Справа № 183/6035/17
№ 1-кп/183/466/18

У Х В А Л А
25 січня 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
законного представника
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_11 ,
захисника ОСОБА_12 ,
обвинуваченого ОСОБА_13 ,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 125 КК України, -
В судовому засіданні захисник ОСОБА_12 оголосив клопотання обвинуваченого ОСОБА_13 про повернення обвинувального акта прокурору, яке захисник підтримав в судовому засіданні та надав пояснення щодо нього. Так, клопотання обвинуваченого та доводи захисника на обгрунтування поданого клопотання мотивовані тим, що повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 125 КК України ОСОБА_13 не вручено, взагалі повідомлення про підозру в рамках пред`явленого обвинувачення проведено з порушенням вимог КПК України, оскільки повідомлення про підозру не містить переліку прав підозрюваного, повинно бути підписано слідчим, а не прокурором як в даному випадку, ОСОБА_13 повідомлення про підозру під підпис не вручалося. Отже, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_13 міститься обвинувачення за статтями КК України, за якими ОСОБА_13 не повідомлено про підозру. З цих підстав обвинувачений та захисник вважають за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору.
Прокурор ОСОБА_7 заперечувала проти повернення обвинувального акта з тих підстав, що захисник та обвинувачений не зазначили жодного недоліку обвинувального акта, який би міг бути підставою для його повернення. Прокурор вважає, що доводи і посилання сторони захисту на нібито допущені порушення вимог КПК України під час досудового розслідування не є предметом розгляду в підготовчому судовому засіданні і можуть бути перевірені судом під час судового розгляду, оскільки на даний час судом не досліджуються і не надається оцінка доказам по справі та процесуальним документам. В свою чергу, прокурор просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних у відкритому судовому засіданні, вважаючи, що підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, справа підсудна Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області. Також, прокурор ОСОБА_7 заявила клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, оскільки строк раніше обраного запобіжного заходу спливає 26.01.2018 року і на теперішній час не змінились ризики, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувались судом під час обрання вказаного запобіжного заходу. ОСОБА_13 раніше судимий за тяжкий злочин і знову обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину в період іспитового строку за попереднім вироком суду, і з огляду на зазначене може переховуватися від суду та вчиняти інші злочини.
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 , кожен окремо, підтримали позицію та клопотання прокурора, просили призначити кримінальне провадження до судового розгляду та продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_12 заперечував проти продовження строку тримання ОСОБА_13 під вартою. Свою позицію обґрунтував тим, що прокурором порушено порядок звернення до суду з таким клопотанням. Також захисник заявив, що у разі призначення справи до розгляду він вважає за необхідне викликати та допитати в суді всіх свідків по справі, всіх понятих, які були присутні під час проведення слідчих дій, дослідити всі докази, призначити та провести додаткові та повторні експертизи, оскільки всі експертизи по справі проведено з порушенням законодавства.
Обвинувачений ОСОБА_13 погодився з позицією свого захисника.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки воно підсудне Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України і достатніх підстав для його повернення прокурору суд не вбачає. Кримінальне провадження слід розглядати у відкритому судовому засіданні судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних, з викликом в судове засідання прокурора, захисника, обвинуваченого, потерпілих, законного представника потерпілого, свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.
Аналізуючи доводи сторони захисту щодо повернення обвинувального акта прокурору суд вважає, вони повинні бути предметом перевірки під час судового розгляду справи, оскільки на цій стадії процесу (підготовче провадження) суд позбавлений можливості їх перевірити. Порушень вимог ст. 291 КПК України судом не встановлено. Тому в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_13 слід відмовити.
Також, заяву захисника про необхідність виклику і допиту в суді всіх понятих, які були присутні під час проведення слідчих дій, призначення додаткових та повторних експертиз, суд вважає за необхідне розглянути після дослідження судом відповідних доказів по справі, заявлення захисником конкретного і обгрунтованого клопотання з урахуванням думки інших учасників процесу. На даний час суд вважає таку заяву захисника не обгрунтованою і явно передчасною.
Крім того, вирішуючи клопотання прокурора про продовження раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу суд враховує, що на даний час судовий розгляд кримінального провадження лише розпочато, судом не з`ясовані всі обставини, які мають значення для справи, не досліджені докази, не допитані свідки, потерпілі. Суд приймає до уваги, що ОСОБА_13 раніше судимий за вчинення тяжкого злочину і знову обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину в період іспитового строку за попереднім вироком суду. При цьому суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованих йому злочинах. Тому, суд вважає, що існують ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує, а також вчиняти інші злочини, враховуючи його схильність до вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, стороною захисту не надані належні та переконливі докази на підтвердження того, що ризики та обставини, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу, на сьогодні змінились. Посилання ж захисника та обвинуваченого на стан здоров`я обвинуваченого суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені жодними документами.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та (або) продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність застосування до обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для нейтралізації зазначених вище ризиків, що узгоджується з правовими позиціями ЄСПЛ.
Таким чином, враховуючи вказані вище обставини та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Тому, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду кримінального провадження необхідно продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий з передбачених законом більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 314-316, 383, 391 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_13 про повернення обвинувального акта прокурору, - відмовити.
Кримінальне провадження розглядати судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних. Викликати в судове засідання прокурора, захисника, обвинуваченого, потерпілих, законного представника потерпілого, свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.
Клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжного заходу, задовольнити.
Обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 125 КК України, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 23 березня 2018 року включно.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_14 . Майна

Присяжні: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5