Номер провадження: 11-кп/785/391/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 10 кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_9 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.02.2014 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, непрацюючого, офіційно неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 19.04.2005 року Южним міським судом Одеської області за ст.121 ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненого 30.12.2010 року, по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч.1, 185 ч.1 КК України, та йому призначено покарання:

- за ст.185 ч.1 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ст.115 ч.1 КК України у вигляді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань за даним вироком суду, призначено обвинуваченому ОСОБА_9 остаточне покарання у вигляді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , із заліком досудового ув`язнення, визначено обчислювати з 02.06.2013 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили визначено залишити попередній тримання під вартою.

Стягнуто із обвинуваченого ОСОБА_9 процесуальні витрати на проведення криміналістичних експертиз у розмірі 2715 (дві тисячі сімсот п`ятнадцять) грн. 60 коп. на користь держави, -

встановила:

Як вказано у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_9 скоїв злочини за наступних обставин:

ОСОБА_9 разом із співмешканкою ОСОБА_10 на протязі травня 2013 року тимчасово проживали у свого знайомого ОСОБА_11 в приміщенні дачного будинку АДРЕСА_3 . На протязі вказаного періоду часу між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 неодноразово виникали сутички на побутовому ґрунті та сварки через неприязні взаємовідносини між ОСОБА_10 та ОСОБА_11

01.06.2013 року, приблизно о 20 години, ОСОБА_9 , знаходячись разом із співмешканкою ОСОБА_10 в приміщенні дачного будинку за вищезазначеною адресою, в ході сварки із ОСОБА_11 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння образив та штовхнув ОСОБА_10 , яка в подальшому переросла в обоюдну бійку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно з метою вбивства ОСОБА_11 , наніс останньому удар ножем в область грудної клітини зліва, чим спричинив ОСОБА_11 проникаюче колото-різане поранення грудної клітини (рана на груді зліва) з пошкодженням верхньої долі лівої легені, перикарда, легеневого стовбура, від якого ОСОБА_11 помер на місці події.

Смерть ОСОБА_12 знаходиться у прямому причинному зв`язку з отриманим проникаючі колото-різаним пораненням грудної клітини зліва (з пошкодженням верхньої долі лівої легені: перикарда, легеневого стовбура) та настала в результаті гострої крововтрати.

Крім того, після вказаних подій, 01.06.2013 року, біля 20:05 годин, ОСОБА_9 , знаходячись приміщенні дачного будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, який виник раптово, таємно викрав мобільний телефон «Самсунг - С 3010», вартістю 300 грн., що належав ОСОБА_11 , розпорядившись ним на свій розсуд, тим самим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 просить вирок районного суду скасувати, як незаконний та необґрунтований, посилаючись на порушення норм кримінального процесуального закону під час досудового розслідування та судового слідства, що велося однобічно та не об`єктивно, із обвинувальним нахилом, що призвело до невірної кваліфікації його дій, без урахування агресивного характеру дій потерпілого та інших обставин справи.

Крім того засуджений посилається на те, що суд першої інстанції проігнорував його клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, чим порушив його право на захист.

В доповненні до апеляційної скарги засуджений ОСОБА_9 просить вирок районного суду змінити через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, посилаючись на припущення судом першої інстанції порушень вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків районного суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, суперечливість висновків та показань судово-медичного експерта, які районний суд взяв до уваги при ухваленні вироку, вказуючи про те, що в нього не було умислу на скоєння вбивства потерпілого, оскільки він був змушений захищатися від нападу останнього, також суд не взяв до уваги особу потерпілого, який, згідно свідчень його брата, зловживав спиртними напоями та мав агресивний характер.

Крім того засуджений ОСОБА_9 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги та доповнення до неї, та просили апеляційний суд про пом`якшення призначеного ОСОБА_9 покарання, прокурора та потерпілого ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги та клопотанням про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році», колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги та клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» без задоволення з наступних підстав.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 в умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_11 та крадіжці його особистого майна при обставинах, викладених у вироку суду першої інстанції, підтверджується доказами по справі, належним чином дослідженими місцевим судом.

Засуджений ОСОБА_9 не заперечує, що саме від його дій (після удару ножем в лівий бік тулубу) помер потерпілий. Він не згодний лише з тим, що мав намір навмисно вбити потерпілого, оскільки захищався від нападу та агресивних дій останнього.

Разом з зазначеним, винуватість ОСОБА_9 підтверджується наступним:

- показами свідка ОСОБА_10 , даними нею у судовому засіданні суду першої інстанції, про те, що 01.06.2013 року, коли вона з співмешканцем ОСОБА_9 повернулася за місцем проживання дачного будинку ОСОБА_11 , останній, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, почав її ображати, за що вона одягнула миску з жареною рибою йому на голову, а він вдарив її рукою в живіт. ОСОБА_9 вступився за неї та відштовхнули ОСОБА_11 в іншу кімнату, де між ними виникла бійка. В руках ОСОБА_11 був ніж. ОСОБА_9 повалив ОСОБА_11 на ліжко та знаходився зверху. Яким чином ніж опинився в руках у ОСОБА_9 та як він наніс удар ОСОБА_11 , вона не бачила, так як вийшла до іншої кімнати. Коли все стихло, ОСОБА_9 вийшов із ножем у руках. Зайшовши до кімнати, вона побачила ОСОБА_11 , який сидів схопившись руками за груди. Вона хотіла викликати швидку допомогу, однак ОСОБА_9 сказав, що це вже не допоможе, а коли вона почала кричати та плакати, сказав мовчати та йти із ним. Ніж, яким ОСОБА_9 вбив ОСОБА_11 , він увіткнув у дерево в м. Одессі. На наступний день вона побачила у ОСОБА_9 мобільний телефон ОСОБА_11 із зарядним пристроєм, який ОСОБА_9 продав на ринку «Північний» в м. Одеса за 40 грн.;

- показами свідка ОСОБА_13 , даними нею у судовому засіданні суду першої інстанції, про те, що 01.06.2013 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виникла сварка, вона чула крики з їх дому. Пізніше до неї зайшла її дочка ОСОБА_14 та розповіла, що начебто ОСОБА_9 вбив ОСОБА_11 . Потім вона побачила ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які виходили із будинку, остання була заплакана. ОСОБА_9 сказав їм, щоб вона не втручалась і йшла до хати. Потім він переодягнувся і пішов із якимось пакетом у руках. Вона розбудила чоловіка і вони разом пішли до приміщення правління, звідки викликали міліцію;

- аналогічними показами свідка ОСОБА_14 дочки ОСОБА_13 , даними нею у судовому засіданні суду першої інстанції;

- показами допитаного у судовому засіданні, за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_9 , судмедексперта ОСОБА_15 , який пояснив, що смерть ОСОБА_11 настала внаслідок заподіяння йому колото-різаного поранення ножем при нанесенні удару в область грудної клітини. Удар був нанесений з досить значною силою, зверху вниз, про що свідчить раневий канал. Крім того, якщо би між обвинуваченим та потерпілим виникла боротьба за ніж, у ОСОБА_9 та ОСОБА_11 повинні були бути присутніми тілесні ушкодження у вигляді порізів рук, а такі при огляді трупа ОСОБА_11 , а також огляді обвинуваченого ОСОБА_9 , виявлені не були. Зазначені обставини, про які вказував судмедексперт, надали можливість суду зробити об`єктивний висновок про те, що саме обвинувачений ОСОБА_9 здійснив напад з ножем на потерпілого.

Винуватість ОСОБА_9 також підтверджується письмовими доказами, а саме :

- протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 01.06.2013 року про виявлення трупа ОСОБА_11 із ознаками насильницької смерті, а саме пораненням грудної клітини (а.п.7 20);

- протоколом огляду місця події від 02.06.2013 року, згідно з яким ОСОБА_9 показав місце, де він увіткнув ніж у дерево, яким спричинив смертельне поранення ОСОБА_11 та показав, куди викинув зламану рукоять від ножу (а.п.68 69);

- дослідженим в судовому засіданні районного суду відеозаписом проведення огляду місця події від 02.06.2013 року, за участю ОСОБА_9 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.06.2013 року за участю ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , згідно із яким ОСОБА_9 на місці події із застосуванням макету людини показав, при яких обставинах ним було скоєно вбивство ОСОБА_11 (а.п. 107 108);

- висновком експерта №171 від 01.07.2013 року, згідно з яким при дослідженні трупа ОСОБА_11 було встановлено, що смерть потерпілого знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманим проникаючим колото-різаним пораненням грудної клітини зліва (з пошкодженням верхньої долі лівої легені, перикарда, легеневого стовбура) і настала в результаті гострої крововтрати (а.п.118 122).

Дії ОСОБА_9 правильно кваліфіковано судом за ст. 115 ч. 1 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, та за ст.185 ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Судом першої інстанції дана об`єктивна оцінка позицій обвинуваченого щодо невизнання умислу на вбивство потерпілого.

Дослідженні районним судом докази по справі повністю підтверджують провину ОСОБА_9 у скоєних злочинах. При цьому спростовуються доводи ОСОБА_9 про те, що обвинувачений захищався від нападу на нього потерпілого з ножем. Про направлення умислу ОСОБА_9 на вбивство потерпілого, крім іншого, свідчать: знаряддя злочину, локалізація тілесних ушкоджень та поведінка ОСОБА_9 , який завдав потерпілому один чіткий цілеспрямований удар в лівий бік тулубу останнього, де розташовані життєво-важливі органи людини (легені, серце) з достатньо великою силою, що підтверджується поясненням судмедексперта в суді першої інстанції, після чого витягнув ніж із грудної клітини потерпілого і позбувся його в м. Одессі.

При цьому ОСОБА_9 не виявив наміру якимось чином допомогти потерпілому, відмовившись від пропозиції ОСОБА_10 про виклик швидкої допомоги.

Не знайшли підтвердження в суді доводи обвинуваченого та захисту про те, що своїми діями ОСОБА_9 захищав вагітну ОСОБА_10 , оскільки остання пояснила суду, що не є вагітною.

Місцевий суд дійшов до правильного висновку про те, що між заподіянням даного тілесного ушкодження і смертю ОСОБА_11 є прямій причино-наслідковий зв`язок.

Твердження ОСОБА_9 в апеляційній скарзі та доповненні до неї про те, що суд першої інстанції грубо порушив вимоги КПК України, не ознайомивши його з матеріалами справи, не береться до уваги апеляційним судом, оскільки апеляційний суд ознайомив ОСОБА_9 з матеріалами справи у повному обсязі, про що свідчать його розписки (а.с.113 115).

При призначенні покарання обвинуваченому, районний суд врахував повною мірою характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Місцевий суд врахував посередню характеристику обвинуваченого, те, що він раніше неодноразово судимий та знову скоїв умисні кримінальні правопорушення середньої тяжкості та особливо тяжке.

В діях ОСОБА_9 вбачається рецидив злочинів.

Суд також врахував, що раніше 19.04.2005 року ОСОБА_9 був засуджений за ст. 121 ч. 1 КК України за заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, а саме поранення ножем, відбув покарання в місцях позбавлення волі та звільнився 30.12.2010 року.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнав щире каяття у кримінального правопорушення, передбаченому ст.185 ч. 1 КК України.

При цьому суд правомірно не врахував у якості пом`якшуючої покарання обставини виступи ОСОБА_9 в судових дебатах, де він, під тиском неспростованих доказів, досліджених судом, заявив про своє щире каяття.

Призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і зміні (пом`якшенню) не підлягає.

Щодо клопотання, заявленого обвинуваченим ОСОБА_9 про застосування у відношенні нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п. «є» ст. 8 цього Закону, амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за умисне вбивство (стаття 115 КК України 2001 року; статті 93 і 94 КК України 1960 року).

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.02.2014 року, яким останнього визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч.1, 185 ч.1 КК України, без змін.

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про застосування у відношенні нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року відмовити.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4