№ 204/4886/17
№ 1-в/204/1128/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника установи ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком суду,
встановив

До суду надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2016 року, яким його було засуджено за ст.ст. 309 ч.2, 71 КК України до 2 років позбавлення волі та штрафу в сумі 850 гривень. Початок строку відбування покарання 21.06.2016 року, кінець строку 07.01.2018 року. Станом на 18.10.2017 року засуджений відбув більше половини строку призначеного судом покарання.
Заслухавши пояснення засудженого, який просив заяву задовольнити, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення заяви, думку представника установи, який залишив питання на розгляд суду, вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступного.
Згідно положень ст. 81 КК України, до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим зокрема, не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний злочин середньої тяжкості.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно матеріалів особової справи, ОСОБА_5 відбуває покарання в господарській обслузі ДУ «Дніпровська УВП № 4», за вчинення умисного злочину середньої тяжкості, відбув більш половини строку призначеного покарання, характеризується посередньо, не завжди дотримується встановлених правил поведінки та внутрішнього розпорядку..
Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання, суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Виходячи з того, що застосування умовно-дострокового звільнення до засудженої особи є правом, а не обов`язком суду, а факт відбуття засудженим більше половини строку покарання не є для цього достатньою правовою підставою, враховуючи відсутність у суду достатніх даних, які в своїй сукупності підтверджують виправлення засудженого, суд вважає, що заява про умовно-дострокове звільнення засудженого задоволенню не підлягає
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 371, 372, 376, 392, 537, 539 КПК України суд, -
постановив:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .