АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 177/505/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/37/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні, в м. Кривому Розі 09 січня 2018 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року, якою повернуто обвинувальний акт прокурору Криворізької місцевої прокуратури №2для усунення виявлених недоліків, по кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000143 від 21.02.2017 щодо

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції .

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, повернуто прокурору для усунення, зазначених в ухвалі порушень вимог ст.291 КПК України.

Свої доводи суд мотивував тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 не відповідає вимогам КПК України, з тих підстав, що прокурором не було встановлено місце проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом неодноразово призначались примусові приводи ОСОБА_5 до суду, однак відповідно до наданих рапортів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 за адресою, вказаною в обвинувальному акті не проживає, тому суд вважає неможливим проводити підготовче судове засідання за відсутності обвинуваченого.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, яка полягає в тому, що з оскаржуваної ухвали не зрозуміло які саме вимоги ст. 291 КПК України порушені.В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що в обвинувальному акті відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.291 КПК України зазначені адреси реєстрації та фактичного мешкання обвинуваченого ОСОБА_5 , тому твердження в ухвалі суду про невідповідність відомостей про місце проживання ОСОБА_5 фактичним даним про його особу, оскільки саме за вказаною в обвинувальному акті адресою АДРЕСА_2 , обвинувачений фактично проживав на момент здійснення досудового розслідування та направлення обвинувального акту до суду. Дійсність вказаної адреси підтверджено особисто обвинуваченим в присутності захисника ОСОБА_7 під час обрання йому 17.03.2017 року слідчим суддею запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Також до матеріалів кримінального провадження долучено побутову характеристику, видану майстром житлово-експлуатаційної компанії ТОВ «УЮТ - 2011», згідно якої обвинувачений ОСОБА_5 дійсно проживає за адресою АДРЕСА_2 . Таким чином, на думку прокурора, судом невірно оцінено факт неявки обвинуваченого ОСОБА_5 до суду та матеріали невиконаних приводів, як порушення вимог п.2 ч.2 ст. 291 КПК України, так як вони свідчать про те, що обвинувачений почав переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Тому, прокурор вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для повернення обвинувального акту прокурора, з зазначених в ухвалі підстав.

В судовому засіданні, при апеляційному розгляді, прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив колегію суддів задовольнити її в повному обсязі, та скасувати ухвалу суду.

Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, вислухавши думку учасників процесу та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурорапідлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно до ч. 2 ст. 370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Суд відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Судом першої інстанції при розгляді даного кримінального провадження вищезазначені норми закону були порушені.

Колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд при винесенні ухвали, взагалі не вказав жодної підстави, яка б свідчила про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, які давали право суду на повернення обвинувального акту прокурору, оскільки вони підтверджуються матеріалами провадження.

Не можуть бути прийняті до уваги висновки суду першої інстанції в частині того, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 не відповідає вимогам КПК України, з тих підстав, що прокурором не було встановлено місце проживання обвинуваченого ОСОБА_5 ,судом неодноразово призначались примусові приводи обвинуваченого до суду, однак відповідно до наданих рапортів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 за адресою, вказаною в обвинувальному акті не проживає.

Аналізуючи зміст ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що висновки суду суперечать фактичним обставинам, оскільки як вбачається з обвинувального акту він містить відомості, які передбачені пунктами 1-9 ч.2 ст.291 КПК України, а саме: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення, а також дані про місце проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Зі змісту обвинувального акта, складеного у кримінальному провадженні за ознаками вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, вбачається, що він складений відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.291 КПК України зазначені адреса реєстрації та фактичного мешкання обвинуваченого ОСОБА_5 і відповідно за вказаними адресами обвинувачений викликався до суду, під час обрання йому міри запобіжного заходу 17.03.2017 року та у судовому засідання підтвердив, що дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тому немає підстав вважати, що не було встановлено місце проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Суд в ухвалі зазначив про те, що прокурор мав можливість встановити місце знаходження обвинуваченого ОСОБА_5 , однак судом не зазначено яким чином прокурор мав можливість встановити місце знаходження останнього, оскільки нормами кримінального процесуального законодавства не передбачені повноваження прокурора щодо здійснення безпосередньо прокурором дій щодо встановлення місця знаходження особи, в той час коли кримінальне провадження знаходиться в провадженні суду.

Окрім цього, судом не було взято до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 на теперішній час перебуває у розшуку відповідно до ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 вересня 2017 року ( а.кп .64).

Таким чином, можна зробити висновок про те, що органом досудового слідства в обвинувальному акті правильно зазначено адресу місця проживання ОСОБА_5 , проте після передачі обвинувального акта до суду, обвинувачений змінив місце проживання, не повідомивши про це суд та не з`являється за судовим викликом, що свідчить про переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду.

Зазначені обставини свідчать про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства судом першої інстанції, що відповідно до вимог ч.1 ст.412 КПК України, перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
За таких обставин, висновок суду про зазначення органом досудового слідства невірної адреси проживання обвинуваченого не відповідає фактичним обставинам провадження, та судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до вимог п.2, п.3 ч.1 ст. 409 КПК України є підставами для скасування судового рішення.

На думку колегії суддів, вимоги ст.291 КПК України при складанні обвинувального акта щодо ОСОБА_5 слідчим та прокурором були дотримані, а ті недоліки, які зазначив в ухвалі суд не ґрунтуються на вимогах кримінально процесуального закону. Тому ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у тому ж суді, зі стадії підготовчого засідання, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити.
Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року, якою повернуто обвинувальний акт прокурору Криворізької місцевої прокуратури № 2 для усунення виявлених недоліків, по кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000143 від 21.02.2017 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України- скасувати, та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1