1-кс/754/601/18
Справа № 754/2867/18
У Х В А Л А
Іменем України
05 березня 2018 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю захисника ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_5 про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шменьки, Ратнівського району, Волинської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_5 за погодження з прокурором 05.03.2018 року подав до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.115ч.1 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджатиме кримінальному провадженню, а саме ухилятиметься від забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави викладені у клопотанні, вказує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що спричинив смерть людини, не працює.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання, вказав, що прокурор не мотивував зазначені ним у клопотанні ризики, а тому просив з врахуванням даних про особу, який свою вину у вбивстві визнає повністю, обрати підозрюваному запобіжний захід в виді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав свого захисника.

Заслухавши підозрюваного, захисника, прокурора, дослідивши долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, прихожу до наступного.

Судом встановлено, що в Деснянському УПГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження за №0001978 від 04.03.2018 року, відносно ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.115ч.1 КК України, відповідно до якого ОСОБА_6 02.03.2018 року діючи умисно вчинив вбивство своєї дружини ОСОБА_7

04.03.2018 року в порядку ст.ст.276-278 КПК України ОСОБА_6 повідомлений про підозру.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_6 був фактично затриманий 03.03.2018 року о 21.00год.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з наданих стороною обвинувачення матеріалів які обґрунтовують клопотання, встановлено, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Враховуючи тяжкість злочину, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, наслідком якого стала смерть людини, суспільно-корисною працею не займається, що виключає застосування до підозрюваного ОСОБА_6 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Слідчим суддею також враховано вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених ч.1ст.177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах наданих прокурором відсутні та в суді встановлені не були. Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора, оскільки сторона обвинувачення в повному обсязі довела суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу.

Твердження захисника та підозрюваного про те, що він має постійно місце реєстрації та проживання у місті Києві, у нього наявні міцні соціальні зв`язки, не спростовують наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, запобігти яким можливо через застосування саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Крім того слідчий суддя приходить до висновку, що у відповідності до ст.183ч.4 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177 та 178 цього Кодексу, про відсутність необхідності визначення підозрюваному розміру застави у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.177,178,183,184,192-194,196,197 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 21год.00хв. 3 березня 2018 року.

Строк дії ухвали - до 21год.00хв. 01 травня 2018 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя