Справа № 521/3729/18
Номер провадження:1-в/521/948/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника ОВК № 14 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі із застосування відеоконференції клопотання засудженого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 01.12.2015 року Овідіопольським р/с Одеської області за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:
З клопотання засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він просить суд застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, був працевлаштований, має два заохочення, три стягнення. Характеризується позитивно. Має захворювання, з причини якого в нього відбулася часткова втрата зору.

Засуджений ОСОБА_5 просив суддю задовольнити його клопотання та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Представник ОВК № 14 та прокурор в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання засудженого, оскільки останній не довів своє виправлення.

Вислухавши клопотання, думку прокурора, представника ОВК № 14 та засудженого, вивчивши додаткові матеріали, суд вважає за необхідне у задоволені клопотання засудженого відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 частини 3 статті 81 КК України, також встановлюється, що умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим (серед інших): не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Під час розгляду клопотання колонії, судом встановлено, що засуджений формально підпадає під умовно-дострокове звільнення, оскільки відбув дві третини строку покарання, призначеного вироком суду.

Разом з тим, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 не має. За час відбування покарання останній порушень режимних вимог допускав, за що мав одне стягнення, яке погашено. Після чого до дисциплінарної відповідальності притягувався три рази. Має два заохочення. На даний час не працює. Адміністрація колонії характеризує засудженого негативно. Участь у програмах диференційованого виховного впливу не приймає. 14.02.2018 року комісією установи було відмовлено засудженому в умовно-достроковому звільненні, оскільки останній на шлях виправлення не став та не довів своє виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджено його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Суд вважає, що особа засудженого, який неодноразово судимий, а також кількість стягнень за весь період відбування покарання не можуть свідчити про виправлення засудженого ОСОБА_5 .

Враховуючи викладені обставини, а також особу засудженого, тяжкість вчинених злочинів та відсутність стабільної законослухняної поведінки при відбутті покарання та його відношення до праці суд вважає, що в задоволенні клопотання засудженого необхідно відмовити, оскільки підстав вважати, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення не має.

Керуючись ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, СУД,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

С У Д Д Я: ОСОБА_1