Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/301/2018 Справа № 641/226/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0003019 від 23.12.2017 р., за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з повною загально-середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-08 грудня 2017 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Штраф сплачений 05.01.2018 року;
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи засудженим за умисний корисливий злочини проти власності вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.12.2017 року, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив корисливий злочин проти власності при наступних обставинах. Так, 22.12.2017 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, знаходячись в торговому залі приміщення магазину «Простор 560», що належить ТОВ «Стиль Д», який розташований за адресою: м. Харків, пр. Героїв Сталінграду, буд.134-К, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, шляхом вільного доступу, користуючись відсутністю спостереження за ним з боку третіх осіб, взяв з торгового прилавку жіночу сумку марки «SKY», вартістю 241 грн. 00 коп., що належить ТОВ «Стиль Д», та сховав її під курткою. Після чого, ОСОБА_3 , бажаючи довести свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, до кінця, пройшовши зону касового контролю, не сплативши за вказаний товар, зник з місця скоєння кримінального правопорушення разом з вищевказаним майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Стиль Д» матеріальну шкоду на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), викладені в обвинувальному акті, пояснив, що скоїв злочини, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння, тому не розумів своїх дій.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
Представник потерпілого ТОВ «Стиль Д» надав суду заяву, в якій не заперечував проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просив призначити ОСОБА_3 покарання на розсуд суду.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) в судовому засіданні доведена повністю.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин) за ч. 2 ст. 185 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує пом`якшуючу та обтяжуючу покарання обставини, а також бере до уваги, що обвинувачений за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працевлаштований, штраф за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.12.2017 року сплачений 05.01.2018 року, проте, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена. Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів.
Крім того, при призначенні покарання суд також враховує, що, згідно ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт або арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Таким чином, суд не приєднує покарання, за правилами ч. 1 ст. 71 КК України за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.12.2017 року, оскільки штраф, призначений за вказаним вироком, ОСОБА_3 був сплачений в повному обсязі.
За таких обставин, суд дійшов висновку щодо призначення ОСОБА_3 покарання, застосувавши до нього положення ч. 1 статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчих експертиз № 5853 від 02.01.2018 року в сумі 395 гривня 48 коп., № 31 від 11.01.2018 року в сумі 429 гривень 00 коп., згідно довідки НДЕКЦ, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_3 , у вигляді особистого зобов`язання, після набрання вироком законної сили скасувати.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді ДВОХ років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку ОДИН рік, не вчинить нового злочину й, виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та обов`язки, передбачені п. 2 ч. 2 ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , у вигляді особистого зобов`язання, після набрання вироком законної сили скасувати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчих експертиз № 5853 від 02.01.2018 року в сумі 395 гривня 48 коп., № 31 від 11.01.2018 року в сумі 429 гривень 00 коп.
Речові докази: - гель після гоління ТМ «L`OREAL Men» та подарунковий набір косметичних засобів «Nivea Men Охлождающий», що передані на відповідальне керуючому магазину «Простор 535» ОСОБА_5 вважати повернутими останньому;
- лазерний диск «Axent» DVD R 4,7 Gb., із записом з камер спостереження магазину «Простор 535» та магазину «Простор 560» від 22.12.2017, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження - зберігати протягом всього часу зберігання матеріалів кримінального провадження № 0003019.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1