Справа № 423/3204/17
Провадження № 11-кп/782/25/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«02» квітня 2018 року місто Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання - ОСОБА_4
за участю прокурора - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Луганської області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кремінського районного суду Луганської області від 07 грудня 2017 року, яким:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Мари Республіки Туркменістан, громадянин України, з професійно-технічною освітою, розлученого, має на утриманні шістьох малолітніх дітей, не працює, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , -
визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та йому призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироку законної сили залишено цілодобовий домашній арешт.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
Питання щодо судових витрат та речових доказів вирішена відповідно до положень ст.100 та ст.124 КПК України.
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

11 серпня 2017 року, приблизно о 22.00 годині, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 знаходився в гостях у свого знайомого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , де в кухонній кімнаті разом вживали спиртні напої.
Під час розлиття спиртних напоїв, 12 серпня 2017 року, приблизно о 01.00 годині, між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виникла сварка, в ході якої останній схопив з кухонного столу ніж, яким став словесно погрожувати ОСОБА_10 . В цей час у ОСОБА_6 , який спостерігав за даною подією, виник злочинний умисел, направлений на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , для реалізації якого він, стоячи позаду потерпілого, наніс один удар кулаком своєї руки в область шиї, чим заподіяв йому фізичного болю, від якого останній впав на підлогу. Далі ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, підійшов до лежачого на підлозі ОСОБА_8 , підняв його та відвів на подвір`я домоволодіння та став наносити не менш шести ударів руками в область обличчя ОСОБА_8 , від чого останній впав на грунт. Не припиняючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 продовжував наносити удари ногами, взутими в берци, в життєво важливі органи, а саме: в область тулубу ОСОБА_8 у кількості не менш шести ударів.
Після доведення свого умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень до кінця, ОСОБА_6 підняв з грунту безсвідомого ОСОБА_8 , поволочив його з подвір`я через дорогу, розташовану навпроти домоволодіння АДРЕСА_4 , та залишив його на узбіччі примикаючої грунтової дороги, який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події.
Протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: саден на лобі по центру та зліва, в правій скроневій області, на правій вушній раковині, правій виличній області, на правій щоці, на нижній поверхні підборіддя, на верхній губі, області крижів по всій поверхні правої сідниці; синців на лобі справа, на лобі зліва, в області крил та кінчика носа, на передній поверхні правої вушної раковини, на передній поверхні шиї; ран на лобі центрі, на передній поверхні правої вушної раковини, тім`яній області справа, в потиличній області справа, в центрі потиличної області; закритого перелому кісток носа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; синця лівої підключичної області, синця грудної клітини справа; закритого поперечного перелому тіла грудини на рівні 4 ребра, закритого перелому ребер середньоключичної лінії справа 2, 3, 6 ребер, окологрудинній лінії справа 2,3,4 ребер (прямі переломи), 2 колотих пошкодження нижньої долі лівої легені, які призвели до плевропульмонального шоку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки життя в момент заподіяння. Тілесні ушкодження, встановлені в області грудної клітини потерпілого, знаходяться в прямому причинному зв`язку з його смертю. Смерть ОСОБА_8 настала від закритої тупої травми грудної клітини, множинних переломів ребер з пошкодженням лівої легені, плевропульмонального шоку.
На вирок суду захисником ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій порушується питання про зміну вироку суду та призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, із застосуванням положень ст.69 КК України.

В обгрунтування своїх доводів захисник зазначає, що суд не врахував щире каяття обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому ним злочину, а також те, що обвинувачений раніше не судимий, має на своєму утриманні багатодітну родину - шістьох малолітніх дітей від його шлюбу та трьох дітей його дружини від першого шлюбу, має постійне місце мешкання, позитивно характеризується, активно сприяв розкриттю злочину, перебуває на обліку у лікаря-фтизіатра з діагнозом «туберкульоз легенів».

Тому захисник вважає, що наведені обставини є пом`якшуючими покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, що дає підстави для призначення її підзахисному ОСОБА_6 покарання, нижче від найнижчої межі.

В судове засідання апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_11 не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила.

З урахуванням наведеного та керуючись положеннями ч.4 ст.405 КПК України апеляційний суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутністю потерпілої сторони.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційної скарги у повному обсязі та наполягали на її задоволенні, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України при обставинах, встановлених вироком суду, а також правова кваліфікація його дій, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, основані на зібраних по справі та перевірених судом в порядку ст.349 КПК України доказах, являються обґрунтованими, належним чином мотивованими та не оскаржуються захисником в апеляційній скарзі.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що при призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.65 КК України належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має на утриманні шістьох малолітніх дітей, перебуває на обліку у лікаря- фтизіатра з діагнозом «туберкульоз», згідно побутової характеристики за місцем проживання характеризується задовільно, виховує ще трьох дітей його дружини від першого шлюбу.
Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд визнав щире каяття обвинуваченого та його сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд обгрунтовано визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд належним чином врахував усі наведені в апеляційній скарзі захисникам обставини та призначив винній особі покарання у межах мінімальної санкції статті обвинувачення, що є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів. Виключних підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст.69 КК України більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин доводи апеляційної скарги захисника щодо суворості призначеного покарання колегія суддів вважає безпідставними та непереконливими, які задоволенню не підлягають.
Порушень матеріального чи процесуального права, які відповідно до положень ст.409 КПК України тягнуть за собою скасування або зміну вироку суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено. Тому колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції цілком законним та обґрунтованим.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, та 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Кремінського районного суду Луганської області від 07 грудня 2017 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її оголошення, але на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3