Справа № 524/7454/16-к
Провадження 1-в/524/81/18
УХВАЛА

13.03.2018 року Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області
у складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука справу за клопотанням начальника державної установи «Божковська виправна колонія № 16» ОСОБА_4 про уточнення вироку автозаводського районного суду м. Кременчука від 07.08.2017 року стосовно засудженого ОСОБА_5 за ст. 185 ч.2,3, ст.. 187 ч.3, ст. 70 ч.1 КК України-,

В С Т АН О В И В :
Згідно наданого клопотання начальника державної установи «Божковська виправна колонія № 16» убачається, що до державної установи «Божковська виправна колонія № 16» для відбування міри кримінального покарання 14.02.2018 року прибув засуджений ОСОБА_5 1999 року народження, засуджений 07.08.2017 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ст.. 185 ч.2,3 ст. 187 ч.2, ст.. 70 ч.1 КК України до покарання у вигляді 3-х років 6 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ст.. 72 ч.2 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03.08.2016 року по 07.08.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок вступив у законну силу 10.01.2018 року. Оскільки 20.06.2017 року Закон України « Про внесення зміни до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIIIбуло скасовано і відповідно до ст.. 72 ч.5 КК України 1 дню тримання під вартою відповідає 1 день позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення з моменту затримання до вступу вироку в законну силу, строку, який уже і так врахований при визначенні міри та початку покарання є незрозумілим при виконанні даного вироку. При виконанні даного вироку у начальника Державної установи «Божковська виправна колонія № 16» виникають сумніви і протиріччя, і відповідно до ст.. 537 п. 14, 539 КПК України просить суд уточнити строк попереднього ув`язнення, який необхідно зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07.08.2017 року.
Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, на даний час він відбуває покарання у державній установі «Божковська виправна колонії № 16», а тому суд вважає відповідно до вимог ст.. 380 ч.2 КПК України розглянути справу без його участі.

Захисник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, згідно телефонограма помічника судді ОСОБА_7 від 12.03.2018 року (а.с. 14) захисник ОСОБА_6 просив, розглядати справу у його відсутність, а тому суд вважає відповідно до вимог ст.. 380 ч.2 КПК України розглянути справу без його участі.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання начальника державної установи «Божковська виправна колонія № 16» не підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно ст. 380 ч.1 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Згідно і ст.. 537 ч.1 п. 14 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Із вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.08.2017 року убачається , що ОСОБА_5 засуджено за ст. 185 ч.1,2, ст.. 187 ч.2, ст.. 70 ч.1 КК України та йому призначено покарання у вигляді 3-х років 6 місяців позбавлення волі, та строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 зараховано згідно ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.08.2016 року із 03.08.2016 року та на підставі ст..5, 72 ч.5 КК України(в редакції від 26.11.2015 року) у строк відбування покарання час перебування під вартою з 03.08.2016 року по 07.08.2017 року , з розрахунку один день попереднього ув,язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України від 18.05.2017 року № 2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності із 21.06.2017 року, редакція ч.5 ст. 72 КК України була змінена в частині співвідношення попереднього ув`язнення та покарання у виді позбавлення волі у випадку зарахування попереднього ув`язнення до строку покарання, яке стало зараховуватись день за день.

Наведене вказує на те, що Законом України від 18.05.2017 року № 2046-VIII було погіршено становище обвинувачених (засуджених), щодо яких застосовувалось попереднє ув`язнення і яким призначене покарання у виді позбавлення волі, оскільки їм до строку відбутого покарання став зараховуватись менший проміжок часу ніж під час дії Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII.

Оскільки, як Закон України від 18.05.2017 року № 2046-VIII, так і ч.5 ст. 72 КК України є законом про кримінальну відповідальність і ними погіршується становище обвинуваченого (засудженого), то вони не поширюються на осіб, які вчинили злочин до 21.06.2017 року. Наведене вказує на те, що особам, які вчинили злочин до 21.06.2017 року увесь строк попереднього ув`язнення зараховується до строку призначеного покарання у виді позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Також Конституційний Суд України, розглядаючи конституційне подання Верховного Суду України та конституційне звернення громадянина ОСОБА_2, звернув зокрема увагу на те, що Конституцією України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи (частина перша статті 58). Вказані положення Основного Закону України передбачають загальновизнані принципи дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, а саме: принцип їх безпосередньої дії, тобто поширення тільки на ті відносини, які виникли після набуття чинності законами чи іншими нормативно-правовими актами, та принцип зворотної дії в часі, якщо вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Як зазначив Конституційний Суд України, суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, за умови, якщо вони скасовують або пом`якшують відповідальність особи (абзац другий пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 у справі про зворотну дію кримінального закону в часі).

Приписи частини першої статті 5 Кримінального Кодексу України 2001 року розвивають положення частини першої статті 58 Конституції України, а саме: "Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість". Водночас частиною другою статті 5 Кримінального Кодексу України 2001 року передбачено: "Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі".

Зазначені положення кримінального кодексу щодо законів, які мають зворотну дію в часі, узгоджуються з міжнародно-правовими актами з цього питання. Так, у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права визначено: якщо після вчинення злочину законом встановлюється більш м`яке покарання, дія цього закону поширюється на даного злочинця (пункт 1 статті 15). У Резолюції 1984/50 Економічної і ОСОБА_3 ООН "Заходи, що гарантують захист прав тих, хто засуджений до страти" від 25 травня 1984 року закріплено, що якщо після вчинення злочину були внесені зміни до законодавства, які передбачають більш м`які міри покарання, то вони повинні поширюватися й на правопорушника, який вчинив цей злочин (пункт 2).

Згідно зі статтею 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року особі не може призначатися покарання, суворіше від того, яке застосовувалося на час вчинення кримінального правопорушення. Європейський суд з прав людини вважає, що стаття 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року є важливою частиною принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону.

Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України та за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 про офіційне тлумачення положень Кримінального кодексу України 1960 року із змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального та Виправно-трудового кодексів України" від 22 лютого 2000 року N 1483-III, щодо їх дії в часі у взаємозв`язку із положеннями статті 8, частини першої статті 58, пункту 22 частини першої статті 92, частини другої статті 152, пункту 1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України, статті 73 Закону України "Про Конституційний Суд України", частини другої статті 4, частин першої, третьої, четвертої статті 5, частини третьої статті 74 Кримінального кодексу України 2001 року (справа про заміну смертної кари довічним позбавленням волі) (№ 1-рп/2011, 26.01.2011).

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що зарахуванню обвинуваченому ОСОБА_5 у строк відбутого покарання у виді позбавлення волі підлягає саме час його перебування під вартою з 03.08.2016 року по день ухвалення вироку суду , тобто до 07.08.2017 року , з розрахунку один день попереднього ув,язнення за два дні позбавлення волі.

З урахуванням вищевикладеного , суд вважає що клопотання начальника начальника державної установи «Божковська виправна колонія № 16» ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, оскільки вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07.08.2017 року не зрозумілим і не потребує будь-яких уточнень або роз`яснень.
Керуючись ст.ст.380 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання начальника начальника державної установи «Божковська виправна колонія № 16» ОСОБА_4 відмовити
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області, через

Автозаводський районний суд м. Кременчука, протягом семи днів з дня її оголошення .

Суддя: