Справа № 583/3110/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" грудня 2017 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000104 від 06 листопада 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , розлученого, прийнятого на військову службу за мобілізацією 31 липня 2014 Дніпродзержинським ОМВК Дніпропетровської області, що на момент вчинення злочину перебував на посаді робітника-підсобного 1 інженерно-будівельного відділення 2 інженерно будівельного взводу 1 інженерно-будівельної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , солдата, раніше не судимого,

за ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Солдат ОСОБА_4 , 31.07.2014 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час часткової мобілізації, являючись військовослужбовцем робітником підсобним 1 інженерно-будівельного відділення 3 інженерно-будівельного взводу 1 інженерно-будівельної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в період з 01.05.2015 по 05.11.2017 включно, діючи одноосібно, з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації, маючи об`єктивні причини для її проходження, самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 , та в подальшому був незаконно відсутнім у військовій частині НОМЕР_2 , яка також дислокується за вказаною адресою, в умовах особливого періоду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав та суду пояснив, що дійсно він був призваний для проходження військової служби під час мобілізації, проходив службу в військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , однак з 01.05.2015 без дозволу командування залишив територію частини, бо трапилася нагода поліпшити свій матеріальний стан, так як була потреба у придбанні ліків для хворої матері. Розуміючи, що така причина не є поважною, він не звернувся до командування, а самовільно залишив частину. Коли дізнався, що може бути оголошений в розшук, добровільно повернувся до військової частини 06.11.2017.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні пред`явленого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорені.

Таким чином, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_4 у самовільному залишені військової частини без поважних причин в умовах особливого періоду і такі його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні покарання суд враховує обставини скоєння злочину, дійшов висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією ч. 4 ст. 407 КК України.

Однак, приймаючи до уваги характеристику обвинуваченого, те, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та призначення йому покарання з випробуванням.

Клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили до суду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, призначити ОСОБА_4 іспитовий строк один рік і звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо засуджений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_1