Справа № 515/870/17
Провадження № 1-кп/515/1392/17

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

22 вересня 2017 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 травня 2017 року близько 20.00 години, ОСОБА_6 , умисно, з метою крадіжки чужого майна, шляхом видалення скла, через віконний отвір, проник до приміщення житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , звідки таємно, з корисливих мотивів викрав майно, належне потерпілій ОСОБА_4 , а саме: килим розміром 101х234 см, вартістю 700 грн.; килим розміром 140х174 см, вартістю 1400 грн.; килим розміром 175х400 см, вартістю 2100 грн.; килим розміром 435х270 см, вартістю 2300 грн. Після чого, ОСОБА_6 з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_4 збиток на загальну суму 6500 грн.

Далі, 14 липня 2017 року близько 11.00 години, ОСОБА_6 , умисно, з метою крадіжки чужого майна, через незамкнені двері, проник до приміщення житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , звідки таємно, із корисливих мотивів, повторно викрав майно, належне потерпілому ОСОБА_5 , а саме: телевізор марки «Bravis» моделі «СRT-2118 UX», вартістю 800 грн., супутниковий тюнер марки «Digital satellite receive» моделі «4100С», вартістю 300 грн., точильний наждак марки «ЄТ-1», вартістю 1400 грн., шліфувальну машинку марки «Протон» ПШМ-220, вартістю 357 грн. Після чого, ОСОБА_6 з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 збиток на загальну суму 2875 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, не оспорював фактичних доказів по справі, у вчиненому розкаявся та пояснив суду, що дійсно 23 травня 2017 року, він скоїв крадіжку чотирьох килимів з домоволодіння потерпілої ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_1 , в якому тривалий час ніхто не проживає, про що йому було добре відомо, так як він мешкає по сусідству. В будинок він проник через віконний отвір, видаливши скло. Згодом він повернув потерпілій викрадене майно та вибачився за скоєне.

По другому епізоду крадіжки пояснив, що 14 липня 2017 року, прийшовши до свого знайомого ОСОБА_7 , який проживає по АДРЕСА_1 декілька разів покликав останнього, а коли той не вийшов, зайшов у будинок через незаперті двері та вчинив крадіжку належного ОСОБА_5 майна: телевізора марки «Bravis», супутникового тюнера, точильного наждака та шліфувальної машинки. Вказане майно продав особам ромської національності, а згодом повернув власнику. Свої дії обвинувачений пояснював важким матеріальним становищем, що склалось у його сім`ї через відсутність у нього на той час постійної роботи та, відповідно, заробітку. Про скоєне дуже шкодує та просить його суворо не карати, надавши можливість виправитись без ізоляції від суспільства.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованих йому діяннях, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, судових витрат та характеризуючих даних на обвинуваченого.

Таким чином, суд повно, усестороннє, об`єктивно аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за частинами третіми ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло (по першому епізоду крадіжки килимів у потерпілої ОСОБА_4 ) та за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло (по другому епізоду крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_5 )

При призначенні покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим, дані про особу останнього та всі обставини справи, а саме: ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочинів, добровільно відшкодував шкоду потерпілим, посередньо характеризується за місцем мешкання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 58), має на утриманні одну малолітню дитину(а.с.60).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не виявлено.

З урахуванням вказаних обставин, суд, у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальній межі санкції статті, яка йому інкримінується . При цьому, судом враховуються відношення обвинуваченого до вчиненого та наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення, мотив, мету та спосіб вчинення злочинних діянь.

Крім того, враховуючи те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень, активно сприяв їх розкриттю та добровільно відшкодував завдану ним шкоду, при наявності заяви потерпілого ОСОБА_5 щодо відсутності у нього претензій до обвинуваченого, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, беручи до уваги висновки досудової доповіді, складеної органом пробації щодо можливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства (а.с.а.с.37-41 ), суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим на підставі ст.75 КК України, вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України. Підстав для застосування до обвинуваченого ст.69 КК України з призначенням іншого, більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією інкримінуємої йому статті, суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

При розгляді кримінального провадження встановлено, що розмір процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів науково-дослідного інституту судових експертиз м. Одеси, складає 4158 грн.00коп. (1188+1485+1485=4158) (а.с. а.с.49, 54, 55). Вказані витрати, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік .

На підставі ч.1 п.п.1.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_6 обчислювати з 22 вересня 2017 року відповідно до ч.1 ст.165 КВК України.

Контроль за виконанням вироку покласти на Татарбунарський РВ з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертизи по матеріалам досудового розслідування в сумі 4158 /чотирьох тисяч ста п`ятидесяти восьми/ грн. 00 коп.

Речові докази по справі: килим розмірами 101х234 см., килим розмірами 140х174 см, килим розмірами 175х400 см, килим розмірами 435х270 см, належні ОСОБА_4 , вважати повернутими власнику.

Речові докази по справі - шліфувальну машинку марки «Протон» ПШМ -2210 (б/у), телевізор марки «Bravis» моделі «СRT-2118 UX» (бувший в експлуатації), супутниковий тюнер марки «Digital satellite receive» моделі «4100С» (бувший в експлуатації), точильний наждак марки «ЄТ-1» (бувший в експлуатації), належні ОСОБА_5 , вважати повернутими власнику.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено впродовж 30 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя Семенюк