Справа №588/646/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/521/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Вбивство через необережність
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР № 0000102 від 06 березня 2016 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 28 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 119, ч.1 ст. 263 КК України, та призначено йому покарання: за ч.1 ст. 119 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч.1 ст. 263 КК України із застосуванням статті 69 КК України у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_8 зараховано час попереднього ув`язнення з 06 березня 2016 року по день ухвалення цього вироку включно, тобто по 28 квітня 2017 року, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у сумі 24661 грн. 31 коп.

ВСТАНОВИЛА:
Як встановив суд, влітку 2014 року ОСОБА_8 перебуваючи в лісовому масиві "Нескучний" неподалік м. Тростянець, Сумської області, знайшов, тим самим придбав предмети схожі на патрони, які приніс до свого гаражу, за адресою: АДРЕСА_1 , де без передбаченого законом дозволу розібрав знайдені патрони, висипавши з них порох та почав зберігати за місцем проживання для власних потреб. 06 березня 2016 року під час огляду місця події, в гаражі по АДРЕСА_1 було виявлено два паперові згортки з темно-сірим та коричневим порошком, вагою 76,39 гр., що відповідно до висновку експерта є нітроцелюлозним порохом, який є вибуховою речовиною.

Близько 19 год. 00 хв. 05 березня 2016 року ОСОБА_8 , перебуваючи на кухні в будинку, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом з потерпілим ОСОБА_11 вживав спиртні напої. Знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_8 разом ОСОБА_11 вирішили здійснити постріли із мисливської рушниці у ліхтарі на стовпах поряд з будинком. Вийшовши на подвір`я, ОСОБА_8 зарядив набоями гладкоствольну мисливську рушницю ТОЗ № НОМЕР_1 , 16 калібру, яку зберігав без передбаченого законом дозволу, звів курки рушниці в бойове положення та направився в бік ліхтаря, а ОСОБА_11 прослідував за ним. Підійшовши до воріт домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 почав цілитися в ліхтар, тримаючи пальці правої руки (вказівний та середній) на спускових гачках рушниці, але передумавши здійснювати постріл, проявляючи злочинну недбалість, грубо порушуючи елементарні заходи безпеки при поводженні зі зброєю, відводячи стволи рушниці в сторону де стояв ОСОБА_11 і намагаючись при цьому поставити курки рушниці на запобіжник, з необережності здійснив два постріли, яким завдав потерпілому наскрізні вогнепальні поранення грудної клітини зліва з ушкодженням серця і руйнуванням його в області верхівки, які проникають в порожнину обох шлуночків серця та правого плеча, від яких останній помер на місці події.

У поданій апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_7 вважає призначене покарання занадто суворим. Вказує, що судом не враховано обставини, що пом`якшують вину обвинуваченого: щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих матеріальних і моральних збитків, відсутність судимостей, перебування на утриманні малолітньої дитини, позитивну характеристику за місцем проживання. Просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю тяжкості кримінального правопорушення особі обвинуваченого, та ухвалити нове судове рішення, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 119 КК України у виді 02 років 06 місяців позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - у виді 02 років обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді 02 років 06 місяців позбавлення волі.

Вислухавши доповідь судді, захисника з обвинуваченим на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 119 КК України за обставин, викладених у вироку, а також правильність юридичної кваліфікації дій ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі не оспорюється і апеляційним судом в порядку ст. 404 КПК України не перевіряється.

Дії ОСОБА_8 за ст. 119 ч. 1, ст. 263 ч. 1 КК України кваліфіковані вірно.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, військовозобов`язаний, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, пом`якшуючі покарання обставини, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілим, обставини, що обтяжують покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Такий висновок суду є належним чином обґрунтований, судом наведені докладні мотиви прийнятого рішення.

Обґрунтованих доводів, які б свідчили про неправильне застосування кримінального закону, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, у апеляційній скарзі не наведено.

Колегія суддів вважає, що суд врахувавши все вищевикладене, зокрема, і ті обставини, на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі, врахувавши думку потерпілих, які наполягали на призначення покарання у виді позбавлення волі, всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання ОСОБА_8 обставини, вірно прийшов до висновку про необхідність призначення останньому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.69 КК України, яке на думку колегії суддів є необхідним і достатнім для його виправлення, і попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для скасування судового рішення з мотивів викладених у апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.

Доводи захисника про порушення судом вимог ч. 2 ст. 416 КПК України, колегія суддів вважає необґрунтованими. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 15 листопада 2016 року, вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 20.08.2016 року відносно ОСОБА_8 скасовано у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначено новий розгляд кримінального провадження в Тростянецькому районному суді в іншому складі суду. Апеляційне провадження було відкрите за апеляційною скаргою потерпілих, які не погодилися з призначеним покаранням та вважали його м`яким, таким, що не відповідає суспільній небезпеці вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Мотивуючи ухвалений попередній вирок, колегія суддів зазначила, що в разі встановлення судом першої інстанції при новому розгляді кримінального провадження вини ОСОБА_8 в обсязі зазначеному в обвинувальному акті, колегія суддів вважає, що призначене судом покарання є занадто м`яким.

Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді, та враховуючи, що обсяг обвинувачення не змінювалося, вимога потерпілих про суворе покарання обвинуваченого за вчинений злочин, колегія дійшла висновку про законність призначеного більш тяжкого покарання, ніж за попереднім вироком.

Ураховуючи вищенаведене, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим й підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Враховуючи, що у відношенні обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 підлягає зарахуванню у строк покарання у порядку ч.5 ст.72 КК України, тобто з 06 березня 2016 року по 06 жовтня 2017 року.

21.06.2017 року набули чинності зміни до ст. 72 КК України, внесені ЗУ від 08.05.2017 року №2046- VIII, згідно з якими змінився порядок зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі.

Згідно чинної редакції ч.5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 58 Конституції України та ч.1 ст. 5 КК України під законом, що іншим чином поліпшує становище особи, слід розуміти закони, які змінюють на користь особи такі визначені в КК наслідки вчинення злочину, які не пов`язані з кримінальною відповідальністю.

Слід зазначити, що згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та КК України передбачено поняття зворотної сили закону.

Тому, суд апеляційної інстанції вважає, що на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Разом з тим в судовому засіданні апеляційного суду обвинуваченим і захисником було заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого амністії та звільнення його від призначеного покарання на підставі ст. 4 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Так, відповідно до ст.4 ЗУ «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, зазначені у статті 1 Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим законом вони відбули не менше половини призначеного основного строку покарання.

Як вбачається з долучених до клопотання документів, ОСОБА_8 на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» відбув більше половини призначеного основного строку покарання, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 29.10.2010 р. НОМЕР_2 , виданого відділом ДРАЦС Тростянецького рай управління юстиції у Сумській області, та відсутні дані про позбавлення його батьківських прав.

Захисник обвинуваченого та сам обвинувачений клопотання про застосування до нього амністії підтримали та просили задовольнити. Прокурор не заперечив проти застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 амністії з мотивів, наведених в поданому суду клопотанні.

За наведених обставин, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання та звільнити ОСОБА_12 від призначеного вироком суду першої інстанції покарання на підставі ст. 4 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409,416,418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 28 квітня 2017 року відносно ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

В порядку ч. 2 ст. 404 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_8 , на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати час попереднього ув`язнення - з 06 березня 2016 року по 06 жовтня 2017 року, в строк позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, включно.

На підставі ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі по амністії.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4