печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9757/18-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
перекладача ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області капітана юстиції ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
В С Т А Н О В И В:
22.02.2018 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло вказане клопотання, яке обґрунтовується наступним.
Слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні № 0005280, внесене 21.10.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України та за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
У невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на незаконне зберігання бойових припасів, а саме: гранати Ф-1.
Так, 02 листопада 2017 року, знаходячись в будівлі автостанції «Видубичі» за адресою: м. Київ, Набережно-Печерська дорога, 10-А, у кафе під назвою «Смачненько», ОСОБА_6 незаконно зберігав при собі у кишені одягу гранату Ф-1 споряджену запалом УЗРГМ-2 з маркуванням 84 583.
У той же день, під час огляду місця події за вказаною адресою серед особистих речей ОСОБА_6 виявлено та вилучено бойові припаси - гранату Ф-1 із запалом УЗРГМ-2 з маркуванням 84 583.
Відповідно до висновку експертного дослідження Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України від 03.11.2017, надані на дослідження предмети при їх конструктивному поєднанні між собою утворюють єдиний військовий бойовий припас, а саме ручну осколкову гранату дистанційної дії Ф-1. Дана граната призначена для ураження живої сили противника у наступі та обороні.
Таким чином, за викладених обставин, своїми умисними діями ОСОБА_6 незаконно зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.
03.11.2017 року ОСОБА_6 повідомлено, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
04.11.2017 Печерський районний суд м. Києва обрав підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначив останньому розмір застави у межах 310 (триста десять) мінімальних заробітних плат в сумі 496 000 (чотириста дев`яносто шість тисяч) грн. 00 коп.
06.12.2017 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.
Крім того, 31.12.2017 Печерський районний суд м. Києва продовжив підозрюваному ОСОБА_6 строк запобіжного захід у вигляді тримання під вартою до 27.02.2018.
21 лютого 2018 року прокуратурою м. Києва продовжено строк досудового розслідування до 6-х місяців, тобто до 02.05.2018.
Слідчий у своєму клопотанні зазначив, що підставою продовження строку тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших невстановлених співучасників злочину у даному кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив задовольнити.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(c) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Слідчим у клопотанні та доданих документів з достатньою на даній стадії кримінального провадження повнотою підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, за викладених у клопотанні обставин.
Статтею 177 КПК визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення дія встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Вирішуючи клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує усі обставини та вимоги, що викладені у ст.ст. 178, 184 КПК України та приходить до висновку, що докази та обставини на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді прийти до висновку про те, що ризики стовно неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у разі застосування стосовно нього менш сурового запобіжного заходу на даний час не зменшилися та продовжують існувати.
Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, виходячи із конкретних обставини інкримінованих підозрюваному діянь, не знаходить підстав для визначення розміру застави при продовженні строків тримання під вартою.
Керуючись ст. 29 Конституції України,ст.ст. 177, 178, 180, 182, 183, 184, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області капітана юстиції ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.04.2018 включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після спливу дії попередньої ухвали, тобто з 27.02.2018 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1