Справа № 308/2115/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 24.01.2017 р., внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001616 від 17.06.2017р., про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ужгорода, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 19.10.2016 Ужгородським міськрайонний судом Закарпатської області за ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 185, 70 УК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 УК України звільненого від відбування покарання, з іспитовим строком три роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , 23.01.2017 року близько 16.00 годин, знаходячись по вулиці Гагаріна, с. Баранинці, Ужгородського району, Закарпатської області, діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та незаконного збагачення, шляхом розбиття вікна за допомогою скляної пляшки, проник через вікно до недобудованого будинку АДРЕСА_2 , який належить громадянину ОСОБА_8 , звідки викрав 100 метрів електрокабелю марки ВВГ НГ-П, переріз 3х1,5 мм2, 100 метрів електрокабелю марки ВВГ-П, переріз 3х2,5 мм2, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 2940 гривень, що підтверджується висновком експерта №11/97 від 21.02.2017 року.
Крім того, ОСОБА_7 16.06.2017 року близько о 20.00 годин, знаходячись на подвір`ї загального користування будинку АДРЕСА_3 поряд із під`їздом №1, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та з метою особистого збагачення, скориставшись тимчасовою відсутністю сторонніх осіб та мешканців будинку АДРЕСА_3 , відчинивши кришку капоту припаркованого поряд з під`їздом легкового автомобіля марки «ВАЗ 2105», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав акумуляторну батарею марки «Westa Forse 600a», жовтого кольору, 60 А, вартість якої, згідно висновку експерта №626-06-17 від 30.06.2017 становить 520 гривень 00 копійок, та заволодівши викраденим майном, зник з місця вчинення кримінального правопорушення у невідомому напрямку, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 15.07.2017 року близько о 23.50 годин, знаходячись в подвір`ї загального користування поряд із під`їздом №5 будинку АДРЕСА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та з метою особистого збагачення, відчинивши кришку капоту припаркованого поруч з входом у під`їзд легкового автомобіля марки «ВАЗ 2105», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_10 та перерізавши клеми, шляхом вільного доступу, повторно, намагався таємно викрасти акумуляторну батарею марки «Energy Box», чорного кольору, 60 А, 12 V, вартість якої, згідно висновку експерта №11/418 від 28.07.2017, становить 635 гривень 50 копійок, однак з причин, що не залежали від його волі, усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця не вчинив, оскільки його дії були припинені мешканцями будинку АДРЕСА_4 .
В судовому засіданні надано угоду про визнання винуватості укладену 10 листопада 2017 року між ОСОБА_5 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_11 , прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_4 .
На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч.5 ст.474 КПК України.
Зі змісту угоди вбачається, що згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками яких є: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та незакінчений замах на викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно. Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України. При цьому ОСОБА_5 погоджується на призначення покарання за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у вигляді одного року позбавлення волі, за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим на призначення покарання у вигляді трьох років позбавлення волі; на підставі ч.1 ст. 71 КК України на часткове приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 19.10.2016 та остаточного призначення покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі.
Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений ОСОБА_5 згодний. Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості, згідно ст.ст. 473, 394, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.
Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , в порядку абзацу 5 ч. 4 ст. 469 КПК України, не заперечували проти укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором, про що надали відповідні заяви.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 10.11.2017 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.
В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підтвердили свою згоду на укладення угоди про визнанна винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурорами.
Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання; свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та незакінчений замах на викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно - вірно.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.
Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено. В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 11.10.2017 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді. Також суд переконався, що потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 згода на укладення угоди про визнання винуватості між прокурорами та обвинуваченими, надана добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 склад кримінального правопорушення, вказують на кваліфікацію діянь за ч. 3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України КК України, обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину повністю.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України - є злочином середньої тяжкості, за ч.3 ст. 185 КК України є тяжким злочином.
Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України- угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 10.11.2017 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_5 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості.
З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 10 листопада 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_11 , прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_4 , про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 надали згоду на укладення угоди про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_5 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Судові витрати по кримінальному провадженню за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання про речові докази по кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Угоду про визнання винуватості від 10 листопада 2017 року, укладену між ОСОБА_5 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_11 , прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання :
- за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України - один рік позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України - два роки позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України три роки позбавлення волі;
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 19.10.2016 року призначивши ОСОБА_5 остаточне покарання у виді трьох років одного місяцю позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 з 31.07.2017 року.
Запобіжний захід ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Речові докази по справі 100 метрів електрокабелю марки ВВГ НГ-П, переріз 3х1,5 мм2 та 100 метрів електрокабелю марки ВВГ-П, переріз 3х2,5 мм2, які відповідно до розписки, знаходиться на зберіганні у ОСОБА_8 , повернути останньому як власнику.
Речові докази по справі - акумуляторну батарею марки «Westa Forse 600а» жовтого кольору, 60 А, яка відповідно до розписки, знаходиться на зберіганні у ОСОБА_9 , повернути останньому як власнику
Речові докази по справі - акумуляторну батарею марки «Energy Box» чорного кольору, 60 А, 12 V, яка відповідно до розписки, знаходиться на зберіганні у ОСОБА_10 , повернути останньому як власнику.
Речові докази по справі два паперових конверта білого кольору (в один упаковано дактокарти гр.. ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та іншій конверт із слідами папілярних ліній), скріплені печаткою Закарпатського НДЕКЦ експерт Трельо, підписом експерта, матеріальний носій оптичний диск з написом «Kaktuz», «DVD-R 4.7 GB 8-16X120 min» та номером «DR5FA1-00905», на якому знаходяться відеозаписи залишити при матеріалах кримінального провадження.
Речові докази по справі ніж із пластиковою рукояткою білого кольору, яку упаковано в спец.пакет «національна поліція України» № 4316060 та металевий предмет, циліндричної форми, ззовні схожий на арматуру довжиною близько 0,5 м, який поміщено до паперового пакету білого кольору, скріплений клейкою стрічкою скотч та підписами понятих і слідчого, передано до камери речових доказів Ужгородського ВП ГУНП знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведення: товарознавчої експертизи № 11/97 від 21.02.2017 року в розмірі 615,72 гривень; трасологічної експертизи №2/72 від 13.02.2017 р. в розмірі 263,88 гривень; товарознавчої експертизи № 11/418 від 28.07.2017 року в розмірі 474,56 гривень; дактилоскопічної експертизи № 3/434 від 31.07.2017 року в розмірі 989,60 гривень, які проведено Закарпатським НДЕКЦ МВС України, на користь держави.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України_ в апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1