Справа № 274/398/17
Провадження №1-кп/0274/288/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.02.2018 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

обвинуваченого. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у м. Бердичеві кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25.01.2017 року за № 0000140 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, Житомирської області, громадянин України, освіта середня, не одруженого, працюючого пакувальником - укладальником в TOB «Три ведмеді», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,-

в с т а н о в и в :

09.05.2015 близько 23 год. 00 год. ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , який вже засуджений вироком Баранівського районного суду від 10.10.2017 року, з метою таємного викрадення чужого майна, через отвір у даху проникли всередину ангарного приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали майно належне ОСОБА_6 , а саме 20 металевих плит, вартістю 115 гривень за одну плиту, загальною вартістю 2300 гривень, 5 чавунних батарей опалення по п`ять секцій кожна, вартістю 30 гривень за одну секцію, загальною вартістю 750 гривень, спричинивши матеріальної шкоди ОСОБА_6 на загальну суму 3050 гривень.

Крім того, 23.05.2015 року близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , який вже засуджений вироком Баранівського районного суду від 10.10.2017 року, з метою таємного викрадення чужого майна, через отвір у даху повторно проникли всередину ангарного приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно, викрали майно належне ОСОБА_6 , а саме 16 металевих плит, вартістю 115 гривень за одну плиту, загальною вартістю 1840 гривень.

Всього внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_6 заподіяно матеріальної шкоди на суму 4890 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого діяння визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Суду повідомив, що у 2014 році він неофіційно влаштувався на роботу до потерпілого ОСОБА_6 , який має своє підприємство по забою худоби що розташоване в АДРЕСА_2 . На території підприємства є ангарне приміщення в якому ОСОБА_6 зберігає своє майно, в тому числі будівельні матеріали.

09.05.2015 року він, за попередньою змовою з ОСОБА_5 проникли всередину ангарного приміщення звідки таємно викрали майно належне ОСОБА_6 , а саме: 20 металевих плит, 5 чавунних батарей опалення по п`ять секцій кожна., яке на підводі завезли на пункт прийому металобрухту, що знаходиться по АДРЕСА_3 , виручені кошти розділили між собою. Отримані гроші він використав на власні потреби.

23.05.2015 року він з ОСОБА_5 вирішили знову поїхати до ангарного приміщення належного ОСОБА_6 та скоїти ще одну крадіжку металевих виробів, щоб здати їх на металобрухт. Після цього він з ОСОБА_7 сіли на підводу та поїхали до ангарного приміщення, де погрузили на підводу 16 металевих плит, які здали на металобрухт, виручені гроші розділили порівну, після чого поїхали до магазину, купили поїсти та випити.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з"явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду.
Зважаючи на повне визнання винуватості самим обвинуваченим, за клопотанням прокурора погодженого з обвинуваченим, суд, керуючись положеннями ст.349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого діяння доведеною повністю. Його дії, які виразились таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням у сховище, суд кваліфікує за ст. 185 ч. 3 КК України.

При визначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, відповідно до ст. 12 КК України, злочин передбачений ст. 185 ч. 3 КК України належить до категорії тяжких злочинів. Обвинувачений ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у скоєному визнав, сім`ї не має, працює, проживає з матір"ю та братом, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває, за час проходження строкової служби в Збройних Силах України зарекомендував себе з позитивної сторони.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, позицію потерпілого, який покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду, претензій матеріального, морального характеру до нього не має, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 ч. 1 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

Документів, які б свідчили про накладення арешту на майно обвинуваченого або інших осіб до суду не подано.

Підстав для зміни або скасування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 ч. 1 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не змінювати, залишивши його у виді особистого зобов"язання з обов"язком прибувати за викликом до суду.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам справи право на отримання копії вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1