Провадження № 1-кп/331/502/2017

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«27» грудня 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001915 від 22.06.2017 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта повна загальна середня, офіційно не працевлаштованого, сімейний стан не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2017 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на нанесення тілесного ушкодження, діючи умисно, знаходячись біля будинку № 2-а по вулиці Запорізькій в місті Запоріжжі, в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, наніс кулаком правої руки не менше чотирьох ударів в обличчя потерпілої, не менше двох ударів кулаком правої руки по тулубу потерпілої, не менше п`яти ударів взутою правою ногою по лівому стегну, лівому колінному суглобу, області правого стегна, області правої гомілки та правого колінного суглобу потерпілої, спричинивши ОСОБА_4 ушкодження у вигляді синців в області правого плеча, в області лівого ліктьового суглобу, в області лівої кисті в проекції 1-го пальця, на нижній щелепі зліва біля кута, в області лівого стегна, в області лівого колінного суглобу, в області правого стегна, в області правої гомілки, садно в області правого колінного суглобу, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково, підтвердив факт нанесення потерпілій тілесних ушкоджень, проте заперечував їх кількість та механізм спричинення та пояснив суду, що з потерпілою ОСОБА_4 з жовтня 2016 роки вони зустрічалися як пара та перебували у близьких стосунках.

Так, 22 червня 2017 року приблизно о третій годині дня, він направлявся до свого товариша ОСОБА_8 та в районі зупинки громадського транспорту «Малий ринок» зустрів потерпілу ОСОБА_4 . Напередодні цих подій, до нього дійшли плітки про відносини потерпілої з іншим хлопцем, тому він підійшов до ОСОБА_4 , з метою отримання пояснень та з`ясування ситуації. Розмова в них не склалася, натомість відбулася сварка, в ході якої, він не те що б вдарив її, а долонею ляснув кілька разів по ногам, а саме, по стегнам. В ході сварки, у потерпілої відбувалася істерика, вона схопила палицю і вдарила його, у відповідь він дав їй ляпас в обличчя, від якого вона впала на асфальт. Потерпіла не зупинилась, взяла каміння та почала кидати в нього, у відповідь він дав їй ще один ляпас, вона знову впала. ОСОБА_9 у потерпілої не припинялась, вона плакала та кричала, він схопив її за руку та сказав, щоб вона йшла додому, а не то, він її вб`є. Потерпіла продовжувала кричати, нецензурно лаятись, після чого в їх сварку почали втручатися перехожі. Один із перехожих намагався його вдарити, але він ударив його на випередження, після чого направився додому. Після цих подій він пішов гуляти з друзями, а ввечері, коли прийшов додому, мати повідомила йому, що приїздила поліція. Дана обставина його здивувала, оскільки потерпілій ОСОБА_4 він серйозних ударів не наносив, ногами не бив, дав їй два ляпаси долонею правої руки по обличчю і кілька разів долонею ляснув по стегнам. Після цієї сварки, через два місяці потерпіла йому зателефонувала і вони продовжили спілкування та почали знову зустрічатися, хоча заяву з поліції потерпіла не забрала.

Позовні вимоги потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди визнає в сумі 1000 гривень, проте в ході судового розгляду не вжив ніяких заходів, щодо відшкодування потерпілій суми шкоди, в розмірі визнаних ним позовних вимог.

Не зважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, доведеність його винуватості та причетності до вчинення вказаного правопорушення, повністю підтверджується наступними доказами, дослідженими безпосередньо в судовому засіданні.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що з обвинуваченим ОСОБА_5 вони перебували в близьких стосунках та деякий час зустрічалися. За декілька днів до цих подій, в них з обвинуваченим склалася конфліктна ситуація на ґрунті ревнощів з боку ОСОБА_5 , з приводу її поїздки до дитячого оздоровчого закладу в якості вожатої.

Так, 22 червня 2017 року, в другій половині дня, вона направлялась по особистим справам по вулиці Запорізькій в м. Запоріжжі в бік гіпермаркету «Ашан». В цей час, до неї ззаду підійшов обвинувачений та декілька разів наніс удари ногою по сідницях. Вона повідомила, що не бажає з`ясовувати з ним стосунки, проте обвинувачений в агресивній формі наполягав на продовженні розмови. В такій формі їх спілкування продовжувалось до тих пір, поки вони не опинились на лавці біля торгівельного центру «Сіті Молл», де обвинувачений кулаком правої руки наніс їй удар в область лівої щелепи. В цей час в лівій руці обвинувачений тримав свій телефон, знімаючи на відео процес побиття, який супроводжував коментарем, як необхідно карати таких дівчат.

Після цього, обвинувачений підвівся, встав навпроти неї та наніс їй взутою ногою удари в область лівого та правого колін. Потім обвинувачений наніс їй удар взутою ногою в область правої голені. Від сильного болю вона схопилась за місце удару долонями рук, після чого обвинувачений наніс їй удар ногою в область лівої кісті. Окрім цього, обвинувачений наніс їй не менше п`яти ударів взутою ногою та не менше двох - трьох ударів кулаком руки область лівого та правого стегна.

Від отриманих тілесних ушкоджень вона отримала синці та забої. Весь процес завдання ушкоджень з боку обвинуваченого супроводжувався нецензурними висловлюваннями в підвищеному тоні, вона ж окрім того, що плакала та благала заспокоїтись, нічого не могла вдіяти.

Після цього вона намагалась втекти, проте обвинувачений наздогнав її на дитячому майданчику, що розташований біля торговельного центру «Сіті Молл». Намагаючись захиститись від подальшого нападу, вона схопила палку та нанесла удар по лівій руці обвинуваченого, після чого, обвинувачений ще раз завдав їй удар кулаком в область лівої щелепи, внаслідок чого вона впала на землю на ліву частину тіла та отримала синець, садно та подряпини на лівому лікті.

Після цього, вона спробувала зробити другу спробу втекти від обвинуваченого. Він наздогнав її біля будинку АДРЕСА_2 , схопив за волосся та потягнув за собою. Вона підібрала камінь та почала кидати в обвинуваченого, після цього обвинувачений схопив її рукою за ліве передпліччя і коли вона намагалась його відштовхнути, отримала не менше двох ударів кулаком по тулубу та один удар по голові в області лівої скроні, внаслідок чого вона впала на праву частину тіла та отримала синець в області правого плеча.

Конфліктна ситуація була припинена після втручання сторонніх перехожих.

Після вказаних подій обвинувачений неодноразово погрожував їй як при зустрічах так і смс-повідомленнями, приходив до неї додому, стукав в двері, вимагав пояснень.

Внаслідок дій обвинуваченого, вона отримала тяжкий емоційний стрес, вживала заспокійливі препарати, деякий час перебувала в стані психозу, емоційно погіршились стосунки із батьками. На даний час вона мало спілкується з друзями, уникає нових знайомств із хлопцями.

Заподіяну, злочинними діями обвинуваченого, маральну шкоду, потерпіла ОСОБА_4 оцінює в сумі 100 000 гривень, на задоволенні позовних вимог наполягає, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , пояснив суду, що в кінці червня 2017 року, приблизно о 15 годині 40 хвилин, він йшов за дитиною до дитячого садку. Біля будинку АДРЕСА_3 побачив словесну перепалку обвинуваченого з потерпілою. Обвинувачений був емоційно збудженим, поводив себе агресивно, нападав на потерпілу, використовував некоректну мову, виражався нецензурною лайкою в бік потерпілої. Потерпіла в цей час плакала та закривала обличчя долонями рук, від сльоз її обличчя було червоним. Весь час вона повторювала, що обвинувачений бив її. Він звернувся до обвинуваченого та запитав навіщо він це зробив. Останній пояснив, що він вчиняє правильно, таких дівчат потрібно тільки бити. Він підійшов до обвинуваченого, намагаючись його заспокоїти та пояснити, що він не правий. У відповідь від обвинуваченого він отримав удар. Він запропонував потерпілій супроводити її додому, проте вона на його пропозицію ніяк не відреагувала. Потім до потерпілої підійшла якась жінка та почала її заспокоювати, тому він пішов по своїм справам.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , пояснив суду, що потерпіла ОСОБА_4 є його дочкою.

Так, 22 червня 2017 року, у вечірній час доби його дочка прийшла додому і закрилася у себе в кімнаті. Він намагався достукатися до неї. Приблизно через годину вона вийшла з кімнати і на її обличчі він побачив почервоніння, наче від ударів. Крім того, вона перебувала у психологічно подавленому стані. Через деякий час вона розповіла, що її побив її колишній хлопець ОСОБА_5 , який весь процес побиття знімав на камеру і транслював його в Інтернеті. Після цього він зателефонував в службу «102», а згодом, вони звернулися із заявою до поліції.

Після того, як вони подали заяву до поліції, дочка показувала йому смс-повідомлення ображаючого характеру, які їй надсилав обвинувачений.

Крім того, обвинувачений періодично підстерігав його дочку біля під`їзду, намагався з`ясувати стосунки. Одного разу обвинувачений намагався потрапити до їх квартири, якимось металевим пристроєм бив по їх вхідним дверям, вимагав зустрічі з його дочкою, після чого йому довелось викликати поліцію.

Разом з тим, був ще випадок, коли дочка подзвонила в домофон та попросила, щоб він спустився, оскільки обвинувачений знову підстерігав її біля під`їзду. Він вийшов та намагався пояснити ОСОБА_5 , щоб той залишив їх у спокої. Проте обвинувачений почав неадекватно реагувати на його прохання, чіплявся до дочки, що змусило його відштовхнути обвинуваченого від дочки та знову викликати поліцію.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що влітку 2017 року, в післяобідній час, він вигуляв свого собаку в районі дитячого майданчика вздовж Набережної магістралі. Був свідком конфлікту між обвинуваченим та потерпілою, в ході якого обвинувачений на підвищених тонах звинувачував в чомусь потерпілу, остання сиділа на лавці та, закривши обличчя руками, плакала. В ході конфлікту, він побачив, як обвинувачений вдарив кулаком в обличчя потерпілої. Підійти ближче та завадити конфлікту він не міг, оскільки у нього собака бійцівської породи, яка могла неадекватно зреагувати на сварку.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що в кінці червня 2017 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, він вигулював свого собаку по Набережній магістралі в районі будинку АДРЕСА_2 , де побачив обвинуваченого та потерпілу, які йшли в сторону двору будинку та сварились і періодично зупинялись. Дівчина плакала, а обвинувачений в цей час кричав на неї, нецензурно лаявся та своїми ногами наніс приблизно п`ять ударів в нижню частину ноги потерпілої, намагаючись зробити так, щоб вона впала.

Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_14 пояснила суду, що по даному кримінальному провадженню вона проводила судово-медичну експертизу потерпілої ОСОБА_4 . Для надання експертного висновку вона проводила огляд потерпілої ОСОБА_4 , під час якого були виявлені синці в області правого плеча, області лівого ліктьового суглоба, в області лівої кисті в проекції першого пальця, на нижній щелепі зліва біля кута нижньої щелепи, в області лівого стегна на зовнішній поверхні декілька синців, також синці в області правого стегна, правої гомілки, садно в області правого колінного суглобу. При однократному падінні утворення травм такого характеру виключається. Під час огляду було виявлено приблизно одинадцять травматичних впливів, що призвело до не менше одинадцяти тілесних ушкоджень. Травмуючий предмет, який спричинив тілесні ушкодження, визначала по формі самих пошкоджень, по їх структурі та характеристиці. При огляді потерпілої, тілесних ушкоджень на тулубі останньої виявлено не було, оскільки потерпіла ОСОБА_4 звернулася до експертної установи на наступний день після їх отримання, а синці такого характеру, можуть проявитися тільки на другий-третій день після їх отримання. Пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 щодо характеру нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілій при співставленні з характером тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 , не відповідають механізму їх нанесення і є малоймовірними, оскільки від ляпасів, їх локалізація та ширина травмованої ділянки була би більш обширною та відобразилась, як приклад, на всій щоці, а не тільки на нижній щелепі.

Ушкодження на тілі потерпілої утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути як кулак так і взуття обвинуваченого.

Крім того, провина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами:

- рапортом старшого інспектора Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, згідно якого 22.06.2017 року о 20-21 годині надійшло повідомлення зі служби «102», в якому громадянин ОСОБА_11 повідомив, що його донька ОСОБА_4 прийшла додому та повідомила, що близько 17-00 години її знайомий на ім`я ОСОБА_15 побив її біля будинку АДРЕСА_3 , очікують на наряд поліції за адресою: АДРЕСА_4 (а.п. 81);

- рапортом старшого інспектора Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, згідно якого 22.06.2017 року о 20-40 годині зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що заявник ОСОБА_11 бажає самостійно звернутись до ОСОБА_16 (а.п. 82);

- рапортом старшого інспектора Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, згідно якого 23.06.2017 року о 00-27 годині через службу «102» від лікаря ОСОБА_17 надійшло повідомлення про те, що у громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 діагностований забій м`яких тканин голови, обличчя та носу, остання відпущена додому (а.п. 83);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.06.2017 року, згідно якого ОСОБА_4 просить вжити заходів до громадянина ОСОБА_5 , який заподіяв їй тілесні ушкодження (а.п. 84);

- висновком експерта № 1647 від 23.06.2017 року, складеного за результатами судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_4 , 1999 року народження, відповідно до змісту якого синці в області правого плеча, в області лівого ліктьового суглобу, в області лівої кисті в проекції 1-го пальця, на нижній щелепі зліва біля кута, в області лівого стегна, в області лівого колінного суглобу, в області правого стегна, в області правої гомілки, садно в області правого колінного суглобу у потерпілої ОСОБА_4 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які утворилися від дії тупих предметів. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному потерпілою та зазначеним обставинам справи. У виявлених тілесних ушкодженнях характерні особливості травмуючих предметів не відобразилися і утворення вказаних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту потерпілої ОСОБА_4 виключається. Виявлені тілесні ушкодження утворилися не менш ніж від 11-ти травматичних дій (а.п. 86-87);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.06.2017 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_5 як особу, який 22.06.2017 року в період часу з 16-00 години до 17-00 години біля будинку № 2 по вул. Запорізькій в м. Запоріжжі бив дівчину (а.п. 88-90);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.06.2017 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_5 як особу, який 22.06.2017 року близько 16-00 години, на дитячому майданчику поблизу будинку № 2-а по вул. Запорізькій в м. Запоріжжі бив дівчину (а.п. 91-93);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.09.2017 року за участі потерпілої ОСОБА_4 , яка в присутності двох понятих пояснила механізм нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_5 , який був відтворений за допомогою статиста (а.п. 94-100);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.09.2017 року за участі обвинуваченого ОСОБА_5 , який в присутності двох понятих пояснив обставини вчиненого ним злочину та за допомогою статиста був відтворений механізм нанесення потерпілій ОСОБА_4 ударів по обличчю, тулубу, руках та ногах (а.п. 101-108).

Таким чином твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що кількість та механізм спричинення потерпілій тілесних ушкоджень не відповідає пред`явленому обвинуваченню, суд вважає непереконливими.

Такий висновок суду ґрунтується на аналізі показань, допитаних в ході судового розгляду, потерпілої, свідків та експерта.

Так, потерпіла в судовому засіданні докладно та послідовно пояснила механізм нанесення їй обвинуваченим тілесних ушкоджень. Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_12 підтвердили той факт, що обвинувачений наносив потерпілій удари саме кулаком, а не долонями. Свідок ОСОБА_13 пояснив, що обвинувачений ногами, а не долонями, наніс приблизно п`ять ударів в нижню частину ноги потерпілої.

Експерт ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що під час огляду потерпілої ОСОБА_4 , на тілі останньої було виявлено приблизно одинадцять травматичних впливів, що призвело до не менше одинадцяти тілесних ушкоджень. Разом з цим зауважила, що механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , зазначений обвинуваченим ОСОБА_5 є малоймовірним, оскільки ширина травмованої поверхні від ляпасів була би більш обширною, ніж від удару кулаком.

Окрім цього, при оголошенні в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту від 27.09.2017 року за участі обвинуваченого, судом надавалась можливість обвинуваченому надати пояснення або коментарі з приводу даного письмового доказу, проте обвинувачений не скористався свої правом заперечувати або іншим чином висловлювати свої сумніви у достовірності, викладених в ньому фактів щодо механізму нанесення потерпілій тілесних ушкоджень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що показання потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , пояснення експерта ОСОБА_14 , досліджені судом письмові докази є достовірними та такими, що узгоджуються як в деталях, так і в цілому про обставини заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, у даних осіб суд не вбачає підстав обмовляти обвинуваченого ОСОБА_5 , а тому, вони покладені в основу вироку.

Разом з тим, показання свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 суд не бере до уваги і не вважає їх інформативними, оскільки дані свідки не були безпосередніми очевидцями подій, які інкримінуються обвинуваченому і про обставини цих подій їм нічого не відомо.

Так, свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що обвинуваченого ОСОБА_5 знає з дитинства, підтримує з ним приятельські стосунки, бачив його декілька разів разом з потерпілою. Охарактеризувати обвинуваченого може, як людину із запальним характером, проте вважає його чуйним та дружнім.

Свідок ОСОБА_19 пояснила суду, що вона є матір`ю обвинуваченого. Свого сина може охарактеризувати, як добру, відкриту, емоційну людину, якому притаманне почуття ревнощі.

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.

Обвинувачений ОСОБА_5 судимості не має і раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вчинив злочин невеликої тяжкості, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується з позитивного боку, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має джерела доходу, перебуває на утриманні матері, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває, моральну шкоду, спричинену потерпілій не відшкодував і ніяких заходів щодо її відшкодування не здійснив, вибачення потерпілій не приніс, у вчиненому не розкаявся.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому суд не вбачає.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд виходить з наступного.

Санкцією ч. 1 ст. 125 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу, громадських робіт або виправних робіт.

Виходячи із системного аналізу положень ст. 53 КК України, штраф становить собою міру покарання, що виражається у стягненні із засудженого в дохід держави певної суми грошей.

Зі змісту статті 57 КК України вбачається, що виправні роботи відбуваються тільки за місцем роботи засудженого, призначаються на певний строк і протягом цього строку із заробітку засудженого здійснюються відрахування в дохід держави.

Громадські роботи, як зазначено в ст. 56 КК України полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Як встановлено в ході судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, ніякого джерела доходу не має, тому такі покарання майнового характеру, як штраф та виправні роботи суд не вбачає підстав застосовувати.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, а також той факт, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння завдало моральних страждань потерпілій, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді громадських робіт, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання стосовно позовних вимог потерпілої ОСОБА_4 щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь моральної шкоди в розмірі 100000 гривень, суд приходить до наступного.

Як передбачено ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій у результаті кримінального правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. До того ж ч. 5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частина 1 ст. 1167 ЦК України визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди: моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини у заподіянні такої шкоди.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Як на спричинення обвинуваченим потерпілій моральної шкоди, остання посилається на те, що в результаті протиправних дій обвинуваченого вона зазнала сильного фізичного болю та душевних страждань, пов`язаних з ушкодженням здоров`я, необхідністю відновлення попереднього стану здоров`я, у пережитих хвилюваннях, які були спровоковані внаслідок злочинних дій обвинуваченого.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, потерпіла ОСОБА_4 виходила з характеру вчиненого злочину, який є умисним, глибини фізичних і душевних страждань, спричинених їй як потерпілій, наслідків вимушених змін в її житті, що полягало в істотному порушенні її звичайного порядку життя, оскільки вона вимушена витрачати час та кошти на відновлення свого здоров`я та захист своїх прав у кримінальному провадженні. Внаслідок поведінки обвинуваченого при заподіянні їй тілесних ушкоджень, вона отримала емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності та тривоги, що тривають до теперішнього часу, в неї з`явився страх за своє життя та здоров`я, її емоційний стан погіршився, виникло безсоння та часті головні болі.

Враховуючи викладене, суд находить вимоги потерпілої ОСОБА_4 , які вона оцінює в 100 000 гривень необґрунтовано завищеними і, з врахуванням засад розумності, достатності, співмірності та справедливості, вважає за необхідне зменшити розмір відшкодування моральної шкоди на її користь до 20000 гривень.
Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1