Справа № 541/1383/16-к
Провадження № 1-кс/541/130/2018
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
28 лютого 2018 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Венеславівка Гадяцького району Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України

в с т а н о в и в :
26 лютого 2018 року старший слідчий СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею прокурор та слідчий просили його задовольнити, пославшись на наявність ризиків передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу, посилаючись на те, що він не вчиняв дій, у яких його обвинувачують, а кримінальне провадження є сфальсифікованим з метою помсти за його позицію у інших справах за участю прокуратури. Пояснив, що він, як особа, яка є орендарем Остапівського водосховища протягом декількох років та здійснює зариблення цієї водойми, дійсно у травні 2016 року припинив дії потерпілого та інших осіб, які були з ним, по здійсненню браконьєрського вилову риби в нерестовий період, але у нього з потерпілим був лише словесний конфлікт і ніяких тілесних ушкоджень він йому не наносив. Він раніше не судимий, нагороджений відзнаками за участь у АТО, має постійне місце проживання, з`являвся на виклики до правоохоронних органів та буде з`являтись в подальшому, за час, що пройшов після вказаної у клопотанні події, ніяким чином не впливав на потерпілого та свідків, тому немає підстав для застосування до нього запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_6 направив клопотання про розгляд клопотання слідчого без його участі, в якому вважав, що вказані у клопотанні ризики нічим не обгрунтовані і недоведені, так як їх не існує, а додані до клопотання докази не доводять вини підозрюваного, тому просив у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту відмовити в повному обсязі.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного ОСОБА_4 , вивчивши матеріали клопотання та матеріали, надані учасниками кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що старшим слідчим Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000591 від 29.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У клопотанні, наданому на розгляд слідчого судді, зазначено, що ОСОБА_4 , діючи в співучасті з двома невстановленими слідством чоловіками, діючи відкрито для інших членів суспільства, вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_7 при наступних обставинах.

29 травня 2016 року близько 01 години, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 та двома невстановленими слідством чоловіками, одягненими в камуфляжну форму та «балаклави», що закривали їхні обличчя, маючи при собі 2 дерев`яні бити та собаку породи «Німецька вівчарка», прибули на автомобілі «Форд Транзит» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , до місця, обладнаного для відпочинку, що на березі водосховища «Остапівське» в селі Остапівка Миргородського району поряд з дамбою та автодорогою, де в той час ловили вудками рибу та відпочивали ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Тут, ОСОБА_4 по надуманій ним причині володіння вказаною водоймою та заборони вилову в ній риби, спільно з двома невстановленими слідством чоловіками у камуфляжній формі та «балаклавах», діючи узгоджено між собою, підійшли до ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , де нецензурно висловлюючись на їх адресу, демонструючи таким чином зверхнє ставлення до оточуючих, почали звинувачувати їх у браконьєрстві.

При цьому, один із невстановлених слідством чоловіків у «балаклаві» наніс три удари битою по дерев`яному столу, на якому знаходилася їжа та посуд відпочиваючих, після чого дерев`яною битою, яку тримав у правій руці, наніс ОСОБА_7 один удар по спині та один тичковий удар в область лівої нирки, змусивши його сидіти за столом, заборонивши звертатися до нього, ОСОБА_4 та іншого невстановленого слідством чоловіка у камуфляжній формі та «балаклаві». Одночасно з цим, інший невстановлений слідством чоловік у «балаклаві» наніс ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 по одному удару по спині дерев`яною битою, яку тримав у правій руці, змусивши їх сидіти за столом та заборонив звертатися до нього, ОСОБА_4 та іншого невстановленого слідством чоловіка у камуфляжній формі та «балаклаві», демонструючи таким чином зверхнє ставлення до ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що виражалося в намаганні контролювати їх дії, забороні вільно пересуватися територією та висловлювати власні думки.

В цей час потерпілий ОСОБА_7 дістав з кишені свій мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT-C3322» та ввімкнув в ньому відеокамеру, щоб зафіксувати на відео неправомірні дії осіб, які до них приїхали та, побачивши це, ОСОБА_4 , з метою перешкоджання фіксації за допомогою мобільного телефону обставин події, керуючи діями двох невстановлених слідством чоловіків у камуфляжній формі та «балаклавах», наказав їм забрати в ОСОБА_7 мобільний телефон, після чого, на виконання даної вказівки, один з них підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та, нанісши йому один удар дерев`яною битою, яку тримав у правій руці, по тулубу в лівий бік та ліктьову частину лівої руки, забрав вищевказаний мобільний телефон.

Після цього, ОСОБА_7 , намагаючись уникнути подальшого конфлікту та побиття, встав із-за столу і почав відходити в сторону водосховища. Помітивши це, ОСОБА_4 , з метою самоутвердитись в очах сторонніх осіб за рахунок приниження потерпілого, наздогнав ОСОБА_7 та, нецензурно висловлюючись на його адресу, правою рукою схопив останнього за шию нижче потилиці та намагався таким чином притиснути його до землі, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_7 втратив рівновагу, після чого ОСОБА_4 правою рукою, зжатою в кулак, наніс три удари по тулубу в лівий бік ОСОБА_7

Намагаючись уникнути подальшого побиття, потерпілий ОСОБА_7 відбіг на кілька метрів в напрямку водосховища, де ОСОБА_4 , наздогнавши потерпілого, з метою подальшого знущання над ним, наніс два удари правою рукою, зжатою в кулак, спереду по корпусу ОСОБА_7 , в результаті чого останній впав на землю та закрив обличчя руками, після чого ОСОБА_4 наніс ще три удари правою ногою по тулубу потерпілого.

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_4 , з метою подальшого приниження потерпілого, схопив лежачого ОСОБА_7 за ремінь на штанях, висловлюючись при цьому на його адресу нецензурною лайкою, та потягнув останнього до сміттєвого баку, намагаючись до нього вкинути ОСОБА_7 , тим самим принижуючи його людську гідність перед іншими, однак, зважаючи на опір потерпілого, не довів свого наміру до кінця.

Після цього, ОСОБА_4 , діючи спільно із двома невстановленими чоловіками в «балаклавах», з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи своє домінуюче становище у виниклій ситуації, погрожуючи продовжити застосовувати насильство відносно ОСОБА_7 , силоміць змусив останнього, а також ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 їхати до належного ОСОБА_4 будинковолодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказаними незаконними діями потерпілому ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №168 від 07.06.2016, спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синців, що розташовані по задній поверхні грудної клітини зліва по біляхребтовій задньопідпахвовій лінії, на рівні 7-8; по задній поверхні грудної клітини зліва по біляхребтовій задньопідпахвовій лінії, на рівні 10-11 ребер; на задній поверхні лівого ліктевого суглобу; на боковій поверхні шиї у верхній третині; на задньо-внутрішній поверхні верхньої третини правого передпліччя; саден, що розташовані на задньо-зовнішній поверхні середньої третини шиї; на задній поверхні шиї в нижній третині по хребтовій лінії, які могли утворитися не менш, ніж від 9 (дев`яти) точок прикладання сили тупих твердих предметів, якими, також, могли бути удари кистю руки, стиснутої в кулак, стопи ніг, взутої у взуття, по давності утворення можуть відповідати даті та обставинам, викладеним в описовій частині постанови, та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Як зазначено у клопотанні слідчого, в результаті злочинної діяльності ОСОБА_4 та двох невстановлених слідством чоловіків у камуфляжній формі та «балаклавах», діями яких він керував, було завдано значної шкоди громадському порядку, а також спричинено шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_7 , правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість, наданих йому Конституцією України.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, 22 лютого 2018 року (а.п. 33-35).

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Розумна підозра, згадана в статті 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 § 1(с) навіть не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для вирішення питання про застосування до нього обмежувального заходу. При цьому суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно з якою факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Так, дослідивши додані до клопотання матеріали, а саме: протокол допиту потерпілого від 31 травня 2016 року, протоколи допиту свідка ОСОБА_10 , від 18 червня 2016 року, свідка ОСОБА_9 від 03 червня 2016 року, свідка ОСОБА_11 від 18 червня 2016 року (а.п. 11-22), протоколом проведення слідчого експерименту від 02 червня 2016 року (а.п. 23-25), у їх сукупності, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Слідчий суддя вважає встановленим існування в даний час лише ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Існування вказаного ризику підтверджується тяжкістю кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 .

Наявність ризиків, передбачених п.2, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, суд вважає недоведеними, оскільки суду не було надано об`єктивних даних щодо можливості ОСОБА_4 вчинити інше кримінальне правопорушення та переконливих доказів наявності ризиків впливати на потерпілого або свідків у кримінальному провадженні та знищувати речові докази.

Слідчий суддя вважає, що у своєму клопотанні від 26.02.2018 р. слідчий, в порушення вимог п.6 ч.1 ст. 184 КПК України, не обґрунтував неможливість запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та в достатній мірі не врахував обставини, передбачені п.п. 3-6, 8 ч.1 ст. 178 КПК України.
При цьому ОСОБА_4 є громадянином України, має реєстрацію в України та постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, є приватним підприємцем, має відзнаки за участь у АТО та надання волонтерської допомоги.
Слідчий суддя також вважає, що ризик прямого чи опосередкованого впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків, може бути попереджений шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт.

Достатнім запобіжним заходом для обвинуваченого ОСОБА_4 є особисте зобов`язання, яке згідно з ст.179 КПК України полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу, і застосувати до нього такі обов`язки, передбачені пунктами 1-4, 8 ч.5 вказаної статті: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками обвинувачення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Керуючись ст. 176, 177, 178, 182, 193, 194, 196, 206, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ :
Клопотання старшого слідчого СВ Миргородського ВП ГУНП України в Полтавській області ОСОБА_5 від 26.02.2018 у кримінальному провадженні №0000591 від 29.05.2016 року про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 22 квітня 2018 року, наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає без дозволу слідчого або прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання довідповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватися від спілкування зі свідками обвинувачення, потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 те, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого СВ Миргородського ВП ГУНП України в Полтавській області ОСОБА_5 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000591 від 29.05.2016.

Строк дії ухвали до 22 квітня 2018 року.

Копію цієї ухвали для відому вручити прокурору, підозрюваному і направити для відому слідчому органу досудового розслідування, яким ініційовано розгляд відповідного клопотання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, проте відповідно до положень ст. 205 КПК України дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1