Справа № 180/1634/17
УХВАЛА
29 вересня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з УВП ДПС в Дніпропетровській області №4),

захисника ОСОБА_6 ,

в підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_4 і ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 01 жовтня 2017 року, строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 20 жовтня 2017 року. Клопотання обґрунтував тим, що обвинувачені можуть ухилитися від суду, впливати на свідків, потерпілих, вчинити інші кримінальні правопорушення, будучи раніше неодноразово судимими особами, тобто схильними до скоєння злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який, оскільки він має постійне місце проживання і не збирається переховуватися від суду, а також якимось чином впливати на свідків і потерпілих.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі, оскільки він небґрунтовано підозрюється у вчинені злочину за ч.3 ст.186 КК України. Він категорично не визнає своєї вини, і не має наміру ухилятися від суду. Він чотири рази був судимий, не ухилявся від органів досудового розслідування і суду, в розшуку не перебував. Має дитину та постійне місце проживання.

Захисник підтримала клопотання обвинувачених і зазначила, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Оскільки обвинувачені мають постійне місце проживання, мають міцні соціальні зв`язки, підстави для продовження їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд приходить до такого.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2017 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01 жовтня 2017 року. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, раніше судимий, тому наявні ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування або суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 не має захворювань, які б перешкоджали триманню під вартою, а отже, прийшов до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Також, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2017 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 жовтня 2017 року. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тривалі соціальні зв`язки відсутні, не працює, ніякого доходу не має, проживає не за місцем реєстрації. Суду не надано відомостей, що за станом здоров`я він не може утримуватися в умовах СІЗО. Більж м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не можуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На даний час суду не надано доказів того, що ризики, на яких наголошував прокурор, та які були враховані слідчими суддями при застосуванні до ОСОБА_5 і ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні або зменшилися. У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що є достатньо підстав вважати, що обвинувачені, опинившись на волі, можуть перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, і на це вказує характер протиправних, в тому числі насильницьких дій, в яких вони обвинувачуються, відтак наявний ризик можливого впливу обвинувачених на очевидців подій, зокрема на потерпілих, свідків. Є достатньо підстав вважати, що, як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_4 , з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує їм в разі визнання судом винуватими, зможуть ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 і ОСОБА_4 неодноразово судимі за корисливі та насильницькі злочини, що свідчить про їх суспільну небезпеку.

Вказані обставини з огляду на інтереси суспільства, потребують продовження строків тримання під вартою обвинувачених.

Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_5 і ОСОБА_4 міри запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 вказаної статті слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

ОСОБА_5 і ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину за ч.3 ст.186 КК України, що є насильницьким. Отже, суд не вважає за можливе визначити розмір застави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 178314, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістьдесят) діб до 27 листопада 2017 року включно.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити на 60 (шістьдесят) діб до 27 листопада 2017 року включно.
В задоволенні клопотань обвинувачених про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1