УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2017 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Державної Фіскальної служби України щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР.

На обґрунтування скарги заявник зазначила, що вона 27.07.2017 звернулась до вказаного органу досудового розслідування з електронною заявою про вчинення керівництвом ОСББ «Шепелівський маєток» та ФОП ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ст. 212 КК України.

Водночас, на момент звернення зі скаргою до слідчого судді відомості про зазначене кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесені.

На думку заявника, вказане свідчить про бездіяльність посадових осіб органу досудового розслідування, у зв`язку з цим ОСОБА_3 просила зобов`язати посадових осіб ДФС України внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення відповідно до її заяви та розпочати розслідування.

У судове засідання заявник, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду скарги належним чином, не прибула, просила скаргу розглянути за її відсутності.

Слідчий ДФС України до суду також не прибув, про наявність поважних причин неявки не повідомив.

Неявка слідчого відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

Главою 2 КПК встановлені засади кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесені законність (ст. 9 КПК) та змагальність (ст. 22 КПК).

Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у силу ч. 3 ст. 306 КПК розгляд скарг зазначеної категорії здійснюється за обов`язкової участю особи, яка подала скаргу.

Дане положення у сукупністю з закріпленим статтею 22 КПК принципом змагальності саме на особу, яка звернулася з скаргою, покладає обов`язок обстоювання її правової позиції, доведення обставин, які вона вважає порушенням відповідних прав, свобод та законних інтересів.

Згідно з ч.6 ст. 22 КПК суд зобов`язаний, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Наведені процесуальні норми приводять до висновку про можливість забезпечити дотримання вищевказаних засад кримінального провадження лише за умови присутності особи, яка звернулася з скаргою, як ініціатора відповідного провадження.

Таким чином, неприбуття заявника до суду унеможливило встановлення усіх обставин, які є необхідними для вирішення скарги по суті заявлених вимог.

На підставі викладеного слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для залишення скарги без розгляду.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що прийняття вказаного рішення утворює найбільш сприятливе для заявника становище, оскільки у такому випадку останній має право у визначеному порядку звернутись до слідчого судді з метою оскарження бездіяльності.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 9, 22, 303-306, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Державної Фіскальної служби України залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1