УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника відділу пробації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання начальника Первомайського міськрайонного відділу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайський Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання та роботи, засудженого 05 квітня 2017 року Червонозаводським районним судом міста Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до двох років позбавлення волі та звільненого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки, -

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2017 року начальник Первомайського МРВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_6 звернулась до суду з поданням, в якому просить вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова, посилаючись на наступне.

05 квітня 2017 року вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Згідно зі ст. 76 КК України на засудженого було покладено ряд обов`язків, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили його копія була отримана Первомайським МРВ з питань пробації 01 серпня 2017 року та прийнята до виконання.

04 серпня 2017 року заступником начальника та інспектором міськрайонного відділу з питань пробації був здійснений вихід за місцем мешкання засудженого, вказаним у вироку, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , однак з`ясувалося, що засуджений ОСОБА_5 у даній квартирі не мешкає близько сімнадцяти років, а його мати й сестра, які проживали за вказаною адресою, померли.

У зв`язку з наведеним були розпочаті першочергові розшукові дії, надіслані відповідні запити до служб та установ, однак 21 серпня 2017 року ОСОБА_5 прибув до відділу самостійно і пояснив, що за вказаною адресою не проживає, а мешкає у своєї знайомої у с. Покотилівка. Крім того, пояснив, що його фактичне місце проживання під час судового засідання не з`ясовувалося.

Засуджений був поставлений на облік, при цьому йому були роз`яснені порядок і умови відбування покарання та встановлено день явки на реєстрацію перший понеділок кожного місяця.

29 вересня 2017 року на запит відділу надійшов витяг з бази «АРМОР», з якого було встановлено, що ОСОБА_5 шість разів притягався до адміністративної відповідальності патрульною поліцією м. Харкова.

02 жовтня 2017 року засуджений прибув на реєстрацію і пояснив, що він не проживає за вказаною раніше адресою, оскільки посварився з сусідами. Первомайським МРВ з питань пробації було винесено постанову про зміну днів реєстрації з одного на два рази на місяць, однак 17 жовтня на реєстрацію ОСОБА_5 до відділу не з`явився. Вжитими заходами було встановлено, що він фактично проживає у м. Харкові на Південному вокзалі.

26 жовтня 2017 року ОСОБА_5 прибув по відділу пробації, де пояснив попередню неявку пошуками роботи і житла, а також просив направити його особову справу за територіальністю до м. Харкова, оскільки саме там він оселився та знайшов роботу.

06 та 20 листопада 2017 року засуджений на реєстрацію не прибув, однак з телефонної розмови з останнім було встановлено, що він не з`явився до відділу за браком коштів, оскільки не має житла і фактично проживає на Південному вокзалі у м. Харкові.

21 листопада 2017 року ОСОБА_5 прибув до відділу і пояснив, що 06 листопада не зміг приїхати на реєстрацію у зв`язку з хворобою.

На даний час ОСОБА_5 не має постійного місця проживання, що унеможливлює здійснення за ним контролю, вчиняє правопорушення, у зв`язку із чим, на думку начальника органу пробації, звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо нього необхідно скасувати та направити засудженого в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного судом.

У судовому засіданні представник Первомайського МРВ з питань пробації подання підтримала і просила його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Засуджений ОСОБА_5 проти задоволення подання заперечував, вказавши, що він не має постійного місця мешкання та роботи, у теперішній час фактично проживає на Південному вокзалі, однак наміру ухилитися від відбування покарання не мав і не має, тому прибуває до відділу пробації за найменшої можливості.

Прокурор проти задоволення подання заперечував, вказавши, що відділом з питань пробації не представлено жодних належних доказів, що свідчать про умисне ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, про це також не свідчить і те, що останній був притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки вчинені ним правопорушення, хоча і потягли за собою накладення адміністративних стягнень, їх характер не свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши документи, що містяться в особовій справі засудженого, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2017 року ОСОБА_5 дійсно було засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки. На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_5 було покладено ряд обов`язків, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Копія вироку надійшла до Первомайського МРВ з питань пробації 01 серпня 2017 року.

21 серпня 2017 року ОСОБА_5 було поставлено на облік у зазначеному відділі, роз`яснені порядок і умови відбування покарання та встановлено день явки на реєстрацію перший понеділок кожного місяця.

02 жовтня 2017 року засуджений своєчасно з`явився до вказаного відділу, повідомив уповноважених осіб, що на даний час мешкає на Південному вокзалі, у зв`язку із чим йому було змінено графік реєстрації - на два рази на місяць.

17 жовтня ОСОБА_5 не реєстрацію не прибув, однак, з`явившись до відділу пробації 26 жовтня 2017 року, пояснив неявку пошуками роботи та житла.

Так само, прибувши до Первомайського МРВ 21 листопада поточного року, ОСОБА_5 пояснив причини, з яких не мав можливості з`явитися на реєстрацію 06 та 20 листопада хвороба та брак коштів, відповідно.

При цьому, кожного разу він звертався до інспектора з проханням передати особову справу у відділ пробації м. Харкова.

З наявних в особовій справі № 40/2017 копій постанов про адміністративні правопорушення вбачається, що ОСОБА_5 притягався до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративних стягнень у виді штрафу: 29 травня за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 178 та ст. 173 КУпАП, вчинених в один день і час 30 квітня 2017 року о 15 годині появу у громадському місці в п`яному виді і висловлювання брутальною лайкою; 31 жовтня 2017 року за ч. 3 ст. 178 КУпАП розпивання пива у громадському місці.

28 вересня поточного року постановою суду був повернутий для належного оформлення адміністративний матеріал відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 178 КУпАП - за правопорушення, вчинене 17 вересня 2017 року. Даних щодо розгляду вказаного адміністративного матеріалу та накладення стягнення особова справа не містить.

Наведене дає суду підстави зробити висновок про те, що ОСОБА_5 в силу життєвих обставин не мав реальної можливості належним чином виконувати покладені на нього обов`язки, а вчинені ним правопорушення, хоча і потягли за собою накладення адміністративних стягнень, однак не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення та неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, у випадку, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання.

Аналогічні положення містить КВК України. Зокрема, відповідно до ст. 166 наведеного Кодексу, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При цьому, систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Отже, у контексті положень ч. 2 ст. 78 КК України, суд зобов`язаний з`ясувати підстави невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, а саме, чи мав він реальну можливість виконати покладені на нього обов`язки.

Згідно з внесеним до суду поданням, підставою для скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 стало невиконання ним обов`язків, встановлених ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: ухилення від явки на реєстрацію до органу пробації без поважних причин і відсутність постійного місця проживання, а також систематичне вчинення адміністративних правопорушень.

Разом із тим, відповідно до ст. 6 Закону України «Про пробацію», завданнями пробації, поміж іншого, є: реалізація пробаційних програм стосовно осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням; проведення соціально-виховної роботи із засудженими; реалізація інших заходів, спрямованих на виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень.

Однак, жодних реальних заходів, окрім проведення індивідуально-профілактичних бесід, щодо засудженого, який перебуває у тяжких життєвих обставинах, відділом пробації здійснено не було.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_5 хоча і не належним чином виконує обов`язки, покладені на нього судом, однак від відбування покарання з випробуванням не ухиляється, а доказів щодо небажання останнього стати на шлях виправлення суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 166 КВК України, ст. 78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання начальника Первомайського міськрайонного відділу з питань пробації Північно - Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її винесення до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд.

Суддя:ОСОБА_1