Справа № 456/3908/17
Провадження № 1-кп/456/132/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2018 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий кримінальне провадження щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий Львівської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не працює, не одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 15.05.2017 року близько 19 год. 30 хв., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , побачивши велосипед марки «Fahrradmanufaktur» чорного кольору, який належить ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману з метою його реалізації в подальшому, шляхом обману ОСОБА_8 , позичив у нього вищевказаний велосипед, для того, щоб ніби-то поїхати по особистих справах, при цьому ОСОБА_9 добровільно надав свій велосипед ОСОБА_10 для його власних потреб, однак, ОСОБА_11 після використання велосипеду за призначенням, не повернувши його власнику ОСОБА_12 , реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що велосипед не є його власним, а належить ОСОБА_12 , яким він заволодів шляхом обману, з метою отримання вигоди заклав дорожній велосипед марки «Fahrradmanufaktur» ОСОБА_8 до Повного товариства «Ломбард Роял Кредит» TOB «Дом Україна» і компанія», яке розташоване за адресою: Львівська область, місто Стрий, вулиця Львівська, буд. 24-А, за 1750 гривень., чим завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1500 гривень.
Окрім цього, 17.05.2017 року ОСОБА_13 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , побачивши велосипед марки «Fort», синьо-білого кольору, який належить ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману з метою його реалізації в подальшому, шляхом обману ОСОБА_8 , позичив у нього вищевказаний велосипед, для того, щоб ніби-то поїхати за продуктами харчування, при цьому ОСОБА_9 добровільно надав свій велосипед ОСОБА_10 для його власних потреб, однак, ОСОБА_11 після використання велосипеду за призначенням, не повернувши його власнику ОСОБА_12 , реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи, що велосипед не є його власним, а належить ОСОБА_12 , яким він заволодів шляхом обману, з метою отримання вигоди заклав дорожній велосипед марки «Fort», синьо-білого кольору ОСОБА_8 до Повного товариства «Ломбард Роял Кредит» TOB « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке розташоване за адресою: Львівська область, місто Стрий, вулиця Львівська, буд. 24-А, за 300 гривень, чим завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 500 гривень.
Окрім цього, 31.05.2017р. близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_13 , перебуваючи на території складського приміщення ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, шляхом обману ОСОБА_14 , взяв в останнього його металеве кувалдо, вагою 10 кг., вартістю 550 гривень, металевий лом, довжиною 1,5 м., діаметром 40 мм., вартістю 150 гривень, для того, щоб ніби-то демонтувати огорожу біля свого будинку, при чому ОСОБА_14 добровільно надав свій металевий лом та металеву кувалду ОСОБА_10 для його особистих потреб, проте, ОСОБА_13 , після використання металевого лома та металевої кувалди за призначенням, не повернувши їх ОСОБА_14 , розпорядився речами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 700 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованих йому злочинах визнав повністю, детально розповів про мотиви та обставини вчинення злочинів, просить суд суворо не карати.
Допитані в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_7 і ОСОБА_14 розповіли про обставини вчинення злочину згідно даних, наведених у обвинувальному акті та у вирішенні питання про призначення міри покарання обвинуваченому, поклалися на розсуд суду.
Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, потерпілих та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого.
Оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України.
Таким чином суд вважає доведеним:
факт заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), обвинуваченим ОСОБА_5 , тобто вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України;
факт заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману (шахрайство), обвинуваченим ОСОБА_5 , тобто вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України;
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер вчинених ним кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінальних правопорушень і їх мотиви, враховує особу обвинуваченого, а також те, що потерпілі у вирішенні питання міри покарання покладаються на розсуд суду, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду, є щире каяття, сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відсутність обтяжуючих обставин, та те, що ОСОБА_5 має на утриманні малолітнього сина і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкцій ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має на утриманні малолітнього сина.
Захисник ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 .
Потерпілий ОСОБА_7 не заперечив щодо вказаного клопотання, потерпілий ОСОБА_14 вважає, що обвинуваченого слід покарати на підставі закону.
З приводу клопотання обвинуваченого щодо звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році". Пунктом «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
За змістом ст. 15 Закону України "Про амністію у 2016 році" особи, на яких поширюється дія цього Закону, звільняються від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 25.01.2012 р.
Матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_5 позбавлений батьківських прав відносно ОСОБА_15 . Так, відповідно до довідки Стрийського міськрайонного суду Львівської області за вих. 01-42.2/6/18 від 24.01.2018 року, згідно даних автоматизованої системи документообігу суду за період з 2012 року по 24.01.2018р., позовних заяв про позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_5 на розгляд суду не надходило.
Обставини, передбачені ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" та ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в України", які б виключали застосування амністії до ОСОБА_5 , відсутні.
Суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки застосування амністії, а саме: протягом наступних десяти років амністія до нього не може бути застосована, наслідки обвинуваченому зрозумілі.
Враховуючи наявність у обвинуваченого малолітньої дитини та його згоду на застосування амністії, суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд
з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України КК України, й призначити йому покарання у виді:
за ч.1 ст.190 КК України 1 /один/ рік обмеження волі;
за ч.2 ст.190 КК України 2 /два/ роки обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 визначити 2 /два/ роки обмеження волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 /один/ рік.
Зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді 2 /двох/ років обмеження волі.
Вирок може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1