612/752/17
1-кс/612/190/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2017 р. смт. Близнюки
Слідчий суддя Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка Лозівського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ., раніше судимого:
05.03.2005 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. З ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4-х років 6 місяців позбавлення волі, ст. 75 КК України - 3 роки;
24.06.2011 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, ст. 70 ч. 1, ст. 71 КК України - до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 03.09.2011 року по відбуттю строку покарання, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,-
ВСТАНОВИВ:
Одночасно з цим клопотанням подано клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186 КК України за таких обставин.
У вересні 2014 року, більш точна дата встановлена не була, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домовилися про спільне вчинення тяжкого злочину, а саме відкритого викрадення чужого майна в смт. Близнюки, Харківської області.
Для реалізації свого злочинного умислу співучасники злочину, керуючись корисливим мотивом, близько 14 год. 00 хв. 21 вересня 2014 року, спільно, на автомобілі ВАЗ 2109 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_6 , який останній завчасно та навмисно взяв у користування у гр. ОСОБА_7 для скоєння запланованого злочину, разом з ОСОБА_5 приїхали з м. Лозова до смт. Близнюки, Харківської області. Після цього, ОСОБА_5 наказав ОСОБА_4 чекати його в заздалегідь обумовленому та зручному місці, неподалік від місця скоєння нападу на потерпілого, з метою, в подальшому, швидко покинути місце скоєння злочину. Далі, ОСОБА_5 прослідував до 1-го під`їзду, будинку АДРЕСА_2 , де діючи з прямим умислом на відкрите заволодіння чужим майном, застосувавши насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито, шляхом ривку, зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належний їй золотий ланцюжок 585 проби, вагою 20,31 грам, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи НДЕКЦ ГУ МВС України в Харківській області № 3153 від 02.10.2014 шість тисяч сто сорок сім гривень, чим потерпілій завдано матеріальну шкоду на вказану суму.
Після цього співучасники злочину - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на автомобілі ВАЗ 2109 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під управлінням останнього, з місця скоєння злочину, з викраденим майном, зникли та в подальшому розпорядилися ним за власним розсудом.
Під час досудового розслідування була призначена судово-медична експертиза відносно потерпілої ОСОБА_8 , згідно висновку якої за № 365 - ЛЗ/14 від 04.10.2014 останній були спричинені садна на правій боковій поверхні шиї в нижній третині, які за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного пошкодження.
Вважають, що своїми умисними діями ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_5 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Крім цього, також встановлено, що ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 у вересні 2014 року, більш точна дата в ході досудового розслідування встановлена не була, повторно домовилися про спільне вчинення тяжкого злочину, а саме відкритого викрадення чужого майна в смт. Близнюки, Харківської області.
Для реалізації свого злочинного умислу співучасники злочину, керуючись корисливим мотивом, близько 09 години 45 хвилин 30.09.2014, спільно, на автомобілі ВАЗ 2109 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_4 , який останній завчасно та навмисно взяв у користування у гр. ОСОБА_7 для скоєння запланованого злочину, разом з ОСОБА_5 приїхали з м. Лозова до смт. Близнюки, Харківської області. Після цього, ОСОБА_5 наказав ОСОБА_4 чекати його в заздалегідь обумовленому та зручному місці, неподалік від місця скоєння нападу на потерпілу, з метою, в подальшому, швидко покинути місце злочину. Далі, ОСОБА_5 прослідував до будинку АДРЕСА_2 , де повторно, діючи з прямим умислом на відкрите заволодіння чужим майном, застосувавши насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито, шляхом ривку, зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 належний їй золотий ланцюжок 585 проби, вагою 15,05 грам з золотим кулоном 585 проби вагою 4 грами, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи НДЕКЦ ГУ МВС України в Харківській області № 3292 від 16.10.2014 чотири тисячі триста шістдесят гривень вісімдесят вісім копійок та одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять гривень чотири копійки відповідно, чим потерпілій завдано матеріальну шкоду на загальну суму 5519,92 грн.
Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на автомобілі ВАЗ 2109 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під управлінням останнього, з місця скоєння злочину, з викраденим майном, зникли та в подальшому розпорядилися ним за власним розсудом.
Під час досудового розслідування була призначена судово-медична експертиза відносно потерпілої ОСОБА_9 , згідно висновку якої за № 366 - ЛЗ/14 від 04.10.2014 останній були спричинені садна в області родимки на задній поверхні шиї в нижній третині, які за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного пошкодження.
Таким чином, вважають, що ОСОБА_10 , діючи спільно з ОСОБА_5 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Крім того вважають, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів підтверджується іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: з`явленням із зізнанням ОСОБА_5 від 01.10.2014 в якому останній зізнається у скоєнні ним грабежів відносно потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 ; свідченнями свідка ОСОБА_11 , яка повідомила про те, що з моменту вчинення злочину її син за місцем свого проживання не з`являється, на зв`язок не виходить та місцеперебування останнього їй не відоме; свідченнями свідка ОСОБА_7 , який повідомив, що ОСОБА_4 брав у нього в користування на час скоєння злочинів його автомобіль ВАЗ 2109 НОМЕР_1 ; свідченням свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що золотий ланцюжок він придбав у ОСОБА_13 , якого впізнав за фотознімком; свідченнями підозрюваного ОСОБА_5 , який пояснив, що грабежі відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 він здійснював за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 .
Клопотання обгрунтоване також і тим, що відносно ОСОБА_4 , 11.11.2014 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Зазначають, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6-ти років, його умисні дії були направлені на відкрите заволодіння чужим майном, при цьому підозрюваний не ховав своїх намірів протиправно заволодіти майном, діяв відкрито для сторонніх осіб, ігнорував волю потерпілих, що не виключає можливості ігнорування законних вимог працівників міліції при встановленні його місця перебування.
В ході досудового розслідування встановити місце перебування ОСОБА_4 не виявилося можливим, він не з`являється за місцем свого постійного проживання, його близьким родичам своє місцеперебування він не повідомив, останні повідомленні про підозру ОСОБА_4 та їм вручена письмова копія. Все це вказує на те, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним про підозру у вчинені тяжкого злочину навмисно переховується від правоохоронних органів.
Отже вказують, що виникла обґрунтована необхідність в обранні запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 та надання дозволу на його затримання з метою приводу до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на обставини зазначені у клопотаннях про дозвіл на затримання та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вислухавши доводи прокурора, дослідивши додані до справи матеріали та проаналізувавши докази на обґрунтування клопотання в їх сукупності, приходжу до висновку про необхідність клопотання задовольнити, виходячи з наступного.
Клопотання відповідає вимогам ст.188 КПК України, складене прокурором, подане до суду в порядку п.1 ч.2 ст. 188 КПК України.
Згідно із ч.1, ч.2 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.
При цьому за вимогами ч.1, ч.2 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу(ч.1). Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання(ч.2). Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора(ч.3).
Відповідно до ч.1 ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.
За правилами ч.2 ст. 187 КПК України якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.
11.11. 2014 відносно ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.186 КК України. Повідомлення погоджене з прокурором.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
Обставини вчинення кримінальних правопорушень, як вони викладені слідчим, підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до ч.4 ст.189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначенні у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:
1)Підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;
2)Одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Слід вважати, що прокурором надано суду достатньо доказів, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів.
Постановою заступника начальника СВ Лозівського МВ ГУ МВС України в Харківській області від 17.12. 2014 досудове розслідування зупинене, оголошено розшук ОСОБА_4 .
Відповідно до ч.1 та п.5 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Прокурор довів існування ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема - запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що підозрюваний з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та необхідності його задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.107,177, 183, 188, 189, 190, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора Близнюківського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області юриста 1 класу ОСОБА_2 про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , задовольнити.
Дати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала втрачає законну силу з моменту: з приводу підозрюваного до суду; закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали 07 червня 2018 року; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді про що слідчий суддя повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1