Справа № 428/8402/17
Провадження № 11-сс/782/232/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши 13 вересня 2017 року в м. Сєвєродонецьку у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_9 на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 вересня 2017 року про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Луганській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання слідчого вказано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчинені злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України. Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_8 , діючи у складі організованої злочинної групи, разом з іншими учасниками злочинного угруповання, протягом грудня 2015 року - березня 2016 року, заволоділи вугільною продукцією ВП «Шахта «Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля», та, в подальшому, здійснювали її реалізацію шляхом оформлення договірних відносин з суб`єктами господарювання, що мають ознаки фіктивності, тим самим завдали збитки державі на загальну суму 11 290 968, 64 гривень.

ОСОБА_8 04.09.2017 року було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

Підставою звернення слідчого з клопотанням про застосування запобіжного заходжу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 , відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, та продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. У зв`язку з чим слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Слідчий суддя відмовляючи в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу, встановив відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним зазначених злочинів. На думку слідчого судді підозрюваний ОСОБА_8 не є суб`єктом злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, оскільки в клопотані слідчого про застосування запобіжного заходу, а також в підозри не вказано, виконуючи які саме функції або займаючи яку посаду, ОСОБА_8 вчинив злочин. Обставини встановлені досудовим слідством щодо вивезення ОСОБА_8 з території ВП «Шахта «Привільнянська» вугілля підприємства та послідуючої його реалізації, є лише припущенням та підлягають перевірці в ході досудового розслідування кримінального провадження. Обставини підозри щодо вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, досудовим розслідуванням не підтверджені доказами. Слідчий суддя враховував, позиції Європейського суду з прав людини, викладені в його рішеннях, зокрема у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, яким визначено, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення, яке їй інкримінується. Окрім того, слідчий суддя встановив відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені у відповідному клопотанні слідчого. За таких обставин слідчий суддя, відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України постановив ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в межах нанесених державі збитків. Сторона обвинувачення вважає, що судом не повною мірою взято до уваги виключний випадок протиправності діяльності ОСОБА_8 . Посилається на вимоги ст. 177 КПК України щодо мети та підстав застосування запобіжного заходу. На думку прокурора, ОСОБА_8 підозрюється у вчинення особливо тяжкого злочину, вчиненого у складі організованої злочинної групи, яким завдано державі збитків в особливо великому розмірі. Більш того, він є співорганізатором даного злочинного угруповання, який керував діями інших членів групи та, залишаючись на волі, має змогу впливати на них та на свідків у провадженні. Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, що зазначені у клопотання слідчого. Окрім того, сторона обвинувачення вважає безпідставними доводи слідчого судді про необґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. На думку прокурора, на даному етапі провадження не можна вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо підозрюваного обмежувальних заходів. Доводи слідчого судді стосовно того, що ОСОБА_8 не є суб`єктом злочину за ст. 191 КК України не відповідають вимогам ст. 30 КК України, відповідно до якої організатор організованої групи підлягає кримінальній відповідальності за всі злочини, вчинені організованою групою. Вважає встановленими переліченні у клопотанні слідчого ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з обґрунтуванням тотожнім в цьому клопотанні.

При апеляційному розгляді, висловлюючи доводи за апеляційною скаргою:

-прокурори, підтримали її вимоги, пославшись на доводи, які в ній викладені;

-захисник і підозрюваний, які заперечували проти задоволення її вимог, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, захисника та підозрюваного, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

З урахуванням наведених норм, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, в першу чергу повинен встановити наявність чи відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

З позиції Європейського суду з прав людини у пункті 175 рішення у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011 року вбачається, що слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя вірно зазначив, що в повідомлені про підозру відсутні дані про те, що ОСОБА_8 є службовою особою.

Проте належним чином не звернув увагу на те, що той підозрюється у вчинені злочину у складі організованої групи, що не може виключати відповідальності за ч. 5 ст. 191 КК України.

За таких обставин, у клопотанні слідчого є достатньо даних, що підтверджують існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити правопорушення.

Отже висновки слідчого судді про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів не є досить переконливими.

Колегія суддів погоджується з наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КК України, на які вказує слідчий та прокурор, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Наявність вказаних ризиків підтверджується відомостями про перебування підозрюваного під час досудового розслідування поза межами Луганської області, що стало підставою для оголошення його в розшук, та обставина, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину в складі організованої групи, збільшує вірогідність здійснення спроб незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Проте колегія суддів вважає, що ризики, передбачені п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 177 КК України, на які вказує слідчий та прокурор: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

При цьому колегія суддів враховує, що досудове слідство триває понад 9 місяців, в клопотанні слідчого відсутні відомості про речі чи документи, які підозрюваний може знищити, сховати або спотворити. За умов застосування запобіжних заходів до інших підозрюваних, що вчинили злочин в складі організованої групи, відповідно до підозри, строку проведення досудового розслідування, колегія суддів вважає, що ризик - продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, не підтверджений.

З урахуванням наведеного, колегія вважає, що можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що буде достатньо для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

За таких обставин колегія суддів не вбачає безумовних підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 вересня 2017 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_10 про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до суду, органу досудового розслідування, а також виконувати такий обов`язок: утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними (обвинуваченими) в цьому кримінальному провадженні без дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.

Строк домашнього арешту обчислювати з 13 вересня 2017 року.

Строк дії ухвали до 11 листопада 2017 року включно.

Копію ухвали передати для виконання начальнику Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3