Ухвала
Іменем України
13 березня 2018 року

м. Київ
справа № 1-981/2011
провадження № 51-432км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 09 квітня 2013 року щодо ОСОБА_6 .
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вказаним вироком засуджено
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2008 року за ч. 1 ст. 115, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; постановою Микитівського районного суду м. Горлівка Донецької області від 16 червня 2011 року звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 22 дні,
за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років із конфіскацією всього належного йому майна;

за пунктами 1, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 194 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 09 квітня 2013 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 змінено та з його мотивувальної частини виключено вказівку на тяжкість тілесних ушкоджень, спричинених потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В решті вирок залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він приблизно о 3 год. 30 хв. 06 серпня 2011 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проїжджаючи на мотоциклі біля кафе Нептун у м. Світлодарськ Артемівського району Донецької області, запропонував незнайомій ОСОБА_10 підвезти її, на що остання погодилась. Після чого на 730 км автодороги Київ Харків Должанський, не впоравшись з керуванням, ОСОБА_6 з`їхав на обочину, а ОСОБА_10 впала і втратила свідомість. В цей момент ОСОБА_6 таємно вкрав майно потерпілої ОСОБА_10 на загальну суму 1 614 грн 40 коп., заподіявши останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_6 приблизно о 5 год. 10 хв. 14 серпня 2011 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на обочині автодороги пос. Миронівський ст. Роти, навпроти ділянки місцевості, розташованої між телеграфними стовпами №14 і №15, побачив лежачий на землі мотоцикл марки ЧЗ-350 червоного кольору, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_11 , після чого незаконно заволодів вищевказаним транспортним засобом.
Крім того, ОСОБА_6 приблизно о 22 год. 20 хв. 15 серпня 2011 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , який належав на праві приватної власності ОСОБА_12 , в якому тимчасово мешкали ОСОБА_9 та неповнолітня ОСОБА_8 , під час конфлікту, що виник раптово із ОСОБА_9 , умисно, будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, із-за почуття помсти за спричинені йому ОСОБА_9 тілесні ушкодження і за образу нецензурними словами, наніс останній один удар кулаком правої руки в ліве око, після чого взяв із столу кухонний ніж, яким наніс їй один удар у підключичну область, один удар по правій кисті руки, один удар в шию та один удар взутою ногою по голові ОСОБА_9 , а потім ще наніс один удар ножем в шию ОСОБА_8 . Від отриманих ушкоджень потерпілі померли.
Також ОСОБА_6 приблизно о 22 год. 25 хв. 15 серпня 2011 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , який належав на праві приватної власності ОСОБА_12 , при скоєнні умисного вбивства ОСОБА_9 , проживаючої в зазначеному будинку, з метою умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, за допомогою сірників вчинив підпал меблів. В результаті пожежі потерпілому ОСОБА_13 було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 55 366 грн. 40 коп.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , посилаючись на неправильне застосування кримінального закону й порушення кримінально-процесуального закону, просить скасувати судові рішення щодо нього, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд. Вважає, що судовий розгляд у суді першої інстанції проведений неповно та однобічно, висновки суду, викладені в судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому зазначає, що конфлікт розпочали потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а умислу на позбавлення їх життя у нього не було, оскільки він діяв при перевищенні меж необхідної оборони та захищався від протиправних дій останніх. Також зазначає про те, що до нього під час досудового розслідування були застосовані недозволені методи слідства. Указує, що суд не роз`яснив йому права на суд присяжних, безпідставно не задовольнив його клопотання про здійснення фіксування судових засідань технічними засобами та не перевірив версію захисту про причетність до вчинення вбивства інших осіб.

Позиції інших учасників судового провадження
Засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали подану касаційну скаргу і просили її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 вважала касаційну скаргу необґрунтованою і просила залишити її без задоволення.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 395 КПК України 1960 року касаційний суд перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення за наявними у справі і додатково поданими матеріалами в тій частині, в якій воно було оскаржене.
Відповідно до ч. 1 ст. 398 КПК України1960 року підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженого.

Як убачається із змісту касаційної скарги, засуджений ОСОБА_6 з-поміж іншого фактично посилається на однобічність і неповноту судового слідства, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та наявним у справі доказам, визначення яких дано у статтях 368 та 369 КПК України 1960 року, тоді як перевірка цих обставин до повноважень касаційного суду законом не віднесена. Отже, касаційний суд при касаційному розгляді виходить із обставин справи, встановлених судом.

При перевірці матеріалів справи касаційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289, пунктами 1, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України та кваліфікацію його дій за даними нормами кримінального закону судами зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності, із дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, у тому числі з точки зору їх належності, допустимості та достатності для вирішення питань, визначених ст. 324 КПК України 1960 року, про що у вироку суду наведено докладні мотиви.
Висновки місцевого суду, у тому числі щодо оцінки доказів, належним чином обґрунтовані, мотивувальна частина вироку за змістом відповідає вимогам ст. 334 КПК України 1960 року.
В основу вироку обґрунтовано покладені дані, установлені, зокрема, із:
по епізоду крадіжки майна ОСОБА_10 : показань потерпілої ОСОБА_10 , протоколу очної ставки потерпілої ОСОБА_10 із ОСОБА_6 , в яких потерпіла вказувала, що саме ОСОБА_6 вчинив щодо неї крадіжку майна; протоколів огляду місця події від 06 та 09 серпня 2011 року і фототаблиць до нього; висновку товарознавчої експертизи; протоколу пред`явлення особи для впізнання від 06 жовтня 2011 року, відповідно до якого ОСОБА_6 впізнав потерпілу ОСОБА_10 , як жінку, у якої таємно викрав майно і гроші;
по епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом мотоциклом: показань потерпілого ОСОБА_11 , який повідомив, що 14 серпня 2011 року, перебуваючи на рибалці, виявив, що у нього зник мотоцикл, пізніше до нього перетелефонувала ОСОБА_14 і повідомила, що вони затримали чоловіка, який вчинив крадіжку мотоцикла, цим чоловіком виявився ОСОБА_6 ; показань свідка ОСОБА_15 , який повідомив, що влітку 2011 року поряд з будинком АДРЕСА_2 побачив хлопця, який котив мотоцикл ОСОБА_11 , про що він повідомив матері, пізніше під`їхав ОСОБА_11 ; показань свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , які підтвердили надані потерпілим та свідком ОСОБА_15 показання; протоколів огляду місця події та додаткового огляду місця події від 14 серпня 2011 року; протоколу виїмки і огляду від 23 серпня 2011 року;
по епізодам вчинення умисного вбивства двох осіб особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, та умисного знищення або пошкодження майна: показань ОСОБА_6 , допитаного в якості підозрюваного за участю захисника ОСОБА_17 , прокурора Артемівського району ОСОБА_18 та експерта ОСОБА_19 , які були оголошені в судовому засіданні, та відповідно до яких ОСОБА_6 пояснив, що надавав показання добровільно, без будь-якого примусу працівників міліції, та пам`ятає, що ввечері 15 серпня 2011 року до нього підійшов чоловік на прізвисько « ОСОБА_20 » і запросив в гості в будинок АДРЕСА_1 , де в подальшому він, цей чоловік, ОСОБА_21 і ОСОБА_22 розпивали спиртні напої, пізніше між ним і чоловіком на прізвисько « ОСОБА_20 » виникла бійка, після чого останній втік, а його співмешканка ОСОБА_21 , вступившись за свого співмешканця, почала бити ОСОБА_6 дерев`яною палкою по спині, руками по обличчю, і тому він, взявши з кухонного столу ніж, наніс ним один удар по шиї ОСОБА_23 , яка одразу ж впала, а ОСОБА_24 він випадково зачепив ножем по шиї, оскільки вона стояла поруч, при цьому пояснив, що наносив удари навідліт, потім він прикурив сигарету, а запалений сірник кинув на подушку, яка загорілась, а він пішов з будинку; протоколу відтворення обстановки та обставин подій від 17 серпня 2011 року з фототаблицею до нього, під час проведення зазначеної слідчої дії ОСОБА_6 підтвердив свої показання, дані ним в якості підозрюваного, такі ж показання були надані ОСОБА_6 під час допиту його в якості обвинуваченого та під час відтворення обстановки та обставин події за його участю; показань потерпілого ОСОБА_25 , який повідомив, що йому перетелефонував ОСОБА_26 і повідомив, що горить будинок АДРЕСА_1 , коли він приїхав на місце пожежі, то побачив трупи своїх тітки ОСОБА_27 та сестри ОСОБА_28 , від спостерігачів почув, що його рідних убив ОСОБА_6 , після чого останній підпалив будинок; показань потерпілого ОСОБА_13 , який повідомив, що того вечора вони з сином, ОСОБА_29 та ОСОБА_6 грали в карти, після того як останні пішли, десь біля 21 год. він ліг спати, наступного дня від свого сина ОСОБА_30 він дізнався, що в будинку АДРЕСА_1 сталося вбивство та пожежа; показань свідка ОСОБА_29 , який повідомив, що того вечора він був в гостях у ОСОБА_31 , де разом з батьком останнього і ОСОБА_6 грали в карти та розпивали спиртні напої, приблизно о 21 год. пішли до ОСОБА_32 , по дорозі зустріли ОСОБА_24 , яку ОСОБА_6 не відпускав від себе, і тому між ним і ОСОБА_6 виникла суперечка, під час якої вони почали наносити удари один одному, доки в нього ( ОСОБА_29 ) не пішла кров і він пішов додому; протоколу очної ставки між ОСОБА_6 та ОСОБА_29 , під час проведення цієї слідчої дії останній надав аналогічні показання; показань свідка ОСОБА_33 , який повідомив, що приблизно о 21 год. в серпні 2011 року бачив ОСОБА_6 та ОСОБА_29 , які йшли по вулиці, і між ними виникла бійка, після чого ОСОБА_6 і ОСОБА_22 пішли в одну сторону, а ОСОБА_29 в іншу, пізніше він побачив дим з боку буд. АДРЕСА_1 і пішов подивитись, бачив, як під`їхали ОСОБА_34 і ОСОБА_35 , а також ОСОБА_36 і стали гасити пожежу, потім у двір зайшов ОСОБА_6 , перевернув бочки з водою і почав кидати пластикові пляшки у вікна, щоб краще горів будинок, потім він підійшов до тіла жінки, яке знаходилося біля входу в будинок, і ногою вдарив у голову; показань ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , які дали аналогічні показання; протоколів огляду місця події та додаткового огляду місця події від 16 та 17 серпня 2011 року; протоколу виїмки і огляду від 08 вересня 2011 року; висновків судово-медичних експертиз, відповідно до яких смерть ОСОБА_9 та ОСОБА_8 настала від гострої крововтрати, обумовленої колото-різаним пораненням шиї; показання, дані ОСОБА_6 під час допиту його в якості підозрюваного під час відтворення обстановки та обставин події, не відповідають локалізації, кількості і механізму утворення пошкоджень, виявлених у потерпілих; висновку судово-цитологічної експертизи; висновку криміналістичної експертизи; висновків медико-криміналістичних експертиз, відповідно до яких на шиях потерпілих виявлені колото-різані рани, які могли утворитися від клинка, наданого на експертизу ножа; висновку пожежно-технічної експертизи тощо.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджуються також даними наведених письмових доказів по справі, результати оцінки яких детально обґрунтовані судами.
Зібраним по справі доказам суд дав належну оцінку, повно, всебічно та об`єктивно дослідив обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_6 злочинів, у яких він обвинувачувався.
При цьому апеляційним судом надано оцінку тому, що під час досудового розслідування та в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_6 змінював свої показання, заперечуючи свою винуватість у вчиненні зазначених злочинів, а потім визнавав вину повністю.
Кваліфікація дій ОСОБА_6 за обставин, установлених судом, за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289, пунктами 1, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України є правильною.

Таким чином, доводи, викладені в касаційній скарзі засудженого, про порушення правил допиту свідків, про відсутність доказів його винуватості та про те, що судом не перевірена версія причетності до вбивства іншої особи є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження під час вивчення кримінальної справи щодо ОСОБА_6 .
Твердження засудженого ОСОБА_6 про те, що до нього застосовувалися недозволені методи слідства, не знайшли свого підтвердження.
Як убачається із кримінальної справи ОСОБА_6 в судових засіданнях наголошував на тому, що він не писав і не буде писати заяви про застосування до нього недозволених методів слідства під час досудового розслідування (т. 3 а.с. 110).
Не ґрунтуються на матеріалах справи і твердження засудженого про те, що йому не роз`яснили право на суд присяжних, оскільки відповідно до ст. 17 КПК України 1960 року кримінальні справи про злочини, за які законом передбачена можливість призначення покарання у виді довічного позбавлення волі, розглядаються в суді першої інстанції у складі трьох осіб незалежно від наявності клопотання підсудного про такий розгляд.
З матеріалів кримінальної справи вбачається, що її розгляд в суді першої інстанції здійснювався складом суду у кількості трьох осіб, головуючої ОСОБА_41 суддів: ОСОБА_42 та ОСОБА_43 .
Твердження засудженого ОСОБА_6 про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про здійснення фіксації судового засідання, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, оскільки відповідно до протоколу судового засідання таке клопотання засудженим під час судового розгляду в суді першої інстанції не заявлялося. Будь-яких зауважень до протоколу судового засідання засуджений не подавав.
Також судом правильно призначено ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі, та враховано, що засуджений вчинив особливо тяжкий злочин, унаслідок якого, в тому числі загинула і неповнолітня особа, часткове визнання винуватості засудженим, що свідчить про його нещирість, дані про особу винного, який раніше судимий, нові злочини вчинив під час умовно-дострокового звільнення, негативно характеризується, не працює, заподіяну злочинами шкоду не відшкодував, обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Також судом правильно призначено ОСОБА_6 остаточне покарання на підставі статей 70, 71 КК України.
Апеляційний суд, ретельно перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про безпідставність доводів апеляцій засудженого та його захисника і зазначив про правильне встановлення місцевим судом фактичних обставин скоєних злочинів, доведеність вини засудженого у їх вчиненні, на спростування доводів апеляцій навів в ухвалі докладні мотиви прийнятого рішення, які ґрунтуються на матеріалах кримінальної справи.

Висновки суду про залишення апеляцій засудженого та його захисника без задоволення, усупереч доводам касаційної скарги засудженого, судом апеляційної інстанції належним чином мотивовані, а ухвала апеляційного суду є достатньо обґрунтованою відповідно до вимог ст. 377 КПК України 1960 року, із зазначеними у ній висновками погоджується і колегія суддів.
Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які були би безумовними підставами для скасування чи зміни судових рішень, за матеріалами справи не встановлено.
У зв`язку з наведеним, підстав для задоволення касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.
Керуючись статтями 394-396 КПК України 1960 року та пунктами 11, 15 Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ухвалив:
Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 09 квітня 2013 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу останнього без задоволення.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3