У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , перекладача - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Октемберян, Вірменія, громадянина Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, одруженого, на утриманні якого перебуває двоє неповнолітніх дітей, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.15 - п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України

про продовження строку тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:
Як вбачається з клопотання та доданих матеріалів, слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000224 від 28.01.2017, в якому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Октемберян, Вірменія, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин Російської Федерації, вірмен, з середньою освітою, не працюючий, раніше не судимий, підозрюється у носінні, зберіганні, придбанні бойових припасівбез передбаченого законом дозволу та у закінченому замаху на вбивство двох осіб, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч. 2 ст. 15 - п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 в невстановленому досудовим розслідуванням місці та в невстановлений час, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, придбав від невстановленої досудовим розслідуванням особи одноразовий протитанковий гранатомет РПГ-22 «Нетто» із реактивним кумулятивним пострілом (боєприпасом) та в подальшому умисно, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, зберігав та носив вказаний гранатомет з боєприпасом при собі до 21:19 27.01.2017, доки не використав його за призначенням, здійснивши постріл в будинок АДРЕСА_2 , в якому знаходився ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після чого залишив пусковий пристрій РПГ-22 «Нетто» та з місця події зник. Згідно висновку експерта №12/12 від 03.04.2017 в будинку за адресою м. Ужгород, вул. Кошицька, 31, стався вибух реактивного кумулятивного пострілу з одноразового протитанкового гранатомета РПГ-22 «Нетто». Реактивний кумулятивний постріл (боєприпас) був приведений в дію реактивним протитанковим гранатометом РПГ-22 «Нетто», який відноситься до категорії боєприпасів. Одноразовий реактивний протитанковий гранатомет РПГ-22 «Нетто» виготовлений промисловим способом в СРСР у 1988 році. Реактивний кумулятивний постріл до РПГ-22 «Нетто» споряджається бризантними (окфол) та метальними вибуховими речовинами (піроксиліновий порох 7/1ТР В/А). Предмет, вилучений поблизу будинку за адресою м. Ужгород, вул. Кошицька, 31, є пусковим пристроєм від реактивного протитанкового гранатомета РПГ-22 «Нетто», який призначений для направлення та запуску реактивного кумулятивного пострілу. Пусковий пристрій виготовлений заводським (промисловим) способом. Металева частина, яка була вилучена в будинку за адресою АДРЕСА_2 є частиною корпусу стартового двигуна від пострілу протитанкового гранатомета РПГ-22 «Нетто», приведеного в дію. Реактивний кумулятивний постріл виготовлявся заводським (промисловим) способом. Металеві частини (осколкові елементи) від пострілу, які були вилучені в будинку за адресою АДРЕСА_2 , ймовірно були пострілом приведеного в дію з пускового пристрою гранатомета РПГ-22 «Нетто», який було вилучено поблизу будинку за адресою АДРЕСА_2 . Умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, тобто як носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Окрім цього, 27.01.2017 о 21:19, ОСОБА_7 , знаходячись на АДРЕСА_2 , в якому проживають ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , попередньо переконавшись в тому, що в будинку включене світло та знаходяться його мешканці ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою заподіяння смерті двом особам, які перебувають в будинку, усвідомлюючи, що застосовує спосіб вчинення злочину, небезпечний для життя й інших осіб та небезпека для життя інших осіб, з огляду на місце в житловому кварталі, вечірній час та знаряддя злочину є реальною, привів у готовність для стрільби одноразовий протитанковий гранатомет РПГ-22 «Нетто», споряджений реактивним кумулятивним пострілом (боєприпасом) та здійснив з нього один прицільний постріл в освітлене вікно другого поверху будинку АДРЕСА_2 , в наслідок чого від вибуху реактивного кумулятивного пострілу (боєприпасу) в будинку утворилася пожежа, повалилася частина стелі, а ОСОБА_8 отримав термічні опіки обидвох рук та шкірного покрову голови, однак ОСОБА_7 свій умисел на позбавлення життя потерпілих до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки внаслідок пострілу він не поцілив у вікно, снаряд влучив вище вікна другого поверху у горище, а мешканці вказаного будинку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 одразу після пострілу вибігли на подвір`я і їм була надана допомога. Умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 - п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України.
Таким чином ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч. 2 ст. 15 - п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, - у носінні, зберіганні, придбанні бойових припасівбез передбаченого законом дозволу та у закінченому замаху на вбивство двох осіб, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

Як вбачається з клопотання, 12.06.2017 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч. 2 ст. 15 - п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно клопотання, обґрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення обґрунтовується здобутими в ході досудового слідства доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 27-28.01.2017 під час якого виявлено та вилучено частини «РПГ-22», з них знято запахові сліди та зафіксовані пошкодження будинку; висновком вибухотехнічної експертизи №12/12 від 03.04.2017, згідно якого в будинку за адресою АДРЕСА_2 , стався вибух реактивного кумулятивного пострілу з одноразового протитанкового гранатомета РПГ-22 «Нетто»; висновком одорологічної експертизи №34 від 17.02.2017, згідно якого при порівнянні запаху, відібраного з крові ОСОБА_7 із зразком запаху, вилученим при огляді місця події з поверхні металевої заглушки тубуса РПГ-22 та з поверхні частини спускового гачка тубуса РПГ-22 встановлено, що зразок запаху ОСОБА_7 має спільне джерело походження зі зразком запаху з поверхні металевої заглушки та спускового гачка тубуса «РПГ-22», який виявлений під час огляду місця події біля будинку ОСОБА_8 . Таким чином, вказаний висновок експерта відповідно до ст.84 КПК України є процесуальним джерелом доказів. Слід звернути увагу, що згідно висновку експерта запахові сліди ОСОБА_7 на знарядді злочину після контакту із ним залишилися на двох частинах тубуса РПГ: на спусковому гачку та кришці, тобто тих частинах, з якими контактує стрілець перед пострілом та під час самого пострілу, що є доказом обґрунтування підозри ОСОБА_7 ; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 , згідно якого потерпілий вказує, що підозрює у вчиненні злочину ОСОБА_7 у зв`язку із конфліктом з приводу права власності на завод по виготовленню паркету в с. Соломоново Ужгородського району, який розпочався 16.01.2017. Потерпілий ОСОБА_8 , шляхом надання порад та консультацій, втрутився в конфлікт з боку попередніх власників, а ОСОБА_7 знаходився разом із людьми, які представляли нового власника, право власності якого оспорюється; іншими матеріалами кримінального провадження.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_7 свою вину не визнав та показав, що в час події знаходився з друзями в піцерії «Чілі Піца». Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які є друзями підозрюваного, показали, що на час події злочину вони перебували разом із ОСОБА_7 в піцерії « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в АДРЕСА_3 , після чого разом із підозрюваним перебували за місцем його проживання в АДРЕСА_1 до 23:00 27.01.2017. Показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 перевірені та спростовані в ході досудового розслідування. Зокрема, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 не могли бути свідками перебування підозрюваного ОСОБА_7 вдома в період з 21:00 по 23:00 27.01.2017, оскільки на той час, згідно отриманої під час тимчасового доступу та опрацьованої інформації від оператора мобільного зв`язку, вони знаходились за місцем проживання в АДРЕСА_4 , що розташоване на відстані більше 14 кілометрів від місця проживання підозрюваного, а тому їхні покази не вказують на алібі підозрюваного та є помилковими або неправдивими. Сторона обвинувачення звертає увагу на те, що вказаними показаннями обґрунтована підозра не спростовується, сама підозра ґрунтується на матеріальних доказах, а таким чином захист лише намагається штучно створити алібі ОСОБА_7 . Також необхідно врахувати і дані про особу свідка ОСОБА_11 , який надає показання про алібі: згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду від 06.03.2017 він визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, а згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду від 26.06.2012 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.3 ст.358 КК України.
Згідно результатів аналізу інформації, отриманої в ході тимчасового доступу до речей і документів оператора «МТС-Україна» про з`єднання абонентського номера НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , о 20:50 27.01.2017 він здійснює останнє голосове з`єднання за добу на номер НОМЕР_2 , що належить його дружині ОСОБА_12 , тривалістю 02:02 хв., після чого його мобільний телефон не приймав та не здійснював дзвінків, проводились тільки автоматичні оновлення з`єднань з мережею інтернет. Очевидно, що підозрюваний з метою забезпечення собі алібі залишив мобільний телефон за адресою проживання. В подальшому його мобільний телефон зареєструвався в мережі о 19:12 28.01.2017, тобто увечері наступного дня після вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, викладені обставини, підтверджені матеріалами кримінального провадження, дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються.
В клопотанні слідчий зазначає, що ухвалою слідчого судді від 12.06.2017 відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою слідчого судді від 04.08.2017 строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено до 4 місяців, а саме до 02.10.2017

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 12 жовтня 2017 року, а строк тримання під вартою підозрюваного 02.10.2017. Досудове розслідування неможливо закінчити у зазначений строк у зв`язку з тим, що у кримінальному провадженні необхідно провести процесуальні дії, зокрема вручити повідомлення про зміну (уточнення) підозри ОСОБА_7 , додатково допитати його як підозрюваного з приводу вказаної підозри, ознайомити потерпілу сторону та сторону захисту із висновками експертиз, провести і інші процесуальні дії, ознайомити сторони з матеріалами кримінального провадження, для чого необхідний строк більший, ніж чотири місяці.

Вказані процесуальні дії здійснити раніше було неможливо, оскільки висновки останніх експертиз отримані тільки в середині вересня 2017 року, враховуючи значний обсяг матеріалів кримінального провадження, ознайомлення сторони захисту та потерпілих займе тривалий час.

На даний час є необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити ОСОБА_7 спроб незаконно впливати на потерпілого, свідків злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого та особливо тяжкого, санкція за вчинення яких, згідно ч. 1 ст. 263 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, згідно ч.2 ст.115 КК України, санкція передбачає довічне позбавлення волі, таким чином, існують ризики того, що ОСОБА_7 , розуміючи усю тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання його судом винним, може переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 може покинути місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування, підтверджується і тим, що він є громадянином іншої держави та з метою уникнення кримінальної відповідальності може покинути територію України.

Окрім вище зазначеного, ОСОБА_7 , зможе і надалі продовжувати злочинну діяльність, вчинити і інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань.

ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, ніде не працюючи, не маючи міцних соціальних зв`язків, розуміючи, яке покарання йому загрожує, зможе ухилятися від органів досудового розслідування та суду.

Вказані ризики наразі залишаються реальними і триваючими, продовжують об`єктивно існувати, тому подальше тримання під вартою підозрюваного буде виправданим та необхідним.
Інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не забезпечують належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу.
Слід врахувати реакцію суспільства та соціальні наслідки правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , адже, враховуючи спосіб вчинення злочину, знаряддя та місце його вчинення в житловому кварталі, воно викликало особливий суспільний резонанс, висвітлення в засобах масової інформації, тому тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 є виправданим.

Таким чином, з урахуванням характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обставини, що він є не працевлаштований на час повідомлення йому підозри, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується. Даний запобіжний захід позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , спрямоване на вбивство двох осіб у спосіб, небезпечний для життя багатьох осіб, тому на підставі ч.4 ст.183 КПК України є підстави не визначати розмір застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

А тому, на підставі вищенаведеного слідчий просить клопотання задовольнити.

Як встановлено в судовому засіданні, 27 вересня 2017 року заступником прокурора Закарпатської області продовжено строк досудового розслідування даного кримінального провадження до шести місяців, а саме до 12.12.2017 року.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили таке задовольнити, оскільки в даному кримінальному провадженні строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 закінчується 02.10.2017 року, проте досудове розслідування неможливо закінчити у зазначений строк у зв`язку з тим, що у кримінальному провадженні необхідно провести процесуальні дії, зокрема вручити повідомлення про зміну (уточнення) підозри ОСОБА_7 , додатково допитати його як підозрюваного з приводу вказаної підозри, ознайомити потерпілу сторону та сторону захисту із висновками експертиз, провести і інші процесуальні дії, ознайомити сторони з матеріалами кримінального провадження, для чого необхідний строк більший, ніж чотири місяці. Вказані процесуальні дії здійснити раніше було неможливо, оскільки висновки останніх експертиз отримані тільки в середині вересня 2017 року, враховуючи значний обсяг матеріалів кримінального провадження, ознайомлення сторони захисту та потерпілих займе тривалий час. В той же час є необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, про що свідчить тяжкість кримінальних правопорушень, в яких ОСОБА_7 підозрюється, а також те, що він є громадянином іншої держави, ніде не працює, не має міцних соціальних зв`язків, розуміючи, яке покарання йому загрожує з метою уникнення кримінальної відповідальності може покинути територію України. Окрім вище зазначеного, ОСОБА_7 , зможе і надалі продовжувати злочинну діяльність, вчинити і інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що клопотання є необґрунтоване та невмотивоване, ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, слідчим не наведено жодних доказів, які б вказували на існування хоча б одного з перерахованих ризиків. Просив суд відмовити в задоволенні клопотання, та обрати відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, чи вчинити інші кримінальні правопорушення. Просив суд у задоволенні клопотання відмовити та обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав внесене клопотання, пояснення слідчого щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, пояснення ОСОБА_7 , його захисника, слідчий суддя приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.15 - п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого та особливо тяжкого, санкція за вчинення яких, згідно ч. 1 ст. 263 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, а згідно ч.2 ст.115 КК України - довічне позбавлення волі, фактичні обставини вчинення даного злочину дають суду достатньо підстав вважати, що в даному випадку реально існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий та прокурор. Обставини, викладені слідчим у клопотанні, свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, слідчим зазначено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, зокрема, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести процесуальні дії, зокрема вручити повідомлення про зміну (уточнення) підозри ОСОБА_7 , додатково допитати його як підозрюваного з приводу вказаної підозри, ознайомити потерпілу сторону та сторону захисту із висновками експертиз, провести і інші процесуальні дії, ознайомити сторони з матеріалами кримінального провадження, які здійснити раніше було неможливо, оскільки висновки останніх експертиз отримані тільки в середині вересня 2017 року, а враховуючи значний обсяг матеріалів кримінального провадження, ознайомлення сторони захисту та потерпілих займе тривалий час, що унеможливлює вчасно закінчити досудове розслідування.

А тому, враховуючи вищенаведене, сдідчий суддя приходить до переконання, що клопотання є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 177,178, 199, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Октемберян, Вірменія, громадянина Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, одруженого, на утриманні якого перебуває двоє неповнолітніх дітей, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.15 - п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України до шести місяців, а саме до 26 листопада 2017 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1