Справа № 752/4511/14-к
Провадження №: 1-кп/752/386/18
УХВАЛА
підготовчого судового засідання

08.02.2018 року м. Київ

Колегія суддів Голосіївського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, Волинської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого ч.4 ст. 190 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ;

обвинуваченого ОСОБА_7 ;

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А :
На розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва надіслано обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого ч.4 ст. 190 КК України.

Прокурор висловив необхідність призначення судового розгляду, відмічаючи, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог КПК України.

Захисник звернувся з клопотанням про повернення обвинувального акта. Зазначив, що під час проведення досудового розслідування було порушено право на захист підозрюваного. ОСОБА_7 попередньо було пред`явлено обвинувачення за ст. 192 КК України, а до суду спрямовано обвинувальний акт за ч.4 ст. 190 КК України. Після повернення обвинувального акта прокурору, останній проводив слідчі дії за межами строків досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав захисника.

Ознайомившись з обвинувальним актом, колегія суддів прийшла до висновку, що обвинувальний акт, відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, в черговий раз підлягає поверненню прокурору.

Так, відповідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, наряду з іншими відомостями, повинен містити дату та місце його складання та затвердження.

Однак, як видно з обвинувального акта, у ньому не зазначено дата його складання та затвердження.

Крім того, у формулюванні обвинувачення при описанні дій обвинуваченого зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачується у заволодінні грошовими коштами шляхом обману та зловживання довірою, а у правовій кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність зазначено, що ОСОБА_7 заволодів чужим майном шляхом обману.

Слід наголосити, що на зазначену обставину суд уже посилався повертаючи обвинувальний акт прокурору, однак зазначені недоліки не були усунуті.

Колегія суддів також вважає за необхідне відмітити, що як видно з обвинувачення, ОСОБА_7 в період з 2002 по 2005 рік вчинив шахрайські дії на території Обухівського району Київської області відносно потерпілого ОСОБА_9 , заволодівши його грошовими коштами в особливо великих розмірах та діючи повторно, шахрайським способом, на вул. Мазепи, 11-Б, в м. Києві, що на території Печерського району м. Києва, 30.03.3006 року заволодів грошовими коштами в особливо великих розмірах потерпілого ОСОБА_10 , тобто вчинив особливо тяжкі злочини.

В подальшому, як зазначено у обвинуваченні, в період з 09.06.2008 року по 19.08.2009 року в м. Києві діючи повторно, шахрайським способом, заволодів грошовими коштами у великих розмірах потерпілого ОСОБА_11 (тяжкий злочин).

Згідно ст. 32 КК України, повторністю злочинів визнається передбачених однієї статтею або частиною статті Особливої частини цього кодексу. Повторність відсутня при вчиненні продовжуваного злочину, який складається з двох або більше діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром.

Однак, незважаючи на вимоги ст. 33 КК України, згідно якої, при сукупності злочинів, як в даному випадку, кожен з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею Кримінального кодексу, дії ОСОБА_7 , який, як зазначено що вчиняв дії повторно, за відсутності посилань про триваючий злочин, чомусь отримали одну правову кваліфікацію за ч.4 ст. 190 КК України, хоча зазначений злочин є особливо тяжким і вчинений за межами територіальної юрисдикції Голосіївського районного суду м. Києва.

Слід наголосити, що на зазначені обставини суд уже посилався в ухвалі повертаючи обвинувальний акт прокурору, яка Апеляційним судом м. Києва залишена без змін, проте недоліки обвинувального акта не були усунуті.

За таких обставин, обвинувальний акт слід повернути прокурору.

В зв`язку з прийняттям рішення про повернення обвинувального акта, колегія суддів не знаходить підстав для розгляду та прийняття рішення за клопотанням потерпілого ОСОБА_9 про арешт майна обвинуваченого.

Що стосується клопотання потерпілого ОСОБА_9 про затримання та обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, то таке клопотання не є предметом розгляду в ході підготовчого судового засідання, зважаючи на обставини того,що потерпілий в даному випадку не є суб`єктом звернення про обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.314-315 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 190 КК України, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 1.

Ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Судді _____________ _____________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3