справа №274/921/18
провадження № 1-кс/0274/235/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2018 року м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника державної установи Бердичівської виправної колонії №70 про передачу в дохід держави мобільного телефону вилученого на території установи, -
В С Т А Н О В И В :
Начальник державної установи Бердичівської виправної колонії №70 21.02.2018 року звернувся з клопотанням про передачу в дохід держави мобільного телефону "Nokia", модель:G8, IMEI:1) НОМЕР_1 , IMEI:2) НОМЕР_2 , який було виявленого 13.02.2018 року в житловій зоні установи. Під час проведення перевірки встановити осіб, яким належав вилучений заборонений предмет (мобільний телефон), не вдалося.

Про дату розгляду клопотання представник ВК № 70 повідомлений належним чином і завчасно.
У відповідності до ст. 107 ч. 4 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання з наступних підстав.
Згідно ст. 102 КВК України (зі змінами згідно Закону від 08.04.2014 р. № 1186-VII, що діє з 07.05.2014 р.) зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно ст. 107 КВК України та п. 29 ч. 3 додатку 9 Правил внутрішнього розпорядку, вищевказані заборонені предмети зберігати засудженим заборонено.
Проте, в судовому засіданні встановлено, що виявлені заборонені предмети не вилучено у засуджених, а напроти, виявлено на території установи виконання покарань, що унеможливлює застосування вищевказаних норм права.
Крім цього, у резолютивній частині клопотання є суперечності, зокрема, зазначено про вирішення питання про можливість передачі заборонених предметів в дохід держави, при цьому не визначено згідно закону, яке питання слід розглянути судом. Так, згідно ч. 7 ст. 102 КВК України, суд розглядає питання або про конфіскацію предметів або про їх передачу на зберігання, а відтак вимога про можливість передачі предметів в дохід держави не ґрунтується на законі, а слідчий суддя розглядає справи лише в межах поданого клопотання (подання) та не може вийти за його межі.
За таких обставин, враховуючи те, що всупереч вимог законодавства, вказане клопотання належним чином не обґрунтоване, викладена ним резолютивна частина не ґрунтується на вимогах ст. 102 КВК України, а відтак підстави для його задоволення відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-372 КПК України, ст.ст. 102, 107 КВК України, слідчий суддя,-
У х в а л и в:
У задоволенні подання начальника ДУ "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" щодо вирішення питання про передачу в дохід держави мобільного телефону вилученого на території установи - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, засудженим з моменту вручення йому копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1