Справа № 514/1060/16-к
№ провадження 1-кп/495/193/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКрАЇНи
23 жовтня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

колегіально - головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000663 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голиця, Болградського району, Одеської області, громадянина України, молдованина, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, до арешту не працював, раніше судимого:

- 06.08.2013 року Тарутинським районним судом Одеської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 104, 76 КК України з випробуванням строком на один рік,

- 24.10.2013 року Тарутинським районним судом Одеської області за ст. 185 ч.3 КК України із застосуванням ст. 70 ч.4 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 104, 76 КК України з випробуванням строком на 1 рік та 6 місяців;

- 10.07.2015 року Тарутинським районним судом за ч. 1 ст. 162, ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 ч.1, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі,

зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_7 ,

перекладач ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Обвинувачений ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України при наступних обставинах.

16 грудня 2014 року біля 21.00 годині обвинувачений ОСОБА_5 за місцем мешкання, по АДРЕСА_1 , приготував мішок для зручності вчинення крадіжки кроликів, з цією метою направився до будинку ОСОБА_9 , яка мешкає по АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний намір, знаходячись біля будинку потерпілого ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_5 впевнився в таємності своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, через бетонну огорожу, проник на присадибну ділянку потерпілого ОСОБА_9 , через яку пройшов до саморобної клітки пристосованої для вирощування кроликів, з якої викрав кролика білого кольору вагою 3,8 кг. та 7 кроленят вагою по 0,5 кг. кожний, вартістю 70 грн. за 1 кг живої ваги, якими незаконно заволодів поклавши в принесений з собою мішок, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілої матеріальних збитків на суму 511 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_5 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюється та дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що 16 грудня 2014 року ввечері за місцем мешкання, по АДРЕСА_1 , він вирішив скоїти крадіжку кроликів. Задля цього він взяв мішок, щоб складати викрадених кроликів. Після чого він направився до будинку потерпілої ОСОБА_9 , яка проживає в смт. Серпневе, Тарутинського району, Одеської області. Він через бетонну огорожу проник на присадибну ділянку потерпілої, через яку пройшов до клітки з кроликами, з якої викрав кролика білого кольору та 7 кроленят. Після чого викрадених кроликів він приніс додому та через два дні повернув потерпілій. У скоєному щиро розкаявся та просив його суворо не карати.
Оцінюючи докази у сукупності, колегія суддів визнає винним обвинуваченого ОСОБА_5 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 185 ч.3 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , колегія суддів визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку шляхом повернення викраденого майна.

Колегія суддів вважає за необхідне виключити обтяжуючу обставину, згідно обвинувального акту вчинення злочину щодо особою похилого віку, так як ОСОБА_5 скоїв таємно викрадення майна (крадіжка) і не міг знати на момент вчинення злочину, що потерпіла являлась особою похилого віку, у зв`язку з чим відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 колегія суддів враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, негативну характеристику за місцем проживання, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, проживає з дідусем та бабусею, його мати ОСОБА_10 не проживає зі своїм сином, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, маючи не зняту та непогашену у встановлені законом строки судимість, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, завданий збиток відшкодовано потерпілій повністю шляхом повернення їй викраденого майна, потерпіла претензій будь якого характеру до обвинуваченого не має.

Колегія суддів вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ст. 185 ч.3 КК України відповідно до ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин 16.12.2014 року до ухвалення вироку Тарутинським районним судом від 10.07.2015 року. Суд приходить до висновку, що обвинувачений вчинив злочин до ухвалення попереднього вироку.

Враховуючи вищевикладене та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного неможливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі.
Так, приписами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 24.12.2015 року передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до припису ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Окрім того, положеннями п. ґ) ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 24.12.2015 року передбачено, що у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Законом України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав законної сили 21.06.2017 року, частину п`яту статті 72 КК України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє увезення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».
Отже, зазначений закон погіршує становище обвинувачених у порівнянні з попередньою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України (закон № 838-VIII від 26.11.2015 року).
Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_5 має бути зарахований у строк відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Разом з тим, вироком Тарутинського районного суду від 10.07.2015 року ОСОБА_5 був засуджений за ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 ч.1, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 29.01.2016 року ОСОБА_5 було зараховано строк попереднього ув`язнення з 10.07.2015 року по 08.10.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VІІІ.

Цивільний позов, судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази: одна крільчиха та сім кролів, передані потерпілій ОСОБА_9 залишити їй.

Керуючись ст. 100, 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України обвинуваченому ОСОБА_5 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання більш суворого покарання по новому вироку від 23.10.2017 року менш суворим покаранням за попереднім вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 10.07.2015 року та остаточно призначити до відбування покарання у виді 5 (п`яти) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з 18.01.2015 року, тобто з моменту фактичного затримання.

Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов, судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази: одна крільчиха та сім кролів, передані потерпілій ОСОБА_9 залишити їй.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ