Справа № 461/7936/17
Провадження № 1-кс/461/8071/17
20.11.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого
ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, просив таку задоволити з підстав, викладених у ній.
Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Заслухавши думку заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 27.06.2003 року та витягу Львівського ОБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №3216384 від 30.03.2004 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить частина квартири АДРЕСА_1 .
Однак, листами від 10.06.2016 року, 30.11.2017 року, 03.02.2017 року та 26.10.2017 року ОСОБА_3 відмовлено у наданні такої інформації.
Згідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З ч.1 ст.221 КПК України вбачається, що слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.
Відповідно до ст.222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. У необхідних випадках слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.
Слідчий суддя зазначає, що з матеріалів справи вбачаються підстави для отримання ОСОБА_3 витребуваної ним інформації, оскільки в межах даного кримінального провадження проводились слідчі дії, які зачепили його права та законні інтереси.
Окрім того, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_3 у своїх заявах (запитах) не клопоче про надання йому матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, а лише інформації відносно закриття кримінального провадження, які слідчий вправі надати, попередивши заявника про наслідки розголошення наданої йому інформації.
Розглядаючи вимогу ОСОБА_3 про визнання незаконною відмову слідчого у надані інформації, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію, зобов`язання припинити дію, відмову у задоволенні скарги.
Виходячи з вищевикладеного, КПК України не передбачає можливість визнати незаконною відмову слідчого у надані інформації, а тому в цій частині вимог скарги необхідно відмовити.
Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скаргу необхідно задоволити частково.
Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
Скаргу задоволити частково.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1