Провадження № 11-кп/792/502/17
Справа № 676/2617/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2017 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000824 від 10 травня 2017 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, з середньою освітою, не працюючого, судимого вироком Кам`янець-Подільського міського суду від 01.03.2016 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.
На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання призначеного вироком Кам`янець-Подільського міського суду від 01.03.2016 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ст.75 КК України, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, залишено попередній тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 13 червня 2017 року, зарахувано в строк відбування покарання час його знаходження під вартою з 10 травня по 13 червня 2017 року з розрахунку, що відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати 296 грн. 61 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи.
Цивільний позов по справі не заявлено.
За вироком суду, ОСОБА_7 близько 9 год. 10.05.2017 року, перебуваючи в приміщенні магазину «Петровський хліб», по вул.Огієнко, 20, в м.Кам`янець-Подільському, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, з метою крадіжки чужого майна, умисно, повторно, шляхом вільного доступу, з кишені халату таємно викрав мобільний телефон марки «Номі і506Шіне» вартістю 1425 грн., в комплекті з силіконовим чохлом вартістю 76 грн., сім картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 30 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1531 грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 , в поданих апеляційних скаргах, не оспорюючи доведеності вини та кваліфікації дій ОСОБА_7 , просять вирок місцевого суду змінити, призначити більш м`яке покарання, зменшивши термін позбавлення волі. Посилаються на те, що ОСОБА_7 сприяв розкриттю злочину та встановленню істини по справі, не намагався уникнути кримінальної відповідальності, визнав вину, щиро розкаявся, відшкодував завдані збитки, має постійне місце проживання, у нього на утриманні малолітній син, батьки пенсіонери, які є інвалідами 3-ї та 2-ї групи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , та його захисника, на підтримку поданих апеляційних скарг, з посиланням на зазначені у них доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні таємного викрадення чужого майна повторно, за вказаних у вироку обставин, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ніким не оспорюються, як не оспорюється і кваліфікація його дій за ч.2 ст.185 КК України, відповідно.
Подія злочину, доведеність винуватості обвинуваченого у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діянь ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України, відповідно до вимог ст.404 КПК України, колегією суддів не перевірялись, оскільки законність і обґрунтованість вироку, в цій частині, не оскаржувались.

Покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України 1 року 6 місяців позбавлення волі та за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяців призначене у відповідності до положень ст.ст.65, 71 КК України, з наведенням у вироку обґрунтувань такого рішення. Воно є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Положеннями ст.65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, в межах санкції статті, інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 кримінального правопорушення, судом враховано тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, дані про його особу, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Зокрема, враховані такі пом`якшуючі покарання обставини, як щире каяття ОСОБА_7 у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого рецидив злочину.

Також, судом враховано і те, що обвинувачений судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, вчинив злочин в період звільнення від відбування покарання з випробуванням, по місцю проживання характеризується позитивно, завдані збитки відшкодував, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу наркоманії, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, батьків пенсіонерів, які мають інвалідність.

Колегія суддів вважає, що обставини, на які посилаються в поданих апеляційних скаргах обвинувачений та його захисник, не дають підстав для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, з огляду на те, що судом першої інстанції вказані обставини взяті до уваги при призначенні останньому покарання.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, зокрема, схильність до вчинення злочинів, що свідчить про його суспільну небезпеку, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення йому покарання.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку у межах апеляційної скарги немає.

Під час апеляційного розгляду вказаного кримінального провадження, від засудженого ОСОБА_7 надійшла заява про застосування до нього ст.ст.1,9 ЗУ «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від відбування покарання, оскільки він має малолітнього сина.

Обвинувачений ОСОБА_7 у поданій колегії суддів заяві просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році» та звільнити його від призначеного покарання на підставі ст.ст.1,9 вказаного Закону, посилаючись на те, що на день набрання чинності цим Законом має на утриманні малолітнього сина.
Разом з тим, ставлячи питання про звільнення від покарання на підставі ст.1,9 Закону України «Про амністію у 2016 році», ні ОСОБА_7 , ні його захисник не надали суду жодного належного, обґрунтованого та допустимого доказу, що його не позбавлено батьківських прав.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» слід залишити без розгляду.
При цьому, ОСОБА_7 слід роз`яснити, що залишення клопотання про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» без розгляду, не позбавляє його права повторно заявити вказане клопотання в порядку виконання вироку.
На думку колегії суддів, прийняттям саме такого рішення, в даній частині, за відсутності даних, що ОСОБА_7 не був позбавлений батьківських прав, не буде порушено баланс прав і законних інтересів обвинуваченого.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року та №2046-VIII від 18.05.2017 року) ОСОБА_7 слід зарахувати в строк відбуття покарання час знаходження під вартою з 10 травня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі, з 21 червня по 09 листопада 2017 року 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 1 день позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 13 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого та захисника без задоволення.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання час знаходження під вартою з 10 травня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі, з 21 червня по 09 листопада 2017 року 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 1 день позбавлення волі.

Ухвала підлягає касаційному оскарженню до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня проголошення, а засудженим яким утримується під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2 .