Єдиний унікальний номер №439/486/17
Провадження №1-кп/440/128/2017
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Буську, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000592 від 16 липня 2015 року в підозрі у вчиненні кримінального правопорушення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Заводське Буського району Львівської області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, б/п, освіта середня, не одружений, не працює, раніше не судимий,

передбаченого ст. ст. 185 ч.1, 162 ч. 1 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Суховоля Бродівського району Львівської області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, б/п, освіта середня, не одружений, не працює, раніше не судимий,

передбаченого ст. ст. 185 ч.1, 162 ч. 1 КК України,

в с т а н о в и в:

В середині липня 2015 року, точна дата в ході судового розслідування не встановлена, ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна громадян, з дозволу власника перебуваючи у приміщенні житлового будинку ОСОБА_7 , що у АДРЕСА_2 . таємно викрав: металеву каструлю вартістю 600 гривень, куски шкіри телят у кількості 21 штуку вартістю 11960 гривень, набір мітчиків в кількості 8 предметів у чохлі вартістю 190 гривень, гайковий ключ розміром 24x23 вартістю 4.8 гривень, гайковий ключ розміром 24x25 вартістю 12 гривень, торцевий ключ розміром 10 мм вартістю 22.5 гривень, розвідний ключ розміром 36 мм. вартістю 75 гривень, вороток для мітчиків вартістю 90 гривень, плоскогубці 140 мм. вартістю 6 гривень, ключ накидний розміром 32 мм. вартістю 20 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 12980 гривень.

Крім того, в середині липня 2015 року ОСОБА_8 , точна дата в ході судового розслідування не встановлена, діючи спільно із ОСОБА_6 , завідомо знаючи про те, що житло та інші володіння є непорушним, незаконно проникли у приміщення житлової кімнати житлового будинку громадянина ОСОБА_7 , що в

АДРЕСА_2 середині липня 2015 року, точна дата в ході судового розслідування не встановлена, ОСОБА_6 , з метою таємного викрадення чужого майна громадян, з дозволу власника, перебуваючи у приміщенні житлового будинку ОСОБА_7 , що у АДРЕСА_2 . таємно викрав: куски шкіри телят у кількості 21 штуку вартістю 11960 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, в середині липня 2015 року ОСОБА_6 , точна дата в ході судового розслідування не встановлена, діючи спільно із громадянином ОСОБА_4 , завідомо знаючи про те, що житло та інші володіння є непорушне, незаконно, без згоди власника проникли у приміщення житлової кімнати житлового будинку громадянина ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_2 .

Допитані в якості обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 винуватими себе у таємному викраденні особистого майна ОСОБА_7 та проникненні у житлову кімнату без згоди останнього, визнали повністю, давши аналогічні покази, згідно обвинувального акту і не заперечують проти визнання недоцільним дослідження доказів по даних епізодах, що приймається судом, оскільки обставини вчинення кримінальних правопорушень, не оспорюються учасниками процесу і суд немає сумніву у достовірності та істинності їх позицій.

Оцінюючи перевірені докази по справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), а так само незаконному проникненні до житла, доведена, кваліфікація їх злочинних дій за ст. 185 ч. 1, ст. 162 ч. 1 КК України, вірна.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винуватих, які позитивно характеризуються за місцем проживання, раніше не судимі, викрадене майно, повернуто потерпілому, обставини справи, які пом`якшують покарання, щире каяття у вчиненому злочині, а тому вважає, що обравши покарання обвинуваченим у вигляді штрафу, буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 р.», а саме ст. 1 п. в, як особи, яка має дітей, яким не виповнилося 18 років.

Вислухавши думку прокурора, який не заперечив щодо задоволення даного клопотання, обвинуваченого ОСОБА_4 , який подав відповідну письмову заяву, суд вважає, що таке підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі Закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VІІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до вимог п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання особи, які засуджені за умисні злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.

Відповідно до ст. 10 зазначеного Закону України питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.

Згідно ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» його дія поширюється на осіб, які вчинили злочин до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості, до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» (07.09.2017 року) і на зазначений день є батьком двох неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , 2002 року народження та ОСОБА_10 , 2005 року народження, щодо яких не позбавлений батьківських прав, а відтак відноситься до осіб, які підпадають під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обставини, передбачені ст. 9 даного Закону, які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, Закону України «Про амністію у 2016 році» ст. 1 п. «в», суд -

засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ст. 185 ч. 1 КК України та оштрафувати на 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, що становить сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

- за ст. 162 ч. 1 КК України оштрафувати на 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, що становить п`ятдесят неоподаткованих мінімумів громадян.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_4 , 1700 (одна тисяча сімсот) гривень штрафу, що становить сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

ОСОБА_6 визнати винуватим за ст. 185 ч. 1 КК України та оштрафувати на 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, що становить сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

- за ст. 162 ч. 1 КК України оштрафувати на 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, що становить п`ятдесят неоподаткованих мінімумів громадян.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_6 , 1700 (одна тисяча сімсот) гривень штрафу, що становить сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Стягнути з ОСОБА_6 703,68 гривень в користь держави за проведення товарознавчої експертизи.

Речові докази по справі: 42 штуки кусків шкіри телят ВРХ, набір мітчиків 8 шт. у чохлі, гайкові ключі розміром 24x23, 24x25, торцевий ключ розміром 10 мм., розвідний ключ розміром 36 мм., вороток, плоскогубці, ключ накидний розміром 32 мм., металеву каструлю 35 л., залишити у користуванні ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Буський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1