Справа № 524/9713/16-к
Провадження 1-кп/524/157/17
УХВАЛА
21.12.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області
у складі колегії суддів : головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004074 від 19.10.2016 року відносно вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

14.12.2016 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004074 від 19.10.2016 року відносно вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
24.10.2017 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відраховується до 22.12.2017 року.
У зв`язку з тим , що судовий розгляд справи відкладений на 05.02.2018 року , так як 26.12.2017 року усі особи , які тримаються під вартою будуть етаповаі із ІТТ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області до слідчого ізолятору м. Полтави , а потім етапування буде здійснюватись до м. Кременчука із м. Полтави 18.01.2018 року , а у обвинуваченого ОСОБА_7 22.12.2017 року сплине строк тримання під вартою, по справі не дослідженні всі докази , не виконана ухвала суду від 30.11.2017 року про тимчасовий доступ до документів , тому суд вважає у даному судовому засіданні розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою .

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, прокурора, який вважає , що треба обвинуваченому ОСОБА_7 продовжити строк тримання під вартою, оскільки ризики , передбачені ст.. 177 КПК України існують до теперішнього часу, а саме обвинувачений знаходячись на волі може переховуватись від суду , захисника ОСОБА_6 , яка заперечує проти продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ще на 2 місяці , оскільки прокурором не доведені ризики , передбачені ст. 177 КПК України, просить змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 на цілодобовий домашній арешт , обвинуваченого ОСОБА_7 , який також заперечує проти продовження строків тримання його під вартою ще на 2 місяці , оскільки він не може виїхати за кордон , так як знаходиться у базі "Каратели " Російської Федерації у розшуку , просить також суд змінити запобіжний захід на домашній арешт , приходить до наступних висновків :
Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов,язаний розглянути питання продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув,язнення. До спливу продовженого строку суд зобов,язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України та був продовжений за ухвалами суду.
Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 та клопотання сторони захисту обвинуваченого, щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому, суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
При цьому, суд враховує, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , віднесений відповідно до ст.12 КК України до особливо тяжкого злочину, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 1 ст.115 КК України санкцією від 7 до 15 років позбавлення волі , що дає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може, з метою уникнення від покарання, переховуватись від суду, офіційно не працює, не має постійного доходу існування у зв,язку з чим може вчинити інші кримінальні правопорушення . Також враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин , передбачений санкцією ч.1 ст.115 КК України, відсутність соціально стримуючих факторів, таких як робота, тобто обвинувачений немає постійного джерела доходів ,міцних соціальних зв,язків , суд дійшов до висновку, щодо відсутності підстав для зміни чи скасування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також оцінка доказів у справі щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення має бути надана у вироку суду.
Відтак, для запобігання вказаним ризикам, враховується суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року.
Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України не встановлено.
У зв`язку із викладеним, на підставі ч.3 ст.331 КПК України, суд вважає, що підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу немає, обвинуваченому слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще на 2 місяці , тобто до 18.02.2018 року, що не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод»
Керуючись ст.ст. 331 ч.3, 369 , 372 КПК України, суд , -

У х в а л и в :

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, а саме з 21.12.2017 року по 18.02.2018 року включно .
Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.
Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.
Головуючий суддя : ОСОБА_1
Судді : ОСОБА_3

ОСОБА_2