Дата документу 14.03.2018

Справа № 334/1273/18
Провадження № 1-кп/334/479/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, маючого середню освіту, студента 3 курсу ЗНТУ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2018, приблизно о 00 годині 55 хвилин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, умисно, знаходячись біля будинку №30 по вул. Дніпровське шосе в м. Запоріжжі, наблизився до неповнолітнього ОСОБА_6 та взяв рукою останнього за куртку, на що ОСОБА_6 почав його відштовхувати та бігти, від чого втративши рівновагу впав на земельне покриття. Від вказаного падіння з зовнішнього карману куртки ОСОБА_6 на земельне покриття випав мобільний телефон «Айфон 4» в корпусі білого кольору та рюкзак фірми «Бакіпе».

Скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_6 , з земельного покриття, ОСОБА_4 відкрито викрав майно останнього, а саме: мобільний телефон «Айфон 4», вартістю 750 гривень, а також рюкзак фірми «Бакіпе», матеріальної цінності для потерпілого не представляє, в якому знаходились наступні речі: грошові кошти у сумі 600 гривень, зв`язка ключів від квартири в кількості 4 штук, навушники вакуумні фірми «Соні», білого кольору, матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_6 не представляють та далі залишив місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав збиток ОСОБА_6 на загальну суму у розмірі 1350 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Під час досудового розслідування, між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладена угода про примирення від 27.02.2018 року, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Виходячи зі змісту даної угоди, потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 1 ст. 186 КК України, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, матеріальний збиток відшкодовано, майно повернуто власнику, у зв`язку з чим потерпілий претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має.

Згідно даної угоди, сторони погодилися на призначення покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч. 1 ст.186 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України.

Судом роз`яснено наслідки невиконання угоди про примирення, що передбачені ст.476 КПК України..

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

При проведенні підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він повністю згоден з підписаною угодою, розуміє наслідки укладання та невиконання угоди, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, та просить суд затвердити укладену угоду.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди.
Потерпілий ОСОБА_6 , його законний представник ОСОБА_7 , та представник ОСОБА_8 , також просили затвердити угоду, зазначивши, що претензій до обвинуваченого не має.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди, оскільки її зміст відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального кодексу.

Згідно ч. 3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст.186 КК України, який згідно вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, відсутні.

Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє положення ч. 5 ст.474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст..471 КПК України, а також Кримінального кодексу України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст.474 КПК України, відсутні.

Відповідно ст..475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, і призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

Керуючись ст.ст.314, 374, 376, 473, 474, 475 КПК України, суд
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним від 27.02.2018 року укладену між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить - 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку, відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1