АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кс/774/4048/17 Справа № 1-5/2000 Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - ОСОБА_1

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді : ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , працюючого технічним директором ТОВ «БК Алатирь»

- про дострокове зняття судимості за вироком Дніпропетровського обласного суду від 03 березня 2000 року;

за участю учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_6

засудженого: ОСОБА_5

адвоката: ОСОБА_7

потерпілого: ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Дніпропетровського обласного суду від 03 березня 2000 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 69, п. «а» ст. 93, ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 141, ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 144, ч. 3 ст. 193, ч. 2 ст. 213, ч. 1 ст. 222, ст.42 КК України (1960р.) та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією всього майна.

29 вересня 2017 року ОСОБА_5 звернувся до Апеляційного суду Дніпропетровської області з клопотанням про дострокове зняття судимості.

Обґрунтовуючи клопотання засуджений ОСОБА_5 вказує, що відбував у Макіївській виправній колонії № 32 Донецької області, за час відбуття покарання характеризувався позитивно, мав 19 заохочень від адміністрації Макіївської виправної колонії № 32 Донецької області.

24 грудня 2003 року Кіровським районним судом м. Макіївки Донецької області його переведено в колонію-поселення на невідбутний строк.

04 серпня 2008 року Кіровським районним судом м. Макіївки Донецької області розглянуто подання адміністрації про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке покарання, у виді виправних робіт на строк 2 роки.

ОСОБА_5 вказує,що після звільнення з місць позбавлення волі був працевлаштований та відбуваючи покарання отримав базову вищу освіту за напрямком підготовки «Будівництво», за місцем роботи і проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, що свідчить про його виправлення .

Крім того,в клопотанні зазначено, що з дня його звільнення від відбування покарання пройшло більше половини строку погашення судимості, передбаченого п. 9 ст. 89 Кримінального кодексу України для осіб, які скоїли тяжкий злочин та з урахуванням його поведінки і ставлення до праці є підстави для дострокового зняття судимості.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого та його захисника, які просили задовольнити клопотання та достроково зняти судимість, думку потерпілого ОСОБА_8 , який вважав що клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що засудженим на теперішній час не відшкодовано матеріальну та моральну шкоду, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення клопотання, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про дострокове зняття судимості з наступних підстав.

У відповідності до ст. 538 КПК України, визначено що до питань, які вирішується судом після виконання вироку, відноситься розгляд питання про зняття судимості з особи за її клопотанням після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі судом, який ухвалив вирок. Саме на підставі діючого КПК, засудженим було обрано місце розгляду клопотання про дострокове зняття судимості.
Як вбачається з матеріалів судового провадження та клопотання засудженого ОСОБА_5 вироком Дніпропетровського обласного суду від 03 березня 2000 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 69, п. «а» ст. 93, ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 141, ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 144, ч. 3 ст. 193, ч. 2 ст. 213, ч. 1 ст. 222, ст.42 КК України (1960р.) та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією всього майна.

24 грудня 2003 року Кіровським районним судом м. Макіївки Донецької області розглянуто клопотання адміністрації колонії та переведено ОСОБА_5 в колонію-поселення на невідбутний строк.
04 серпня 2008 року Кіровським районним судом м. Макіївки Донецької області розглянуто подання адміністрації про заміну невідбутої частини покарання засудженому ОСОБА_5 , на більш м`яке покарання у виді виправних робіт на строк 2 роки, однак матеріали кримінального провадження не містять даних про відбуття даного покарання.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 16 від 26.12.2003 року «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» п.9 зняття судимості є правом, а не обов`язком суду. Тому, якщо з урахуванням обставин справи суд дійде висновку, що особа не довела свого виправлення, він вправі відмовити у достроковому знятті судимості.
Крім того, не можна погодитися з думкою засудженого про те, що він довів своє виправлення, оскільки відповідно до пояснень потерпілого ОСОБА_8 засудженим і досі не відшкодовано матеріальну та моральну шкоду. Вказана обставина була у тому числі підставою для відмови у задоволенні клопотання засудженого про дострокове зняття судимості за ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року.

Повторне клопотання з підстав дострокового зняття судимості може бути порушено до суду не раніше ніж через рік з дня відмови у задоволенні такого клопотання.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 звертався з клопотанням про дострокове зняття судимості та ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року було відмовлено в задоволенні вказаного клопотання.
Виходячи з вимог діючого кримінального процесуального законодавства, а саме ст. 539 КПК України ( такі ж вимоги містить ч.6 ст. 414 КПК , 1960 року, посилання на яку йдеться у Постанові Верховного Суду України № 16 від 26.12. 2003 року « Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості») у разі набрання законної сили ухвали суду про відмову в задоволенні клопотання щодо зняття судимості, розгляд повторного клопотання з цього ж питання може мати місце не раніш як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.
Вказані обставини є підставою для відмови у задоволенні клопотання про дострокове зняття судимості.
Керуючись ст.ст.538, 539 КПК України , колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про дострокове зняття судимості за вироком Дніпропетровського обласного суду від 03 березня 2000 року за ст. 69, п. «а» ст. 93, ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 141, ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 144, ч. 3 ст. 193, ч. 2 ст. 213, ч. 1 ст. 222, ст.42 КК України (1960р.) відмовити.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду :
___________ _____________ ____________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3