Провадження № 1-кс/761/7630/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000088 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:
27 березня 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000088 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна.

Вивчивши матеріали скарги, вважаю що вона підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Як убачається зі змісту скарги, заявником оскаржується бездіяльність слідчого пов`язана з неповерненням тимчасово вилученого майна в порядку, визначеному ст.169 КПК України.

Так, 26.10.2017 року було проведено обшук в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено майно, а саме грошові кошти в сумі 16 989 доларів США, які належать ОСОБА_3 .

27 жовтня 2017 року прокурор Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, а саме вищезазначених грошових коштів. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, залишено без задоволення.

27.11.2017 кримінальне провадження №0000117 об`єднано із кримінальним провадженням №0000088.

Як вбачається з відповіді Печерського районного суду м. Києва №496/18 від 02 лютого 2018 року на адвокатський запит, за період з 26.10.2017 по 02.02.2018 зареєстроване лише одне клопотання в рамках кримінального провадження №0000117 про накладення арешту на майно вилучене 26.10.2017 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами розгляду такого клопотання ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.11.2017 року у задоволенні вищевказаного клопотання було відмовлено.

Так, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року було залишено без задоволення клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_4 про арешт майна, а саме грошових коштів у сумі 16 989 доларів США, які вилучені 26.10.2017 під час проведення обшуку в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч.6 ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Згідно вимог ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Враховуючи, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року було залишено без задоволення клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_4 про арешт майна, а саме грошових коштів у сумі 16 989 доларів США, які вилучені 26.10.2017 під час проведення обшуку в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , а тому таке майно підлягає негайному поверненню.
Виходячи зі змісту п.2 ч.1 ст.169, ч.3 ст. 173, ч. 1 ст. 304 КПК України, 10-денний строк на звернення до слідчого судді з оскарженням бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, починається з наступного дня після ухвалення слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва 13 листопада 2017 року рішення про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, тобто в даному випадку з 14 листопада 2017 року.
Однак, зі скаргою щодо неповернення тимчасово вилученого майна представник заявника звернувся лише 27 березня 2018 року, тобто за минуванням більше як чотирьох місяців з дня проведення обшуку та вилучення майна.

Отже, заявником було пропущено встановлений ч.1 ст. 304 КПК України 10 денного строк на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Разом з тим, заявник в своїй скарзі не порушує питання про поновлення строку оскарження, передбаченого ст. 304 КПК України, а також не зазначає поважність причини такого пропуску. При цьому, заявник посилається на Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, відповідно до положень якого, заявник відносить бездіяльність з неповернення майна до категорії триваючих процесуальних дій, вважаючи, що така бездіяльність не має кінцевого строку.

Однак, слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.1 Кримінально процесуального кодексу України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, до якого не належить узагальнення судової практики, як результат аналітичної роботи вищестоящого суду.

За таких обставин, з огляду на засади змагальності сторін, закріплені в статті 22 КПК України, яка передбачає самостійне обстоювання сторонами правових позицій, прав, свобод та інтересів засобами, передбаченими КПК України, суд не має можливості вирішити питання про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження та підстав для його поновлення за відсутності такого клопотання.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернути скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000088 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна особі, яка її подала.
Разом з цим слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000088 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1