Провадження № 1-кс/638/3363/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2017 року
Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність органу досудового розслідування Шевченківське ВП ГУНП в Харківській області,-

встановив:
ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування Шевченківське ВП ГУНП в Харківській області.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дана правова норма розповсюджується в тому числі на суддів всіх судових інстанцій без виключення.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним Кодексом України.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що може бути оскаржене рішення, дії чи бездіяльність тільки слідчого або прокурора.

Слід зауважити, що КПК України не передбачено можливості оскарження слідчому судді невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (в тому числі шляхом неприйняття/не реєстрації відповідної заяви (повідомлення) іншими особами. окрім слідчого чи прокурора.

Тому у разі неприйняття/не реєстрації заяви про кримінальне правопорушення іншими особами ( черговими працівниками органів поліції тощо), слід оскаржувати відповідні дії (бездіяльність) прокуророві, в скарзі ставити, зокрема, питання не тільки про притягнення до відповідальності винних осіб, але й про: 1) самостійне внесення прокурором зазначених відомостей до ЄРДР ( для чого додати до скарги відповідне повідомлення (заяву)) та 2) спрямування відповідних матеріалів до органу досудового розслідування та 3) доручення проведення досудового розслідування, оскільки прокурор є уповноваженою на це особою відповідно до ч. 1,7 ст. 214 КПК України. У разі відмови прокурора у внесенні відомостей до ЄРДР його дії можуть бути оскарженні слідчому судді відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

З доданого до скарги висновку вбачається, що рішення про невнесення відомостей за заявою про вчинене кримінальне правопорушення прийняте оперуповноваженим Шевченківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області та погоджене з начальником СКР Шевченківського відділу поліції ГУНП в Харківській області.

За таких обставин, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою..

На підставі викладеного та керуючись п. 4 ст. 304 КПК України, суд, -
постановив:
Відмовити у відкритті провадження по скарзі ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Шевченківське ВП ГУНП в Харківській області.

Роз`яснити йому право звернення до суду з відповідною скаргою у разі невиконання вимог КПК України, викладених у скарзі, безпосередньо слідчим або прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її винесення.

Суддя :