Справа № 351/764/17
Провадження № 11-кп/779/403/2017
Категорія ч.2 ст.186 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000096, №0000034, №0000106 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, громадянина України, не працюючого, раніше судимого 14.05.2015р. Городенківським районним судом за ст. 186 ч.3 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69, ст.71 КК України до двох років десять місяців позбавлення волі,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2017 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.1 ст. 125 КК України 120 годин громадських робіт;

- за ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст..71, ч.4 ст.81 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання у виді 7 місяців 3 дні позбавлення волі при умовно-достроковому звільнені від відбування покарання та призначено остаточне покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

На підставі ч.5 ст.72 КК України постановлено зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту затримання з 22.03.2017 року по 21.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання про речові докази у відповідності з ст. 100 КПК України.

Вироком суду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 , будучи раніше судимим 14.05.2015р. Городенківським районним судом за ст. 186 ч.3 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69, ст. 71 КК України до двох років десять місяців позбавлення волі, ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.01.2016р. зараховано період попереднього ув`язнення з 29.01.2015р. по 30.07.2015р., відповідно до ч.5 ст. 72 КК України умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі 02.11.2016р. з невідбутою частиною покарання 7 місяців 3 дні, протягом невідбутої частини покарання на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальні правопорушення , за наступних обставин.

Так, обвинувачений 29.01.2017 року близько 23.40 год., перебуваючи в приміщенні магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване по АДРЕСА_1 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом нібито здійснення телефонного дзвінка, попросив у ОСОБА_10 його мобільний телефон марки «Fly ST 111» з сім-картами та картою памяті, не маючи наміру на їх повернення, отримавши телефон, покинув приміщення кафе, а вказаним майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на суму 410 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за таких обставин: так, обвинувачений, 18.03.2017р. приблизно о 22:30 год., знаходячись в квартирі, що за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливу мету - таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з жіночої сумки, яка належала ОСОБА_11 , її мобільний телефон марки « Prestigio Muze A1» вартістю 550 грн. з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн., завдавши потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 575 гривень. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 покинув місце події і викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 19.03.2017р. біля 01.00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік від адміністративної будівлі нічного клубу «Нептун», який знаходиться в селищі Заболотів Снятинського району Івано-Франківської області, під час словесного конфлікту з ОСОБА_12 , який виник на ґрунті неприязних відносин, не порушуючи громадський порядок, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно завдав один удар рукою по обличчю ОСОБА_12 , а коли останній почав втікати, то маючи єдиний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 побіг за ним.

Наздогнавши потерпілого, ОСОБА_8 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знову умисно наніс удари рукою в обличчя, внаслідок чого спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження. Після того, як умисно спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_12 , вирішив відкрито заволодіти його майном, маючи умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Samsung SM-J110H/DS» вартістю 1 550 грн, з двома сім-картами оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 15 грн. кожна, картою памяті вартістю 100грн., срібним ланцюжком 925 проби вагою 16 грам вартістю 3100 грн., срібним хрестиком 925 проби вагою 6 грам 1100 грн. та грошима в сумі 500 грн., чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 6 380 гривень.

В своїй апеляційні скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вважає, що суд першої інстанції призначив йому занадто суворе покарання у виді позбавлення волі, без врахування його молодого віку та його сімейного становища та соціальних зв`язків і просить змінити вирок суду та пом`якшити призначене йому покарання.

В апеляційній інстанції обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили пом`якшити призначене обвинуваченому покарання. Вважають, що суд першої інстанції не врахував, що кримінальні правопорушення були вчинені внаслідок тяжкого сімейного та матеріального стану обвинуваченого, який не мав належних умов для виховання та не отримав належної підтримки після умовно-дострокового звільнення. При цьому, обвинувачений ОСОБА_8 запевнив суд в тому, що щиро розкаявся у вчинених злочинах і має стійкий намір стати на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ст.125 ч.1, ст.185 ч.2, ст.186 ч.2, ст.190 КК України, за вказаних у вироку обставин відповідають матеріалам кримінального провадження, ґрунтуються на належно досліджених й правильно оцінених доказах, не оспорюються і апеляційному перегляду згідно ст. 404 КПК України не підлягають.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо суворості призначеного йому покарання колегія суддів приходить до висновку про їх необгрунтованість.

Суд призначаючи покарання, врахував те, що обвинувачений ОСОБА_13 , будучи раніше судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальні правопорушення протягом строку умовно-дострокового звільнення від покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.65 КК України, призначаючи покарання ОСОБА_8 враховував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що обтяжують і пом`якшують покарання в силу ст. ст.66, 67 КК України.

Суд врахував, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, на обліку у нарколога та психіатра не перебував, проживав у селищі Заболотів без реєстрації і негативно характеризується за місцем проживання.

Судом також враховано, що потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 претензій до обвинуваченого не мають і просили його суворо не карати.

Суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнав обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання своєї вини.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд на підставі ст..67 КК України визнав рецидив злочинів.

При призначенні покарання суд також врахував, що кримінальні правопорушення були вчиненні протягом невідбутої частини покарання за вироком Городенківського районного суду від 14.05.2015 року.

Так, на підставі ухвали Ковельського міського суду Волинської області від 25.10.2016 року ОСОБА_8 був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково 02.11.2016 року.

У відповідності до вимог ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано на підставі ст.71, ч.4 ст.81 КК України частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Городенківського районного суду від 14.05.2015 року до покарання, призначеного за вироком суду, який оскаржується.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 щодо суворості призначеного покарання, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є законним та справедливим.

Суд першої інстанції вказав на те, що строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно рахувати з моменту затримання з 22.03.2017р. і на підставі ч.5 ст.72 КК України суд зарахував обвинуваченому в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту затримання з 22.03.2017 року по 21.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим і відсутні підстави для його зміни в частині призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2017 року щодо ОСОБА_13 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_5

ОСОБА_4