Справа № 520/3985/13-к
Провадження № 1-кс/520/284/13
УХВАЛА

29.03.2013 року

Cлідчій суддя Київського районного суду м. Одеси Іванчук В.М., при секретарі Болтушенко А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_1, погодженого с прокурором прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_2 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2013 року до слідчого судді Київского районного суду м. Одеси звернувся слідчий СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_1 з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Київського району м. Одеси, юристом 2 класу ОСОБА_3 про накладення арешту на майно.

З клопотання слідчого вбачається, що 26.03.2013 року близько 03:00 годин ОСОБА_4, знаходячись в міжквартальному проїзді між будинками № 14 та № 16 по вул. Ак. Філатова в м. Одесі, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, в ході раптово-виниклого конфлікту, з метою вбивства, наявною в нього битою наніс множині удари по голові ОСОБА_5, чим спричинив йому тілесні ушкодження, в результаті яких ОСОБА_6

За даним фактом СВ Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області почато досудове розслідування, про що 09.12.2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення за № 0000501.

Слідчий суддя, оголосивши клопотання та проаналізувавши надані матеріали досудового розслідування, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення;3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

Частина друга ст. 167 КПК України проголошує, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, повязаного з їх незаконним обігом.

Згідно п.1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно протоколу допиту підозрюваного, викруткою, яка була знайдена на місці скоєння злочину, він розбив вікно автомобіля ОСОБА_7 ОСОБА_6, тобто в момент скоєння правопорушення вказана викрутка була використана ним як знаряддя для його вчинення. Разом с тим, суд вважає, що перочинний ніж, який був знайдений на місці події міг використовуватися підозрюваним як знаряддя вчинення іншого кримінального правопорушення. Також у клопотанні слідчий вказує, що встановити належність навігатора DGP-5001, серійний номер 031208825 с зарядним пристроєм Model RNBC-003-003A, та підставкою в корпусі чорного кольору, до теперішнього часу не представилося можливим.

Згідно ст.174 КПК України, після встановлення володільця майна, він має право звернутися до слідчого судді, або судді, в залежності від стадії кримінального провадження, з клопотанням про скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 172, 173, 309, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8 про арешт майна, яке 08.12.2012 року було знайдене на місці скоєння злочину задовольнити.

Накласти арешт на: 1) навігатор DGP-5001, серійний номер 031208825 с зарядним пристроєм Model RNBC-003-003A, та підставкою в корпусі чорного кольору;

2) викрутку з рукояткою червоного кольору;

3) перочинний ніж з рукояткою чорного кольору.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8

Ухвала може бути оскаржена відповідно до п.9 ст. 309 КПК України в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції в пятиденний строк з дня її оголошення.

Слідчий суддя Іванчук В. М.