Справа № 212/5283/17
У Х В А Л А

11 жовтня 2017 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :
У провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.186 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки вважає, що не зменшились ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просили у задоволенні клопотання прокурора відмовити та змінити обвинуваченому запобіжний захід на інший у виді домашнього арешту в певний час доби за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 18:00 год. до 06:00 год. за місцем мешкання дружини.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд встановив наступне.
Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати 60 днів, при цьому враховує, що в разі продовження тримання під вартою попередня ухвала втрачає свою силу.
Відповідно до положень п. 39 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року, остаточне 14 січня 2011 року, існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (див. рішення у справі "Власов проти Росії" (Vlasov v. Russia), N 78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року, з подальшими посиланнями).
Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також тяжкість покарання у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його вік, стан здоров`я і те, що він не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка потребує оперативного лікування, має постійне місце реєстрації та проживання, суд приходить до висновку, що міра запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний час доби за місцем фактичного проживання обвинуваченого забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 шляхом заборони обвинуваченому залишати своє житло в період часу з 18:00 год. до 06:00 год., зобов`язавши останнього прибувати за кожною вимогою до суду та вважає недостатнім застосування на даний час більш м`якого запобіжного заходу.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора відмовити.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід - тримання під вартою на домашній арешт, строком на два місяці, а саме до 11 грудня 2017 року включно.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 залишати житло за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 у період часу з 18:00 год. до 06:00 год. та зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:
- не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Негайно звільнити з-під варти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати його прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1