УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю скаржника - ОСОБА_3 ,
Зазначив, що на підставі ч.ч. 2,3 ст. 55 КПК України, 06.12.2017 він подав слідчому ОСОБА_4 письмове клопотання про визнання і допит його в якості потерпілого. Постановою слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 13.12.2017 у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим відмовлено.
Вказану вище постанову вважає незаконною, такою, що порушує його права і законні інтереси і, на його думку, підлягає скасуванню, оскільки слідчий не проводив з ним слідчих дій.
Зазначив, що факт вчинення кримінального правопорушення, спричинення йому фізичної, моральної, і матеріальної шкоди очевидний, підтверджується документально і зафіксований співробітниками поліції. На його погляд, у слідчого немає достатніх причин вважати, що йому не спричинено шкоди, а, навпаки, наявні дані, які підтверджують факт спричинення йому фізичної, моральної і матеріальної шкоди.
У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 доводи скарги підтримав з підстав, викладених у скарзі.
Слідчий СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явилася. 15.12.2017 подала до суду заяву про розгляд скарги без її участі, та відмову у задоволенні скарги (а.с.12). Крім того, до вказаної заяви додала матеріали за скаргою заявника (а.с.13-29).
Неявка суб`єкту оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 , дослідивши надані матеріали та оцінивши докази за скаргою, приходить до наступного.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на їх оскарження. Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Правилами частини 5 статті 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відмовляючи у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, слідчий в мотивувальній частині постанови від 12.12.2017, зокрема, зазначив, що досудовим розслідуванням не встановлено фактів щодо завдання діями контролерів ТОВ «Охоронне агентство «Метро-1» і Харківською релігійною громадою ортодоксального ідуаїзму моральної, фізичної або майнової шкоди гр. ОСОБА_3 , згідно ст. 55 КПК України (а.с. 19-21).
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.
Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей.
В листі голови Харківської релігійної громади ортодоксального іудаїзму ОСОБА_5 зазначено, що через провокаційну і неадекватну поведінку ОСОБА_3 , щоб запобігти загрозі для членів громади, йому обмежено доступ до синагоги (а.с.23).
Крім того, згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 12.12.2017, рішення про обмеження доступу ОСОБА_3 до території синагоги ґрунтується на ст. 6 КУпАП (а.с. 22).
Частиною 1 статті 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Враховуючи вказане, вважаю, що рішення слідчого прийнято обґрунтовано та не підлягає скасуванню.
У зв`язку з вищевикладеним, вимоги скаржника в частині зобов`язання слідчого визнати його потерпілим також задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя виносить ухвалу про скасування рішення слідчого або прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію або відмовити у задоволенні скарги.
Керуючись ст.ст.303-307,309,372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1