Єдиний унікальний номер справи 185/6199/17
Провадження № 1-кп/185/449/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001459 від 23 травня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченківське Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України - раніше не судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя Запорізької області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, маючого повну середню освіту, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України - раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
23 травня 2017 року о 17.00 год. ОСОБА_4 разом зі ОСОБА_5 , вступивши в злочинну змову, направлену на таємне викрадення майна, на автомобілі марки «Mercedes-Benz Sрrinter 416 CDI» державний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , прибули до нежилої будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та перебуває на балансі ліквідаційної комісії Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , скориставшись тим, що в цей час за ними ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь приготованих кувалди та двох молотків, які привезли з собою, діючи умисно, з корисливих мотивів, відбили (викрали) 122 червоної цеглини вартістю 1,75 грн. за одну одиницю та 251 білу цеглину вартістю 2,75 грн. за одну одиницю загальною вартістю 958,75 грн. (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2909-17), після чого погрузили їх до кузова вищевказаного автомобіля.
Проте ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, не змогли повністю розпорядитися викраденим майно за власним розсудом, з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були встановлені працівниками поліції, які припинили їх протиправні дії.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли би ліквідаційній комісії Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, матеріальний збиток на загальну суму 958,75 грн.
Дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного окремо, кваліфікуються за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен окремо, вину в судовому засіданні визнали повністю, щиро розкаялися у скоєному, та відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просили подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.
Представник потерпілого ОСОБА_7 надав суду заяву про розгляд даного кримінального провадження за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення обвинувачених, дійшов висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен окремо, винні у вчиненні кримінального правопорушення, що їм інкримінується за обставин, які вказані вище.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинувачених, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вину обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного окремо, у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, вчинив злочин середньої тяжкості, обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України не встановлено, і суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді позбавлення волі.
Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства. Суд вважає можливим звільнити його від покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, вчинив злочин середньої тяжкості, обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України не встановлено, і суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді позбавлення волі.

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, та на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Згідно з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 07 грудня 2016 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 на момент вчинення злочину мав і має на утриманні доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017 року) Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Цивільний позов заявлено не було.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи, підлягають стягненню з обвинувачених солідарно.
На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку один рік він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожному окремо,до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судові витрати на проведення експертизи у сумі 198 грн. на користь держави, солідарно.

Речові докази: транспортний засіб «Mercedes-Benz Sрrinter 416 CDI» державний знак НОМЕР_1 , технічний паспорт НОМЕР_3 , який під розписку переданий ОСОБА_4 залишити за належністю,
цегла 373 шт., кувалда, 2 молотка, ключ плоский з металевим брелком, які знаходяться на зберіганні на території Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.
Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1