Справа № 456/3567/17
Провадження № 1-кп/456/93/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2018 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю : секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001945 від 31.10.2017, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрия Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, згідно зі ст. 89 КК України раніше не судимого, в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 24.10.2017 року близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи біля магазину «Свій Маркет» по вул. Саксаганського в м. Стрию Львівської області, під час спілкування із ОСОБА_4 побачив, як остання користувалась мобільним телефоном марки «NOMIi280», який вона поклала в праву кишеню своєї куртки, в яку в цей день була одягнена. В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення майна у ОСОБА_8 . Реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 умисно таємно викрав мобільний телефон, належний ОСОБА_4 , марки «NOMIi280», вартістю 540 гривень, із 2 стартовими пакетами мобільних операторів «Vodafone» та «Київстар», вартістю по 15 гривень кожний, на рахунках яких грошових коштів не було, з картою пам`яті об`ємом 8 ГБ вартістю 90 гривень, а всього майна потерпілої на загальну суму 660 гривень, та заховав у кишеню своїх штанів. В подальшому ОСОБА_6 того ж дня здав викрадений мобільний телефон на зберігання в ломбард «Скарбниця» у м. Стрию та отримав за це грошові кошти в сумі 320 гривень, а сім-карти мобільних операторів та карту пам`яті із викраденого телефону викинув. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 660 гривень.
Крім цього, 27.10.2017 року близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи на майдані Ринок в м. Стрию під час проведення IX-ого Великого Карпатського Ярмарку-Фестивалю «СТРИЙ-ОРГАНІК-ФЕСТ осінь - 2017», підсів до невідомого йому раніше ОСОБА_5 , який в цей час розпивав алкогольні напої на літньому майданчику із знайомим по імені ОСОБА_9 , що навпроти ПАТ КБ «Приватбанк», при спілкуванні з яким побачив як ОСОБА_5 користувався мобільним телефоном марки «CUBOT ECHO», за прозорим силіконовим чохлом якого знаходились грошові кошти в сумі 170 доларів США.
В подальшому, під час розпивання спиртних напоїв ОСОБА_6 під приводом тимчасового користування попросив у ОСОБА_5 його мобільний телефон, який він надав йому на його прохання. В цей момент у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння чужим майном. ОСОБА_6 , реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, шляхом обману та зловживання довірою заволодів мобільним телефоном марки «CUBOT ECHO» вартістю 2350 гривень із 2 стартовими пакетами мобільних операторів «Vodafone» та «Лайфселл», вартістю по 15 гривень кожний, на рахунках яких грошових коштів не було, з картою пам`яті об`ємом 16 ГБ, вартістю 140 гривень, в силіконовому чохлі вартістю 45 гривень, за яким були грошові кошти в сумі 170 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 27.10.2017 року становить 4560,5 гривень, а всього майном потерпілого на загальну суму 7125,5 гривень, після чого покинув місце події. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 7125,5 гривень.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, про те, що викрав мобільний телефон у потерпілої ОСОБА_4 та під приводом необхідності зателефонувати заволодів мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_5 , чим заподіяв їм матеріальну шкоду. Щиро розкаюється у вчиненому. Просить його суворо не карати, так як на своєму утриманні має важкохвору матір. Матеріальну шкоду потерпілим зобов`язується відшкодувати в повному обсязі в найкоротший термін.

Крім особистого визнання, вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена показаннями потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які в судовому засіданні пояснили, що обвинувачений не відшкодував їм матеріальні збитки, хоча неодноразово обіцяв це зробити. Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що за свої особисті кошти в розмірі 1000 грн. викупив у ломбарді свій мобільний телефон, який переданий йому на зберігання. Просять карати обвинуваченого ОСОБА_6 за законом.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання, в якому просив не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений винуватість у вчинених злочинах визнав повністю.

Отримавши показання ОСОБА_6 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_6 та іншим учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні таємного викрадення чужого майна ОСОБА_4 , та у заволодінні чужим майном ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання довірою, вчиненому повторно, тому кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України є вірною.

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, конкретний характер і ступінь участі обвинуваченого у вчинених ним кримінальних правопорушеннях, тяжкість заподіяних кримінальними правопорушеннями наслідків, спосіб вчинення кримінальних правопорушень і їх мотиви, особу обвинуваченого, який згідно зі ст. 89 КК України раніше не судимий, розлучений, не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, знаходиться на обліку в лікаря нарколога, однак, відповідно до висновку спеціальної медичної наркологічної комісії № 163 від 08.11.2017 року не рекомендовано застосування ст. 96 КК України, думку потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , яким матеріальні збитки обвинуваченим не відшкодовано та які просять карати обвинуваченого за законом, обставини, що пом`якшують покарання, якими, на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено. Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечних діянь, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності та беручи до уваги всі вказані обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкцій інкримінованих йому статей КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальних витрат по справі немає.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити покарання:
-за ч. 1 ст. 185 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 190 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України призначити ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази: мобільний телефон марки «CUBOT ECHO», переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити в його власності.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1