Справа № 216/5561/15-к
Провадження № 1-кп/216/27/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.01.2018 м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 11.02.2018 року.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою, оскільки підстав для скасування або зміни обраного запобіжного заходу на інший більш м`який відсутні, тому що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на теперішній час не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 , кожен окремо, заперечували проти продовження строку тримання під вартою та просили суд змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме на домашній арешт, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, зокрема, що останній майже два роки перебуває під вартою, при цьому він має постійне зареєстроване місце проживання, де мешкає разом із рідною сестрою, а також незадовільний стан здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 також просили суд змінити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши думки учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про те, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місяця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого, а також наявність у нього судимостей.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Разом з цим, тривале тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.

Також згідно із пунктом 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Суд враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.04.2016 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався, зокрема ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рога Дніпропетровської області від 11.12.2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 11.02.2018 року.

У судовому засіданні 31 січня 2018 року, після з`ясування думки учасників судового провадження, судом без видалення до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про зміну обсягу доказів та порядку їх дослідження, зокрема, у зв`язку з повним визнанням обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо всіх фактичних обставин вчинення цих злочинів, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом ОСОБА_5 і дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Таким чином, на теперішній час ризики, які існували під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема щодо незаконного впливу на потерпілих і свідків, а також можливості іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, відпали в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України.

Разом з тим обвинувачений ОСОБА_5 вже майже 1 рік і 10 місяців перебуває під вартою, свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, визнає повністю, має постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає із рідною сестрою. Крім того, ОСОБА_5 має незадовільний стан здоров`я, що підтверджується документами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

З огляду на наведене суд вважає за необхідне змінити обвинуваченому ОСОБА_5 раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, а саме на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.

Застосовуючи такий запобіжний захід, суд виходить із необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у частині обвинувачення за ч. 2 ст. 289 КК, України, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 194, 197, 201, 205, 331 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,
У Х В А Л И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю строком на два місяці, тобто до 31.03.2018 року.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатись із м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання або реєстрації;

- не залишати приміщення будинку АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю з метою контролю передати для виконання до Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині доставлення обвинуваченого ОСОБА_5 до місця проживання та звільнення з-під варти й застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений 01.02.2018 року о 14 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1