ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» листопада 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря: ОСОБА_2 , прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув кримінальне провадження по обвинуваченню -
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця н.п. Аксарайський. Красноярського краю, Астраханської області, Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
07 березня 2017 року, приблизно о 14 год., водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині Львівського шосе зі сторони вул.Тернопільської в напрямку до вул.Хотовицького, м.Хмельницького, наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований поблизу зупинки громадського транспорту «Завод Катіон» та на якому перебував пішохід. При цьому, ОСОБА_6 в порушення вимог п.18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року (далі Правила дорожнього руху) не зменшив швидкості та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, створивши небезпеку, в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху, а саме перед зміною напрямку свого руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху ліворуч, а також в порушення п.11.4 Правил дорожнього руху на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, в результаті чого на зустрічній смузі для свого напрямку руху, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину Львівського шосе неподалік буд.№55/1.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_6 вище зазначених вимог Правил дорожнього руху України, пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому лівої ключиці зі зміщенням уламків, крововиливів м`яких тканин лівого надпліччя, лівого плеча, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, а також крововилив лівого передпліччя, який за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Вищезазначені порушення вимог безпеки дорожнього руху ОСОБА_6 , передбачені п.п.10.1, 11.4, 18.1 Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку з вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме: спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .
Дані фактичні обставини справи ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, а крім того підтверджуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , який повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та підтвердив вищевикладені обставини скоєння злочину. При цьому, показав, що дійсно у вказаний час та місці він керуючи транспортним засобом «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 наближався до нерегульованого пішохідного переходу. При цьому, не зменшив швидкості та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, перед зміною напрямку свого руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху ліворуч та виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину Львівського шосе. Інкриміновані йому порушення п.п.10.1, 11.4, 18.1 Правил дорожнього руху визнає, характер спричинених потерпілій ОСОБА_5 внаслідок ДТП тілесних ушкоджень не оспорює.
Таким чином, суд визнає вину ОСОБА_6 доведеною в тому, що він за викладених в описовій частині вироку обставин порушив правила безпеки дорожнього руху передбачені п.п.10.1, 11.4, 18.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого скоїв ДТП, під час якої потерпілій ОСОБА_5 були спричинені вищевказані середньої тяжкості тілесні ушкодження і кваліфікує такі дії обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України.
Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_6 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому, суд приймає до уваги, що обвинувачений вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, внаслідок якого потерпілій спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягується вперше, раніше ні в чому протиправному помічений не був, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає активне сприяння обвинуваченим у розкритті злочину, наявність на утриманні малолітніх дітей.
На підставі вищевикладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також конкретні обставини справи, а саме: наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію прокурора та потерпілої, суд вважає за можливе, призначити обвинуваченому ОСОБА_6 менш суворий вид покарання з альтернативних, передбачених санкцією ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу, а також призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами
Разом з тим, в судовому засіданні захисник та обвинувачений заявили клопотання, відносно задоволення якого не заперечували прокурор та потерпіла, про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання за скоєння злочину, на підставі ст.ст.1 п. «в», 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, оскільки на день набрання чинності вказаним Законом у обвинуваченого на утриманні перебувало двоє малолітня дітей, а злочин в якому обвинувачується ОСОБА_6 , не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України.
Заслухавши думку учасників судового розгляду та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку що клопотання захисника підсудного підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 має на своєму утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно яких він не позбавлений батьківських прав, інкримінований йому необережний злочин не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України і він був вчинений обвинуваченим до набрання чинності Законом України „Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року, (набрав чинності 07.09.2017) сам ОСОБА_6 просить застосувати до нього амністію, а тому він може бути звільнений від відбування основного та додаткового покарання, на підставі пункту „в ст. 1, ст.10 вищезазначеного Закону.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров`я в особі Хмельницької міської лікарні до ОСОБА_6 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 внаслідок кримінального правопорушення в сумі 2325 грн. 80 коп., який обвинувачений визнав повністю підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки суд визнає такий позов обгрунтованим, а його розмір доведеним представленими суду доказами.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого - ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди слід залишити без розгляду, задовольнивши тим самим відповідну заяву потерпілої.
Процесуальні витрати по справі пов`язані із залученням експерта, які підтверджені документально, відповідно до положень ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 10,11,13 Закону України Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року, ст.ст. 369-374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 300 (трьох сот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 5100 (п`яти тисяч сто) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного за даним вироком основного та додаткового покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
Цивільний позов прокурора задовольнити повністю та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь Хмельницької міської лікарні 2325 грн. (дві тисячі триста двадцять п`ять) 80 коп. витрат на лікування потерпілої від кримінального правопорушення.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого - ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди залишити без розгляду.
Процесуальні витрати в сумі 703 (сімсот три) грн. 05 коп. стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь держави.
Речові докази по справі: - автомобіль «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_10 вважати поверненим за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий по справі

Суддя: ОСОБА_1