УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2017 року Місто Одеса
Досудовим розслідуванням установлено, що голова Захарівської селищної ради ОСОБА_6 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище і здійснюючим функції представника влади, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди з використанням наданого їй службового становища, вчинила злочинне діяння, яке дискредитує її, як працівника органу місцевого самоврядування, що набуло негативного суспільного резонансу на території Одеській області.
Так, представник фізичної особи підприємця « ОСОБА_7 » - ОСОБА_8 на початку грудня 2016 року (точна час та дата досудовим розслідуванням не встановлена), з метою отримання в користування земельної ділянки для будівництва магазину для торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами, складів для їх зберігання і будівель для виробництва харчових напівфабрикатів на території смт. Захарівка Захарівського району Одеської області звернувся до голови Захарівської селищної ради Одеської області ОСОБА_6 . В подальшому ОСОБА_6 , з метою одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 запропонувала останньому земельну ділянку орієнтовною площею 0,50 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана земельна ділянка може бути передана в оренду лише після розроблення та затвердження детального плану території смт. Захарівка Одеської області.
Крім того, ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_8 , що розроблення детального плану території та подальше надання земельної ділянки в оренду можливе лише за умови надання їй неправомірної вигоди, яка складається з розрахунку 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень за прийняття та підписання рішень Захарівської селищної ради про надання дозволу на розроблення детального плану території в смт. Захарівка та про розроблення вказаного плану. Також, ОСОБА_6 повідомила останнього, що за затвердження завдання на розробку детального плану території для будівництва йому необхідно надати їй неправомірну вигоду у розмірі 30 000 (тридцяти тисяч) гривень.
10 липня 2017 року близько 19 години 00 хвилин у житловому будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 одержано від ОСОБА_8 частину обумовленої неправомірної вигоди у розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) гривень за прийняття та підписання рішень Захарівської селищної ради про надання дозволу на розроблення детального плану території в смт. Захарівка та про розроблення вказаного плану.
Далі, у продовження вказаного злочинного умислу, 10.08.2017 близько 08 години 25 хвилин, перебуваючи у житловому будинку за вищевказаною адресою ОСОБА_6 одержала від ОСОБА_8 другу частину раніше обумовленої неправомірної вигоди у сумі 30 000 (тридцяти тисячі) гривень, після чого була затримана безпосередньо на місці злочину співробітниками правоохоронних органів.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
За підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України 10.08.2017 ОСОБА_6 о 09 год. 25 хв. затримано на підставі ст. 208 КПК України.
Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, обґрунтовується показами свідка ОСОБА_8 , протоколом огляду місця події, протоколом освідування, обшуків та іншими доказами, які в сукупності підтверджують обставини кримінального правопорушення.
ОСОБА_6 вину у скоєнні кримінального правопорушення не визнає.
У вчиненні тяжкого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за національністю українка, громадянка України, уродженка с. Оленівка Балтського району Одеської області, з вищою освітою, обіймає посаду Захарівського селищного голови Одеської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на праві приватної власності ОСОБА_6 належать наступні об`єкти нерухомості:
- Житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;
З метою збереження та запобігання відчуження вищезазначеного майна у ході досудового розслідування, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотання про накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_6 .
Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити його в повному обсязі.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши думку слідчого, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України: «Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення».
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що необхідно накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_6 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_4 задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_6 , а саме:
- Житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_4 ..
Копію ухвали про арешт майна направити слідчому та прокурору.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1