належного і допустимого доказу. Сам потерпілий в судовому засіданні показав, що обвинувачений телефон у нього не забирав і щоб його брав хтось інший, він не бачив. Невиявлення потерпілим належного йому мобільного телефону після вчиненого відносно нього кримінального правопорушення не вказує на те, що такий було викрадено, це є тільки припущенням сторони обвинувачення, і такі припущення суд трактує на користь обвинуваченого.
За таких обставин, враховуючи, що відповідно до ч.4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого слід перекваліфікувати з ч.4 ст. 187 КК України на ч.3 ст. 186 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення.
При цьому, вирішуючи питання про наявність у діях ОСОБА_8 такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в інше приміщення, суд враховує, що останній разом з іншими особами заходив в приміщення магазину потерпілого з метою незаконного заволодіння його майном, умисел на таке незаконне заволодіння виник у них не під час перебування в приміщенні, а ще до проникнення в нього.
Така оцінка дій обвинуваченого узгоджується з п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності». Відповідно, твердження обвинуваченого та його захисника про вільний доступ до магазину потерпілого і відсутність такої кваліфікуючої ознаки, як незаконне проникнення, суд вважає необґрунтованим і до уваги не приймає.
Крім того, суд вважає, що є недоведеними і підлягають виключенню з обвинувачення ОСОБА_8 такі кваліфікуючі ознаки ч.2 ст. 146 КК України, як вчинення злочину з корисливих мотивів, заподіяння потерпілому фізичних страждань та застосування зброї.
Зокрема, як з показів обвинуваченого, так і з показів потерпілого ОСОБА_10 вбачається, що незаконне позбавлення волі потерпілого мало місце вже після того, як особи заволоділи його майном. Таке позбавлення волі мало місце не з корисливих мотивів, а з метою ненадання можливості потерпілому викликати правоохоронні органи. Потерпілий підтвердив, що після заволодіння його майном хтось з присутніх в магазині осіб сказав йому поїхати з ними, при цьому його запевнили, що вивезуть на автомобілі і не спричинять зла. Вийшовши з магазину він особисто зачинив двері і сів з тими особами в автомобіль. Про заподіяння йому фізичних страждань або про застосування зброї в момент незаконного його позбавлення волі, потерпілий не зазначав, жодних інших доказів таких дій обвинуваченого стороною обвинувачення не надано.
Під час допиту в судовому засіданні потерпілий показав, що залишаючи його в автомобілі хтось з осіб сказав йому не виходити, бо взірветься граната і це він сказав працівникам міліції, які першими прибули на місце. Однак, вказані покази потерпілого повністю спростовані показами свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які в судовому засіданні чітко ствердили, що прибувши на місце події і виявивши потерпілого в автомобілі, останній нічого про гранату не говорив.
З переглянутого судом відеозапису, який міститься на диску № 3, вбачається, що потерпілий вийшов з магазину разом з обвинуваченими, ніякої фізичної сили до нього ніхто не застосовував, він самостійно закрив двері магазину і сів в автомобіль.
В зв`язку з цим суд виключає з висунутого ОСОБА_8 обвинувачення за ч.2 ст. 146 КК України такі кваліфікуючі ознаки, як вчинення даного правопорушення з корисливих мотивів, застосування зброї та заподіяння потерпілому фізичних страждань.
Відповідно, суд вважає доведеною вину ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст. 289 КК України суд також приходить до висновку, що є недоведеною і такою, що підлягає виключенню з висунутого йому обвинувачення така кваліфікуюча ознака, як погроза застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Як вже зазначалося вище, в момент заволодіння транспортним засобом потерпілого, відносно нього ніяке насильство не застосовувалося і жодних погроз на застосування такого насильства не було. Як показав потерпілий, сказавши поїхати з ними, ті особи його запевнили, що вивезуть на автомобілі і не спричинять зла. Відповідно, потерпілий не тільки не підтвердив наявність будь-яких погроз на його адресу в момент заволодіння його транспортним засобом, а і повністю такі спростував.
В зв`язку з чим суд перекваліфіковує дії обвинуваченого ОСОБА_8 з ч.3 ст. 286 КК України на ч.2 ст. 286 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, зокрема те, що вчинені ним злочини відноситься до категорії тяжких злочинів та злочину середньої тяжкості.
Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, на утриманні має малолітню дитину, має постійне місце проживання, характеризується виключно позитивно, потерпілий немає до нього жодних претензій, у вчиненому щиро розкаявся, жаліє про вчинене. До затримання обвинуваченого за підозрою у вчиненні злочинів він активно займався волонтерською діяльністю, брав участь у захисті держави, підтримуючи Збройні сили України та добровольчі підрозділи. За заслуги перед Збройними силами України обвинувачений ОСОБА_8 30.11.2016 року нагороджений відзнакою Міністерства оборони України медаллю «За сприяння Збройним Силам України», а 21.08.2017 року нагороджений почесним нагрудним знаком начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних сил України «За заслуги перед Збройними силами України». При цьому, наведені дані про особу обвинуваченого суд визнає як такі, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів та його суспільну небезпечність.
Правовими приписами ч. 2 ст. 61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню ними нових злочинів. Статтею 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2004 року по справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 69 КК України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) вказав на те, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами (ч. 2 ст. 50 КК України). Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання, незалежно від ступеня тяжкості вчиненого злочину.
Крім вищенаведених обставин, суд враховує ставлення обвинуваченого до скоєного, а саме, вчиняючи неправомірні дії він вважав, що цим самим вживав заходи по запобіганню спробам створити новий конфлікт на Закарпатті, не допустити фінансування на вказаній території проросійських сил. На сьогодні обвинувачений усвідомлює неправомірність таких дій і шкодує про вчинене.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої потерпілому шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 186, ч.2 ст. 146 та ч.2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від призначеного покарання з іспитовим строком, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано у вигляді цілодобового домашнього арешту, підстав для його скасування чи зміни немає, тому його слід залишити без змін, продовживши строк такого на 60 діб по 21.04.2018 року.
Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, суд враховує наступне. Згідно з обвинувального акту розмір процесуальних витрат на залучення експертів для проведення експертиз в кримінальному провадження становить 16 145,48 грн. Разом з тим, частина з досліджених судом висновків експертів судом визнані як неналежні докази, а тому витрати на проведення таких експертиз не враховуються при розподілі процесуальних витрат. При цьому, розмір витрат на залучення експертів для проведення експертиз, якими підтверджується обвинувачення, визнаного судом доведеним, становить 2708,58 грн.
В той же час суд враховує, що вказані витрати здійсненні в кримінальному провадженні, яке органом досудового розслідування здійснювалося не тільки щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , а і інших трьох осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження. У зв`язку з цим процесуальні витрати не можуть бути покладені на обвинуваченого в повному обсязі.
Відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Якщо обвинувачуються декілька осіб, суд вирішує питання відшкодування (компенсації) процесуальних витрат та їх розмірів окремо щодо кожного з обвинувачених з урахуванням ступеня вини, майнового стану, тощо.
Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що з обвинуваченого ОСОБА_8 слід стягнути на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 677,14 грн.
Вирішуючи питання щодо речових доказів, із врахуванням того, що речові докази в цьому кримінальному провадженні, які визнані на підставі постанов від 25.02.2015 року, 22.06.2015 року, визнані також речовими доказами в іншому кримінальному провадженні, яке виділено відповідно до постанови від 23.06.2017 року в окреме провадження, суд приходить до висновку, що такі слід залишити за місцем їхнього зберігання.
Керуючись ст. 84-86, 94,95, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 146, ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
-за ч.2 ст. 146 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;
-за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та з покладенням відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді цілодобового домашнього арешту продовжити на 60 діб по 21.04.2018 року.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати по справі за проведення судових експертиз в сумі 677,14 гривень.
Речові докази по справі залишити за місцем їхнього зберігання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3