Провадження № 1-кп/200/6/17
Справа № 200/3093/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у

складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6

законного представника ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_9

законного представника ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12

законного представника ОСОБА_13

захисника ОСОБА_14

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_15

законного представника ОСОБА_16

захисника ОСОБА_17

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_18

законного представника ОСОБА_19

захисника ОСОБА_20

психолога ОСОБА_21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0004550, за обвинуваченням:

ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, учня Дніпропетровського ВПУ №17, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, учениці Кам`янецького професійного ліцею, зареєстрована та мешкає: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Розстання Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, учня училища поліграфії та інформаційних технологій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт.Магдалинівка Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, учня Магдалинівського ВПУ №88, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с.Ілларіоново Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, учня Дніпропетровського ВПУ №17, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В середині листопада 2015 року, більш точніше встановити дату не виявилось можливим, в невстановлений час, в невстановленому місці, неповнолітній ОСОБА_6 , реалізуючи виниклий умисел на відкрите викрадення чужого майна групою осіб, вступив в попередню змову з неповнолітніми ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_18 та ОСОБА_12 , розподіливши між собою ролі у скоєнні кримінального правопорушення.

Неповнолітня ОСОБА_9 , згідно відведеної їй ролі у скоєнні кримінального правопорушення, направленого на відкрите викрадення чужого майна групою осіб, в середині листопада 2015 року, більш точніше встановити дату не виявилось можливим, через мережу інтернет, використовуючи інтернет сайт «В Контакті», познайомилась з раніше незнайомим потерпілим ОСОБА_29 з метою подальшого відкритого викрадення його майна групою осіб, домовившись з ним про зустріч у парку АДРЕСА_6 на 17.00 год. 27.11.2015 року, про що повідомила неповнолітніх співучасників злочину ОСОБА_6 , ОСОБА_28 , ОСОБА_18 та ОСОБА_12

27 листопада 2015 року о 17.30 год. неповнолітня ОСОБА_9 згідно відведеної їй ролі у скоєнні кримінального правопорушення, направленого на відкрите викрадення чужого майна групою осіб, зустрілася з раніше незнайомим потерпілим ОСОБА_29 , з метою подальшого відкритого викрадення його майна групою осіб, у парку АДРЕСА_6 .

В цей же день, неповнолітній ОСОБА_6 спільно з неповнолітніми співучасниками злочину ОСОБА_28 , ОСОБА_18 та ОСОБА_12 , знаходячись у парку 40 років Перемоги по вул.Героїв Сталінграду в м.Дніпро, побачили неповнолітню співучасницю злочину ОСОБА_9 з раніше невідомим потерпілим ОСОБА_29 .

Після чого, неповнолітній ОСОБА_6 , згідно відведеної йому ролі у скоєнні кримінального правопорушення, направленого на відкрите викрадення чужого майна групою осіб, разом із неповнолітніми співучасниками злочину ОСОБА_28 , ОСОБА_18 та ОСОБА_12 , підійшов до раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_29 та, погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, умисно, з корисливих мотивів, відкрито, шляхом ривка, відібрав у потерпілого ОСОБА_29 мобільний телефон марки «LenovoS660» серійний номер НОМЕР_1 вартістю 2 257, 14 грн., який знаходився у руці останнього.

В цей же час, неповнолітній ОСОБА_18 , згідно відведеної йому ролі у скоєнні кримінального правопорушення, направленого на відкрите викрадення чужого майна групою осіб, погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, умисно, з корисливих мотивів, вимагав у потерпілого ОСОБА_29 негайно передати йому грошові кошти, які знаходились у останнього.

В цей же час, співучасники злочину ОСОБА_12 та ОСОБА_28 , згідно відведеної їм ролі у скоєнні кримінального правопорушення, направленого на відкрите викрадення чужого майна групою осіб, з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, знаходились в безпосередній близькості від потерпілого ОСОБА_29 та неповнолітніх співучасників злочину ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_18 , оказуючи моральний вплив на потерпілого ОСОБА_29 , а також спостерігали за оточуючим середовищем, щоб у разі появи працівників правоохоронних органів або сторонніх громадян, попередити про це неповнолітніх співучасників злочину ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 з метою запобігання їх можливого затримання.

Потерпілий ОСОБА_29 , реально сприймаючи погрози неповнолітнього співучасника злочину ОСОБА_18 та опасаючись фізичної розправи з його боку та з боку неповнолітніх співучасників злочину ОСОБА_6 , ОСОБА_28 , ОСОБА_30 та ОСОБА_9 , передав ОСОБА_18 грошові кошти у сумі 350 гривень.

Після чого, неповнолітній ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з неповнолітніми співучасниками злочину ОСОБА_9 , ОСОБА_28 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 з викраденим майном зникли з місця скоєння злочину, розподіливши викрадене між собою, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_29 матеріальну шкоду на загальну суму 2 607 грн. 14 коп.

Вищевказані умисні дії неповнолітнього ОСОБА_6 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинені за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ч.2 ст.186 КК України.

Умисні дії неповнолітньої ОСОБА_9 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинені за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ч.2 ст.186 КК України.

Умисні дії неповнолітнього ОСОБА_12 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинені за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ч.2 ст.186 КК України.

Умисні дії неповнолітнього ОСОБА_28 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинені за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ч.2 ст.186 КК України.

Умисні дії неповнолітнього ОСОБА_18 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинені за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ч.2 ст.186 КК України.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.
Показами неповнолітнього потерпілого ОСОБА_29 , який в присутності законного представника ОСОБА_5 пояснив, що до подій 27.11.2015 року ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_28 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 не знав, ніяких стосунків з ними не підтримував.
Вказав, що в соціальні мережі «В Контакті» познайомився із дівчиною, як потім дізнався ОСОБА_9 , та спілкувався з нею на протязі 3-4 днів, після чого вони домовилися зустрітися біля магазину «Ельдорадо».
Так, 27.11.2015 року десь о 17.00 год. вони зустрілися біля магазину «Ельдорадо» та ОСОБА_31 запропонувала почекати на її подругу, й вони направилися до парку 40 років Перемоги по вул.Героїв Сталінграду в м.Дніпро, де 40 хвилин чекали на її подругу, з якою вона хотіла його познайомити. Те місце, де вони перебували, не було людяним.
Після чого він побачив, як до них з обох боків підійшли четверо молодих хлопців, двоє з яких були в масках. Двоє стало біля нього, інші двоє біля ОСОБА_9 , тобто рядом. Першим до нього звернувся раніше не знайомий хлопець, як потім дізнався ОСОБА_6 , та попрохали в нього мобільний телефон, щоб зателефонувати. Він відмовив й запропонував ОСОБА_9 піти з парку, на що остання погодилася й вони направилися в напрямку магазину «Ельдорадо», тобто до виходу з парку. Однак, ці хлопці їх наздогнали, один з яких став на незначній відстані. Вони звернулися до нього на ім`я та знову сказали дістати та віддати їм телефон. Він зрозумів, що ці хлопці його знають, так як назвали його по імені. На його відмову хлопці відповіли «діставай, бо ще гірше буде». Він злякався за своє здоров`я та сприймав їх погрози як реальні, так як хлопців чуло четверо та він їх не знав, а тому дістав свій мобільний телефон марки «Lenovo660», який у нього відразу вихопив з рук один із хлопців, як потім дізнався ОСОБА_6 , а потім у ОСОБА_9 ці ж хлопці також забрали телефон, однак вона не злякалась та не перешкоджала їх діям. Далі, ОСОБА_9 повернули телефон. Тут він зрозумів, що ОСОБА_9 знає цих хлопців та була з ними заодно, так як хлопці знали його по імені та віддали ОСОБА_9 телефон, й остання на допомогу не звала, не перешкоджала діям хлопців. На його ж вимогу повернути телефон не віддали. Хлопці пригрозили йому, що як що він повідомить до поліції, то вони йогу поб`ють. Потім, один з цих хлопців наказав йому передати й наявні й нього гроші, а інакше буде гірше. Він дуже злякався цих висловів, сприймав ці погрози як реальні, оскільки в групі хлопців була значна фізична перевага й до цього вони в нього забрали телефон, також місце де це все відбувалось не було людяним, а ОСОБА_9 «була з ними заодно» й пішла, тобто допомоги йому було чекати нізвідки. Також, коли кажуть, що буде гірше, він відразу зрозумів, що його можуть побити, тому він передав одному з хлопців гаманець, в якому було 350 гривень. Далі, ці хлопці попередили, щоб він не надумав йти до поліції, оскільки вони його знайдуть і після чого він пішов з парку, поїхав додому, де все розповів матері, й вони звернулися до поліції.
Вважає, що ці хлопці та ОСОБА_9 діяли разом, тому що їх дії були узгоджені та послідовні.
Він добре запам`ятав обличчя ОСОБА_6 , так як останній знаходився близько до нього, інші двоє хлопців були в масках, а четвертого хлопця не розгледів.
Просив покарати обвинувачених на розсуд суду.
Показами неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , який в присутності свого законного представника ОСОБА_7 та захисника провину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення визнав та пояснив, що він запропонував своїм друзями ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_28 та ОСОБА_18 затримувати чоловіків, схильних до інтимних стосунків з малолітніми особами, та знімати їх на відео, на що останні погодилися. Він запропонував ОСОБА_9 вступити до групи «Познайомлюсь, Дніпро» в соціальні мережі «Вконтакті», розповів що потрібно написати та вказати про вік 16 років, щоб в такий спосіб, виявити таких людей.
ОСОБА_9 познайомилася в інтернеті з хлопцем - ОСОБА_32 , їх спілкування в інтернеті носило інтимний характер. Вона назначила йому зустріч 27.11.2015 року о 17.00 год біля магазину «Ельдорадо», й вони всі разом направилися туди. Коли ОСОБА_9 зустрілася із ОСОБА_29 , вони відразу зрозуміли, що це звичайний хлопець й ніякого відношення до людей, схильних до інтимних стосунків з малолітніми особами, не має. Однак, вони свої дій не припинили й він та ОСОБА_12 , ОСОБА_28 та ОСОБА_18 направились слідом за ОСОБА_9 та ОСОБА_29 до парку 40 років Перемоги на вул.Героїв Сталінграду.
Коли ОСОБА_9 та ОСОБА_29 стали біля лавочки, вони вчотирьох підійшли до них та попрохали у ОСОБА_29 телефон, щоб зателефонувати, але той їм відмовив, взяв ОСОБА_9 за руку, та пішов з нею. Вони ж їх наздогнали. Він ( ОСОБА_33 ) запитав у ОСОБА_29 , навіщо той сюди приїхав, й сказали продемонструвати переписку в телефоні, той відмовився спочатку, а потім дістав телефон та віддав йому. Однак, оскільки там був пароль, він віддав телефон ОСОБА_29 . Після чого останній увів пароль, та став видаляти переписку з телефону. На що він сказав ОСОБА_29 дістати сім-картку, карту пам`яті та передати їм його телефон. Той відмовив, тоді він забав в нього телефон. Потім хтось із його друзів, що були з ним, запитали у ОСОБА_29 , чи має той при собі грошові кошти, й останній дістав гроші та віддав їм. Після чого ОСОБА_9 пішла, в неї телефон не забирали, а він разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_28 та ОСОБА_18 направилися до ТЦ «Дафі», а потім до гуртожитку. Мобільний телефон ОСОБА_29 залишився у нього, а грошові кошти хлопці розділили між собою.
Вказав, що він не був у масці, в них була балаклава та маска, які були надягнуті на двох хлопцях, хто саме був в масці та балаклаві, він не пам`ятає. Вказав, що потерпілий їх злякався, оскільки їх було четверо, саме тому він і віддав їм гроші та телефон. Вони мали можливість залишити парк, але оскільки хотіли забрати телефон, то цього не зробили.
В скоєному щиросердно розкаявся.
Показами неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_9 , яка в присутності законного представника ОСОБА_10 та захисника провину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення визнала повністю та пояснила, що обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_28 , ОСОБА_12 та ОСОБА_18 вона знає добре, з якими склалися дружні стосунки. Потерпілого ОСОБА_29 раніше не знала.
Вказала, що до неї підійшли обвинувачені та запропонували їй, щоб вона допомагала їм в затриманні чоловіків, схильних до інтимних стосунків з малолітніми особами, на що вона погодилася. ОСОБА_6 розповів їй, в якій групі соціальної мережі «В Контакті» їй потрібно зареєструватися та сказав обов`язково вказати вік 16 років. Й після цього, їй написав раніше невідомий ОСОБА_29 , й переписку з ним вона показала ОСОБА_6 , який сказав їй зустрітися з ОСОБА_29 .
Таким чином, вона домовилася з ОСОБА_29 про зустріч 27.11.2015 року о 17.00 год. біля магазину «Ельдорадо». Коли вони зустрілися, вона відразу зрозуміла, що він не має ніякого відношення до таких чоловіків. Однак, як і було домовлено раніше з ОСОБА_6 , ОСОБА_28 , ОСОБА_12 та ОСОБА_18 , від магазину направилися до парку на вул.Героїв Сталінграду в м.Дніпро, де до них підійшов ОСОБА_6 з ОСОБА_12 , ОСОБА_28 та ОСОБА_18 , й ОСОБА_6 попрохав у ОСОБА_29 мобільний телефон для здійснення дзвінка, на що останній відмовив та сказав, що не має грошей на рахунку, й після чого взяв її за руку й вони разом пішли до виходу з парку. Однак, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_28 та ОСОБА_18 , наздогнали їх, й ОСОБА_6 став задавати питання ОСОБА_29 , навіщо той сюди приїхав, однак той відмовлявся відповідати. ОСОБА_6 попрохав ОСОБА_29 показати переписку на телефоні, втім останній відмовився, після чого ОСОБА_6 вихопив у ОСОБА_29 його телефон, але там стояв пароль, а тому ОСОБА_6 повернув телефон ОСОБА_29 . В цей час останній став видаляти переписку з телефону, після чого ОСОБА_6 сказав йому дістати сім-картку та карту пам`яті, а телефон віддати йому, що той і зробив. Вона хлопців не зупиняла й не залишала їх, оскільки в них була домовленість, хоча мала можливість залишити дане місце. Потім ОСОБА_6 забрав телефон у Миропольського, хтось із обвинувачених запитав у ОСОБА_29 про грошові кошти, й останній сказав, що віддасть їм гроші, аби його не чіпали. Після того, як потерпілий віддав грошові кошти обвинуваченим, вона пішла, й через деякий час вона зустрілися з ними біля гуртожитку.
Вказала, що вона вже не пам`ятає, хто саме був в масці. В неї мобільний телефон обвинувачені не відбирали.
Зазначила, що не перешкоджала діям обвинувачених.
В скоєному щиросердно розкаялася.
Показами неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_18 , який в присутності законного представника ОСОБА_19 та захисника провину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що ОСОБА_6 запропонував йому , ОСОБА_28 та ОСОБА_12 затримувати чоловіків, схильних до інтимних стосунків з малолітніми особами, на що вони погодилися. Як це буде відбуватися, ОСОБА_6 не розповідав, сказав, що ОСОБА_9 домовилася про зустріч з ОСОБА_29 в парку.
27.11.2015 року він зустрівся із ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_28 біля магазину «Ельдорадо» та направилися до парку 40 років Перемоги по вул.Героїв Сталінграду в м.Дніпро. Там вони побачили ОСОБА_9 з раніше незнайомим хлопцем, як потім дізнався потерпілим ОСОБА_29 , які сиділи на лавочці, при цьому він зовсім не був схожий на чоловіка, схильного до інтимних стосунків з малолітніми особами, він на один-два роки їх старше. Але був якийсь сигнал від ОСОБА_9 про те, що потрібно підходити, який саме, не пам`ятає. Вказав, що перед тим як зайти до парку, він одягнув маску, щоб не бачили його обличчя. Цю маску йому дав ОСОБА_6 , також «балаклава» була у ОСОБА_28 , коли останній її вдягнув, він не бачив, вже побачив в парку.
Коли вони підійшли до них, ОСОБА_6 попрохав у потерпілого ОСОБА_29 мобільний телефон, щоб подзвонити, однак потерпілий відмовив. ОСОБА_34 робила вигляд, що їх не знає, питала у Миропольського, що це за розіграш, якби це він зробив. В цей час, він став поряд із ОСОБА_28 , а ОСОБА_12 став поруч із ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 став про щось говорити з потерпілим, а потім ОСОБА_29 сам віддав ОСОБА_6 свій телефон, в якому той щось дивився. Він не пам`ятає, чи просив потерпілий повернути йому мобільний телефон, однак телефон залишився у ОСОБА_6 . Потім ОСОБА_12 запитав у потерпілого чи є в нього грошові кошти, той сказав, що є. Він ( ОСОБА_35 ) запропонував їх віддати, й потерпілий передав йому гроші. Після чого вони потерпілого відпустили, а самі повернулись до гуртожитку, де йому дісталося 100 грн., ОСОБА_6 залишив собі телефон потерпілого.
В скоєному щиросердно розкаявся.
Показами неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 , який в присутності законного представника та захисника провину у скоєнні даного кримінального правопорушення визнав та пояснив, що 27.11.2015 року десь о 16.00 год. він зустрів свого однокурсника ОСОБА_6 біля гуртожитку, який йому повинен був віддати грошові кошти, однак сказав, що гроші не поверне та запропонував піти з ним в якесь місце, куди саме не сказав, що після цього він поверне йому гроші. В цей час до них підійшли однокурсники ОСОБА_28 та ОСОБА_18 й вони вчотирьох направилися до магазину «Ельдорадо». По дорозі ОСОБА_6 сказав, що ОСОБА_9 біля магазину зустрінеться із хлопцем. Зазначив, що до цього ОСОБА_6 говорив їм, що будем затримувати чоловіків, які схиляють малолітніх осіб до інтимного зв`язку.
Від магазину «Ельдорадо» вони направилися до парку по вул.Героїв Сталінграду, де по дорозі ОСОБА_6 телефонував ОСОБА_9 та з`ясувати питання, де вона перебуває. Підходячи до парку, ОСОБА_28 одягнув балаклаву, а ОСОБА_18 маску, на ньому та ОСОБА_6 маски не було. Навіщо хлопці одягли маски, він не цікавився.
В парку вони побачили ОСОБА_9 із потерпілим, який йому раніше не був відомий, й через декілька хвилин вони підійшли до них. ОСОБА_6 став поруч із потерпілим, він та ОСОБА_28 були поруч в 3-4 м від потерпілого, а де стояв ОСОБА_18 вже не пам`ятає. ОСОБА_6 став говорити з потерпілим, назвав його по імені Веня, став питати у нього, навіщо той сюди приїхав. Вже не пам`ятає, що на це відповідав потерпілий.
Потім ОСОБА_6 попрохав у потерпілого телефон зателефонувати, й той передав йому телефон, однак ОСОБА_6 нікому на телефонував та дав телефон ОСОБА_9 , а та в свою чергу передала телефон знову ОСОБА_6 та пішла, тому телефон потерпілого залишився у ОСОБА_6 . Не пам`ятає, чи просив ОСОБА_6 у потерпілого щось показати в його телефоні.
Потім ОСОБА_6 чи ОСОБА_18 , точно не пам`ятає, попрохав у потерпілого гроші, й той передав йому якусь суму грошей, після чого вони повернулися до гуртожитку. Грошові кошти розділили на чотирьох між собою, йому дісталося 50 грн. Чи давали грошові кошти ОСОБА_9 , йому не відомо. Не може пояснити, чому взяв гроші у ОСОБА_6 , що належали потерпілому.
Вказав, що мав можливість піти з місця подій, його ніхто не утримував, але цього не зробив.
Дійсно, ОСОБА_28 пропонував усім залишити у спокої потерпілого та піти, однак на його пропозицію ніхто не відреагував.
В скоєному щиросердно розкаявся.
Показами неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_28 , який в присутності свого законного представника ОСОБА_16 та захисника провину у скоєнні даного злочину визнав повністю та пояснив, що десь за два дні до подій 27.11.2015 року ОСОБА_6 запропонував затримувати чоловіків, схильних до інтимних стосунків з малолітніми особами, та сказав, що ОСОБА_9 буде переписуватися із такими чоловіками. Він, на таку пропозицію, погодився.
27.11.2015 року десь о 16.00 год. він зустрівся із ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_18 біля магазину «Ельдорадо» для того, щоб затримати таку особу. ОСОБА_6 повідомив усім, що у парку по вул.Героїв Сталінграду їх чекає ОСОБА_9 із таким хлопцем, та вони йдуть до неї, на що всі погодилися.
Прибувши до парку, він одягнув балаклаву, а ОСОБА_18 маску, які їм дав ОСОБА_6 . В парку вони побачили ОСОБА_9 з потерпілим й підійшли до них. Але даний хлопець не виглядав, як чоловік, схильний до інтимних стосунків з малолітніми особами, це був хлопець трохи старший за них. ОСОБА_6 став розмовляти з потерпілим, поруч з ним був ОСОБА_12 , він з ОСОБА_18 перебували в 5 м від потерпілого. ОСОБА_6 запитав у потерпілого, навіщо той тут. Потім ОСОБА_6 прохав у потерпілого дати мобільний телефон, щоб подзвонити, й той передав телефон ОСОБА_6 . Потім ОСОБА_6 сказав потерпілому дістати з телефону сім-карту, а телефон віддати йому. Коли він це побачив, то зрозумів, що відбувається дещо протиправне, так як ОСОБА_6 став забирати телефон у потерпілого, а тому він запропонував всім все покинути та йти до гуртожитку. Але ніхто його не підтримав, всі залишились на місці, нічого не сказали. У нього була можливість покинути друзів та піти, однак він цього також не зробив. Після чого, у потерпілого ще попрохали грошей, й останній передав 300-350 грн.
В подальшому грошові кошти потерпілого вони розділили між собою, йому дісталося 50 грн. В скоєному щиросердно розкаявся.
Показами законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , яка в суді пояснила про те, що її син ОСОБА_36 27.11.2015 року зателефонував їй та сказав, що йде на побачення із дівчиною, а потім приїхав додому та повідомив, що його пограбували, забрали телефон та погрожували, що поб`ють його та його сім`ю.
Показами неповнолітнього свідка ОСОБА_37 , який в суді в присутності законного представника пояснив про те, що обвинувачених він знає з 2015 року, відносини склалися дружні, потерпілого бачив один раз, ніяких стосунків не підтримував.
Очевидцем подій 27.11.2015 року в парку він не був та не знає, що саме відбувалося.
Вказав, що був інший випадок приблизно в листопаді 2015 року, він зустрівся з обвинуваченими в гуртожитку та спілкувалися з приводу прогулянки до ТЦ «Даффі». Там ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_28 та ОСОБА_9 чекали на чоловіка, з яким остання повинна була зустрітися. Коли прийшов потерпілий, ОСОБА_9 пішла з ним в напрямку парку, а вони пішли за нею через 2-3 хвилини, так як їх покликав ОСОБА_38 . В парку вони побачили ОСОБА_9 та незнайомого чоловіка. Коли вони вийшли з парку, через хвилин 5-6 їх затримали робітники поліції, показали посвідчення. Як затримували ОСОБА_9 , він не бачив. Він не чув пострілів, але ОСОБА_38 говорив, що стріляли. Після затримання їх відвезли до райвідділку, де він пробув до 3-4 години ранку. В райвідділку його реєстрували, й він розписувався декілька разів. В цей день ОСОБА_18 з ними не було.
Показами свідка ОСОБА_39 , який у судовому засіданні пояснив про те, що неповнолітніх обвинувачених він знає добре, неприязних стосунків не було, натомість потерпілого ОСОБА_29 він не знає.
01.12.2015 року десь о 22.00 год. його викликали до Бабушкінського райвідділку як представника навчального закладу, у зв`язку із тим, що учні ВПУ були затримані через пограбування. Після того як він приїхав до райвідділку, побачив там ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , було проведено їх опитування. Під час їх опитування заходи тиску з боку робітників поліції не застосувались, пояснення давали добровільно. В його присутності у підозрюваних нічого не вилучали, але потім повідомили, що при них були маски. Батьки учнів про дане затримання були повідомлені. Приблизно о 01.00 год. вони разом із учнями повернулися до гуртожитку.
Через деякий час його знову викликали до райвідділу для проведення двох впізнань. В його присутності потерпілий впізнав ОСОБА_6 . При цьому, слідчий запросив їх до кімнати та ще трьох хлопців, дав їм таблички з цифрами від одного до чотирьох, а потім запросив потерпілого та завдав питання, чи впізнає той когось із хлопців, за якими рисами впізнає.
Показами свідка ОСОБА_43 , який в суді надав покази про те, що в соціальній мережі він спілкувався із ОСОБА_9 один чи два дні, а через деякий час вони разом ходили до парку, де ОСОБА_9 весь час намагалась його відвезти до нелюдного місця в парку, просила його віддати мобільний телефон, але він цього не зробив. Хто ще був із ОСОБА_9 , йому не відомо. Чув в парку звуки пітард, а звуків від пострілів ні.
По дорозі назад його та ОСОБА_9 зупинили два працівника поліції та на автомобілі відвезли до Бабушкінського райвідділку поліції. В райвідділку ОСОБА_9 спілкувалася ще з трьома хлопцями, як він зрозумів, це були її друзі.
Особисто із ОСОБА_29 не знайомий, але чув розмову про нього між працівниками поліції.
Показами законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , який у суді пояснив, що неповнолітній ОСОБА_6 його син, якого він охарактеризував з позитивної сторони. Після подій 27.11.2015 року він провів із сином виховну бесіду та вважає, що таких дій з боку його сина більше не відбудеться.
Показами законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_10 , яка в суді вказала, що неповнолітня ОСОБА_9 має статус дитини сироти, на цей час навчається та мешкає в м.Дніпродзержинськ.
Показами законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_19 , яка в суді охарактеризувала сина ОСОБА_18 з позитивної сторони й зазначила, що через ці події її син сильно переживає, що так вчинив.
Показами законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_13 , який у суді охарактеризував сина з позитивної сторони.
Показами законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_16 , який охарактеризував сина з позитивної сторони, та вказав, що син жалкує про свій вчинок.

А також дослідженими письмовими доказами по справі:
Протоколом огляду від 27.11.2015 року з фототатблицею, відповідно до якого оглянута ділянка місцевості, розташована у парку 40-річчя визволення по вул.Героїв Сталінграду в м.Дніпро та вул.Запорізьке шосе в м.Дніпро. В ході даного огляду нічого не вилучено ( том 1 а.с.7-8).
Протоколом огляду від 01.12.2015 року, в ході якого за участю ОСОБА_44 оглянутий неповнолітній ОСОБА_6 , який добровільно видав мобільний телефон «lenovoS660» серійний номер НОМЕР_2 , в якому знаходяться сім-карти мобільних операторів «Лайф» та «МТС» та карта пам`яті ( том 1 а.с.21).
Протоколом огляду від 01.12.2015 року, згідно з якого предметом огляду є добровільно видана ОСОБА_12 гумова маска сіро-зеленого кольору. Як пояснив ОСОБА_12 вказану маску йому дав ОСОБА_6 27.11.2015 року для приховування обличчя (том 1 а.с.26).
Копіями документів на мобільний телефон «lenovoS660» ( том 1 а.с.45-47).
Копією сторінки в соціальній мережі «Вконтакті» ОСОБА_45 , переписки з ОСОБА_27 ( том 1 а.с.48-49).
Протоколом пред`явлення для впізнання від 02.12.2015 року з фототаблицею, відповідно до якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_29 в присутності педагога ОСОБА_39 серед пред`явлених для впізнання осіб впізнав особу під №1, з якою зустрівся 27.11.2015 року. Згідно до протоколу, впізнаною особою є ОСОБА_9 ( том 1 а.с.60-63).
Протоколом пред`явлення для впізнання від 02.12.2015 року з фототаблицею, відповідно до якого свідок ОСОБА_46 в присутності педагога ОСОБА_39 серед пред`явлених для впізнання осіб впізнав особу під №4, з якою зустрівся 01.12.2015 року. Згідно до протоколу, впізнаною особою є ОСОБА_9 ( том 1 а.с.64-67).
Протоколом пред`явлення для впізнання від 02.12.2015 року з фототаблицею, відповідно до якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_29 в присутності педагога ОСОБА_39 , законного представника ОСОБА_7 , серед пред`явлених для впізнання осіб впізнав особу під №2, яка відносно нього скоїла грабіж. Згідно до протоколу, впізнаною особою є ОСОБА_6 ( том 1 а.с.68-71).
Висновком експерта №70/34-218 від 13.12.2015 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Lenovo» моделі «S660» станом на 27.11.2015 року становила 2 257 грн. 14 коп. ( том 1 а.с.81-83).
Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 08.12.2015 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_29 серед наданих речей впізнав маску під № НОМЕР_3 , в яку був одягнутий хлопець, який у нього відібрав гроші у парку 27.11.2015 року ( том 1 а.с.90-92).
Протоколом огляду від 10.12.2015 року з фототаблицею, згідно до якого предметом огляду є мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «S660» та встановлено ІМЕІ ( том 1 а.с.93-95, а.с.124-126), який визнано речовим доказом ( том 1 а.с.127-128) та переданий на зберігання потерпілому ( том 1 а.с.130) .
Протоколом слідчого експерименту від 27.01.2016 року, відповідно до якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_29 в присутності законного представника ОСОБА_5 розповів про обставини скоєння відносно нього грабежу ( том 2 а.с.49-52), з наданим відеозаписом, який був відтворений під час судового розгляду ( том2 а.с.53).
Протоколом слідчого експерименту від 28.01.2016 року, відповідно до якого неповнолітній ОСОБА_6 в присутності законного представника, на місці скоєння кримінального правопорушення розповів про обставини пограбування ОСОБА_29 ( том 1 а.с.58-59), з наданим відеозаписом, який був відтворений під час судового розгляду ( том2 а.с.62).

Таким чином, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_28 , ОСОБА_12 та ОСОБА_18 , оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Так, відповідно до норм діючого законодавства, грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.
Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_28 , ОСОБА_18 вступив у попередню змову, мали на меті саме заволодіти майном потерпілого ОСОБА_29 , тобто усвідомлювали протиправний характер своїх дій, розуміли, що незаконно, без дозволу потерпілого заволоділи належним йому мобільним телефоном та грошовими коштами, якими розпорядилися на власний розсуд, тобто скоїли грабіж.
При цьому, сама поведінка обвинувачених під час подій 27.11.2015 року, які маючи реальну можливість покинути місце злочину та не вчиняти заплановане після того як побачили ОСОБА_29 , маючи перевагу в чисельності, при цьому ОСОБА_18 одягнув маску, а ОСОБА_28 балаклаву, побачили у потерпілого ОСОБА_29 мобільний телефон, а потім грошові кошти, застосовуючи погрози, що не є небезпечними для життя та здоров`я, відкрито заволоділи цим майном, не маючи дозволу потерпілого.
Так, як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні, у тому числі в ході проведення слідчого експерименту, потерпілий ОСОБА_29 давав послідовні покази про обставини скоєння злочину і ролі кожного з обвинувачених, викриваючи останніх в скоєнні злочину відносно нього, при цьому вказував на узгодженість їх дій.
Стверджував на тому, що в парку ОСОБА_6 наполягав на тому, щоб він віддав йому мобільний телефон. Він злякався за своє життя та здоров`я, так як хлопців було четверо, а тому дістав свій мобільний телефон марки «Lenovo660», який у нього відразу вихопив з рук ОСОБА_6 . В цей час ОСОБА_9 , яка стояла поряд, не злякалась дій обвинувачених та не перешкоджала їм. Інші хлопці обвинувачені, весь час стояли поруч із ОСОБА_6 , тобто були заодно.

Також, як вказав потерпілий, обвинувачені стали вимагати в нього грошові кошти, й він передав їм гаманець, в якому було 350 гривень. Вважає, що обвинувачені та ОСОБА_9 діяли заодно, так як останні знали його по імені, а ОСОБА_9 на допомогу не кликала, не перешкоджала діям обвинувачених.

Показання потерпілого об`єктивно підтверджуються письмовими доказами по справі в їх сукупності, а також відтвореним під час судового розгляду відеозаписом даної слідчої дії.
Крім того, покази потерпілого щодо послідовності та обставин скоєного кримінального правопорушення підтверджуються наявною в матеріалах справи схемою ( том 1 а.с.52), де потерпілий вказав як місце зустрічі з ОСОБА_9 , так і місце скоєння злочину, що знайшло своє об`єктивне підтвердження під час судового розгляду.
Також, потерпілий ОСОБА_29 в ході проведення слідчої дії як впізнання, вказав саме на обвинуваченого ОСОБА_6 , котрий відкрито заволодів його майном (том 1 а.с.68-71).
Всі ці покази потерпілого не викликають у суду сумнівів, є достовірними, так як повністю знайшли своє підтвердження вищезазначеними доказами, враховуючи, що потерпілий ОСОБА_29 до подій злочину не був знайомий з неповнолітніми обвинуваченими, будь-яких відносин з ними не підтримував, і між ними не було неприязних стосунків,ОСОБА_9 та інших обвинувачених побачив вперше.

Таким чином, судом не здобуто об`єктивних даних, які б свідчили про наявність у потерпілого ОСОБА_29 будь-яких причин обмовляти обвинувачених.

Крім того, самі обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_28 та ОСОБА_18 не заперечували того факту, що дійсно 27.11.2015 року перебували в парку із потерпілим ОСОБА_29 , якого за домовленістю привела ОСОБА_9 . Про ці обставини підтвердив обвинувачений ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту.

Під час допиту в суді потерпілий заявляв, що обвинувачені погрожували йому, казали, що якщо він не віддасть їм телефон та грошові кошти, то йому буде ще гірше. Ці погрози з боку групи обвинувачених він сприймав як реальні і достеменно розумів, що обвинувачені поб`ють його, якщо він не надасть їм телефон та гроші. Потім цей телефон забрав у нього ОСОБА_6 .
Суд вважає, що дії обвинувачених, під час яких висловлювались погрози на адресу потерпілого, свідчать про те, що обвинувачені бажали, щоб у потерпілого склалось враження, що якщо він протидіятиме обвинуваченим, й не виконає вимог, ця погроза буде реалізована, й у потерпілого дійсно склалось таке враження і саме тому він сприймав ці погрози як реальні.
Тобто, суб`єктивне сприйняття потерпілим цих дій обвинувачених при вчиненні злочину, обстановка та обставини його скоєння, свідчать про наявність умислу саме на пограбування ОСОБА_29 з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я зкорисливого мотиву.

Суд вважає, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_28 та ОСОБА_18 усвідомлювали протиправний характер своїх дій і розуміли, що незаконно, в присутності співучасників, які не перешкоджали діям одне одного, відкрито заволоділи мобільним телефоном та грошовими коштами потерпілого ОСОБА_29 .
При цьому, в процесі заволодіння майном потерпілого, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_28 та ОСОБА_18 мали реальну можливість залишити місце скоєння злочину, перешкодити і припинити дії співучасників, проте ніяких дій не робили, при цьому ОСОБА_12 , ОСОБА_28 та ОСОБА_18 перебували в безпосередній близькості від потерпілого та ОСОБА_6 , спостерігали за навколишнім середовищем і подіями, що відбувалися, тим самим забезпечували злочинні дії співучасників.
Також дії обвинуваченої ОСОБА_9 свідчать про її активну роль та співучасть у скоєнні даного злочину. Судом встановлено, що ОСОБА_9 також мала реальну можливість залишити місце скоєння злочину, перешкодити і припинити дії співучасників ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_28 та ОСОБА_18 , проте ніяких дій при цьому не робила, а активно брала участь в даному злочині, згідно своєї ролі, за домовленістю із останніми, відвела потерпілого ОСОБА_29 до парку в місце, де були відсутні перехожі, де б ніхто зі сторонніх осіб не перешкодив їх діям, тим самим забезпечив злочинні дії співучасників, а потім постійно знаходячись разом з іншими співучасниками, не перешкоджаючи та е припиняючи, погоджувалась зі всіма їхніми діями.
Суд вважає, що саме з метою пограбування, обвинувачені, всупереч волі потерпілого, достовірно знаючи, що в інший спосіб не зможуть заволодіти його майном, з метою досягнення свого злочинного наміру, скориставшись чисельною більшістю, перевагою та наявністю на обличчях масок, погрозами побиття, й тим самим психологічно впливаючи на потерпілого, відкрито заволоділи мобільним телефоном ОСОБА_29 та його грошовими коштами, які в подальшому розділили між собою.
Зазначені докази свідчать про те, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_28 та ОСОБА_18 діяли з єдиним умислом, при цьому кожен з них виконував відведену йому роль в скоєнні злочину, їх дії були узгодженими та послідовними, що вказує на наявність попередньої змови між ними.
Враховуючи наведене, суд визнає неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинені за попередньою змовою групою осіб, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.
При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є неповнолітнім, скоїв злочин у віці 16 років, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також не знаходився на обліку в службі у справах дітей, виключно позитивно характеризується як за місцем навчання, так і за місцем мешкання, його відношення до скоєного, стан здоров`я, умови його життя та виховання, що виховується в неповній сім`ї, відшкодування шкоди, вплив дорослих, рівень інтелектуального і вольового розвитку та інші особливості неповнолітнього щодо ставлення до суспільних цінностей і існуючих у суспільстві вимог щодо правил поведінки, готовність до їх сприйняття і коригування своєї поведінки, здатність до самооцінки свого поступку.
У відповідності до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 суд визнає його щире каяття, вчинення злочину в неповнолітньому віці, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину.
У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_6 злочину, керуючись принципом найкращих інтересів дитини встановленим у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, з урахуванням особи обвинуваченого, вчинення ним злочину в неповнолітньому віці, вперше, позитивні характеристики за місцем мешкання та навчання, його вiдношення до вчиненого, відшкодування шкоди, щире каяття, стан здоров`я, усвідомлення обвинуваченим ОСОБА_6 вчиненого, який зробив вiдповiдні висновки та надав належну оцінку своїй поведінці, готовність нести передбачену законом відповідальність, обставини скоєного злочину, роль та участь обвинуваченого, а також те, що згiдно ст.50 КК України покарання має на метi не тiльки кару, а й виправлення засудженого, а відтак, на підставі ч.1 ст. 69 КК України суд вважає можливим призначення обвинуваченому ОСОБА_6 основного покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.186 КК України, що тим самим буде найменше порушувати звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідати його віковим та психологічним особливостям.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75, 104 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, як таке, що буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Суд визнає неповнолітню обвинувачену ОСОБА_9 винною у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, а її умисні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинені за попередньою змовою групою осіб, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.
При призначенні покарання неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким, обставини його вчинення, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, є неповнолітньою, скоїла злочин у віці 16 років, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також не знаходилась на обліку в службі у справах дітей, позитивно характеризується за місцем навчання та за місцем мешкання, відшкодування шкоди, її відношення до скоєного, стан здоров`я, умови життя та виховання, що має статус дитини-сироти, вплив дорослих, рівень інтелектуального і вольового розвитку та інші особливості неповнолітньої щодо ставлення до суспільних цінностей і існуючих у суспільстві вимог щодо правил поведінки, готовність до їх сприйняття і коригування своєї поведінки, здатність до самооцінки свого поступку.
У відповідності до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_9 суд визнає щире каяття, вчинення злочину в неповнолітньому віці, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину.
У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_9 , судом не встановлено.
Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого неповнолітньою ОСОБА_9 злочину, керуючись принципом найкращих інтересів дитини встановленим у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, з урахуванням особи обвинуваченої, вчинення злочину в неповнолітньому віці, вперше, позитивні характеристики за місцем мешкання та навчання, її вiдношення до вчиненого, щире каяття, стан здоров`я, відшкодування шкоди, усвідомлення обвинуваченою ОСОБА_9 вчиненого, яка зробила вiдповiдні висновки та надала належну оцінку своїй поведінці, готовність нести передбачену законом відповідальність, обставини скоєного злочину, роль та участь обвинуваченої, а також те, що згiдно ст.50 КК України покарання має на метi не тiльки кару, а й виправлення засудженого, а відтак, на підставі ч.1 ст. 69 КК України суд вважає можливим призначення обвинуваченій ОСОБА_9 основного покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.186 КК України, що тим самим буде найменше порушувати звичайний уклад життя неповнолітньої та відповідати її віковим та психологічним особливостям.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75, 104 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, як таке, що буде необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Також, суд визнає неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 винним у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинені за попередньою змовою групою осіб, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.
При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_12 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є неповнолітнім, скоїв злочин у віці 15 років, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також не знаходився на обліку в службі у справах дітей, виключно позитивно характеризується як за місцем навчання, так і за місцем мешкання, його відношення до скоєного, відшкодування шкоди, стан здоров`я, умови його життя та виховання, що виховується в неповній сім`ї, вплив дорослих, рівень інтелектуального і вольового розвитку та інші особливості неповнолітнього щодо ставлення до суспільних цінностей і існуючих у суспільстві вимог щодо правил поведінки, готовність до їх сприйняття і коригування своєї поведінки, здатність до самооцінки свого поступку.
У відповідності до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_12 суд визнає його щире каяття, вчинення злочину в неповнолітньому віці, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину.
У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_12 , судом не встановлено.
Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_12 злочину, керуючись принципом найкращих інтересів дитини встановленим у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, з урахуванням особи обвинуваченого, вчинення ним злочину в неповнолітньому віці, вперше, позитивні характеристики за місцем мешкання та навчання, відшкодування шкоди, його вiдношення до вчиненого, щире каяття, стан здоров`я, усвідомлення обвинуваченим ОСОБА_12 вчиненого, який зробив вiдповiдні висновки та надав належну оцінку своїй поведінці, готовність нести передбачену законом відповідальність, обставини скоєного злочину, роль та участь обвинуваченого, а також те, що згiдно ст.50 КК України покарання має на метi не тiльки кару, а й виправлення засудженого, а відтак, на підставі ч.1 ст. 69 КК України суд вважає можливим призначення обвинуваченому ОСОБА_12 основного покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.186 КК України, що тим самим буде найменше порушувати звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідати його віковим та психологічним особливостям.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75, 104 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, як таке, що буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд визнає неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_28 винним у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинені за попередньою змовою групою осіб, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.
При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_28 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є неповнолітнім, скоїв злочин у віці 16 років, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також не знаходився на обліку в службі у справах дітей, виключно позитивно характеризується як за місцем навчання, так і за місцем мешкання, відшкодування шкоди, його відношення до скоєного, стан здоров`я, умови його життя та виховання, що виховується в неповній сім`ї, вплив дорослих, рівень інтелектуального і вольового розвитку та інші особливості неповнолітнього щодо ставлення до суспільних цінностей і існуючих у суспільстві вимог щодо правил поведінки, готовність до їх сприйняття і коригування своєї поведінки, здатність до самооцінки свого поступку.
У відповідності до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_28 суд визнає його щире каяття, вчинення злочину в неповнолітньому віці, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину.
У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_28 , судом не встановлено.
Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_28 злочину, керуючись принципом найкращих інтересів дитини встановленим у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, з урахуванням особи обвинуваченого, вчинення ним злочину в неповнолітньому віці, вперше, позитивні характеристики за місцем мешкання та навчання, відшкодування шкоди, його вiдношення до вчиненого, щире каяття, стан здоров`я, усвідомлення обвинуваченим ОСОБА_28 вчиненого, який зробив вiдповiдні висновки та надав належну оцінку своїй поведінці, готовність нести передбачену законом відповідальність, обставини скоєного злочину, роль та участь обвинуваченого, а також те, що згiдно ст.50 КК України покарання має на метi не тiльки кару, а й виправлення засудженого, а відтак, на підставі ч.1 ст. 69 КК України суд вважає можливим призначення обвинуваченому ОСОБА_28 основного покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.186 КК України, що тим самим буде найменше порушувати звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідати його віковим та психологічним особливостям.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_28 покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75, 104 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, як таке, що буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи наведене, суд визнає неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_18 винним у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинені за попередньою змовою групою осіб, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.
При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_18 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є неповнолітнім, скоїв злочин у віці 15 років, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також не знаходився на обліку в службі у справах дітей, виключно позитивно характеризується як за місцем навчання, так і за місцем мешкання, його відношення до скоєного, відшкодування шкоди, стан здоров`я, умови його життя та виховання, що виховується в повній сім`ї, вплив дорослих, рівень інтелектуального і вольового розвитку та інші особливості неповнолітнього щодо ставлення до суспільних цінностей і існуючих у суспільстві вимог щодо правил поведінки, готовність до їх сприйняття і коригування своєї поведінки, здатність до самооцінки свого поступку.
У відповідності до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_18 суд визнає його щире каяття, вчинення злочину в неповнолітньому віці, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину.
У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_18 , судом не встановлено.
Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_18 злочину, керуючись принципом найкращих інтересів дитини встановленим у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, з урахуванням особи обвинуваченого, вчинення ним злочину в неповнолітньому віці, вперше, позитивні характеристики за місцем мешкання та навчання, відшкодування шкоди, його вiдношення до вчиненого, щире каяття, стан здоров`я, усвідомлення обвинуваченим ОСОБА_18 вчиненого, який зробив вiдповiдні висновки та надав належну оцінку своїй поведінці, готовність нести передбачену законом відповідальність, обставини скоєного злочину, роль та участь обвинуваченого, а також те, що згiдно ст.50 КК України покарання має на метi не тiльки кару, а й виправлення засудженого, а відтак, на підставі ч.1 ст. 69 КК України суд вважає можливим призначення обвинуваченому ОСОБА_18 основного покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.186 КК України, що тим самим буде найменше порушувати звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідати його віковим та психологічним особливостям.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_18 покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75, 104 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, як таке, що буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370-374, 484-485 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Визнати неповнолітнього ОСОБА_22 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначити неповнолітньому ОСОБА_47 покарання за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та 6 (шість) місяців.

На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_22 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК Україниперіодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід, обраний неповнолітньому ОСОБА_47 , у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Визнати неповнолітню ОСОБА_48 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначити неповнолітній ОСОБА_49 покарання за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та 6 (шість) місяців.

На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_48 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового злочину, зобов`язавши її відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК Україниперіодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Визнати неповнолітнього ОСОБА_50 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначити неповнолітньому ОСОБА_51 покарання за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та 6 (шість) місяців.

На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_50 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК Україниперіодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід, обраний неповнолітньому ОСОБА_51 , у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Визнати неповнолітнього ОСОБА_25 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначити неповнолітньому ОСОБА_52 покарання за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та 6 (шість) місяців.

На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_25 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК Україниперіодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід, обраний неповнолітньому ОСОБА_52 , у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Визнати неповнолітнього ОСОБА_53 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначити неповнолітньому ОСОБА_54 покарання за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та 6 (шість) місяців.

На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_53 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК Україниперіодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід, обраний неповнолітньому ОСОБА_54 , у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Речові докази мобільний телефон марки «Lenovo S660» ( том 1 а.с.127-128, а.с.130) вважати повернутим власнику потерпілому ОСОБА_29 , карту micro SD, дві сім картки мобільного оператора «Лайф» та «МТС», маску ( том 1 а.с.127-129) знищити.

Стягнути з неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_28 та ОСОБА_18 , а у разі відсутності самостійного заробітку або доходу з їх законних представників ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 на користь держави документально підтверджені витрати при проведенні експертизи №70/34-218 від 13.12.2015 року у сумі 245 грн. 52 коп. (том 1 а.с.30).

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після проголошення вручається неповнолітнім обвинуваченим та прокурору.
Суддя ОСОБА_1