Справа № 199/8631/17
ВИРОК
іменем України
28.12.2017 місто Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002218 від 03.09.2017 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 02.09.2017 приблизно о 08:30 годині проходив повз транспортний засіб марки «ВАЗ 21010», н.з. НОМЕР_1 , який стояв біля будинку № 704 по вул. Передовій у м. Дніпрі та через відкрите скло передньої бокової двері вказаного автомобіля побачив на панелі приладів мобільний телефон марки «Alcatel One touch pixi 4007 D». В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний намір на вчинення крадіжки мобільного телефону.
ОСОБА_3 , знаходячись біля вказаного автомобіля, за вищевказаною адресою, в той же день, приблизно о 08:30 годині, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи, що за його діями не спостерігають, шляхом вільного доступу через відкрите скло передньої бокової двері автомобіля «ВАЗ 21010», н.з. НОМЕР_1 , викрав з панелі приладів вказаного транспортного засобу мобільний телефон марки «Alcatel One touch pixi 4007 D», який належить ОСОБА_5 .
Далі ОСОБА_3 , утримуючи викрадений мобільний телефон у правій руці, здійснив спробу залишити місце вчинення злочину та відійшов від автомобіля на відстань 5-7 метрів, але був помічений потерпілим ОСОБА_5 , який висловив ОСОБА_3 вимогу зупинитись.
Почувши вимогу потерпілого, ОСОБА_3 викинув вказаний мобільний телефон на узбіччя дороги та здійснив спробу втекти з місця скоєння правопорушення, але був затриманий потерпілим ОСОБА_5 та працівниками патрульної поліції.
Таким чином, ОСОБА_3 не зміг довести свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі.
Своїми діями ОСОБА_3 міг спричинити потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 3225 від 29.09.2017 на загальну суму 537 грн. 50 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, визнав в повному обсязі, щиро покаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно він при вищевикладених обставинах, місці і часі намагався вчинити крадіжку мобільного телефону, який належить потерпілому ОСОБА_5 , вартістю 537 грн. 50 коп., проте був затриманий потерпілим та працівниками поліції, тому не зміг довести злочин до кінця.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , суд вважає, що його вина у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:
- протоколом огляду місця події від 02.08.2017 з фото-таблицею до нього, згідно якого встановлено і оглянуте місце злочину автомобіль «ВАЗ-21010», н.з. НОМЕР_1 , який стояв біля будинку № 704 по вул. Передовій у м. Дніпрі, а також оглянутий мобільний телефон марки «Alcatel One touch pixi 4007 D», яким ОСОБА_3 намагався заволодіти та залишив на місці вчинення злочину;
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 3225 від 29.09.2017, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Alcatel One touch pixi 4007D» станом на 02.09.2017 складає 537 грн. 50 коп.;
- висновком судово-трасологічної експертизи № 27/4.6/1375 від 06.10.2017, відповідно до якого слід пальця руки розмірами 52х19 мм, залишений безіменним пальцем лівої руки, особи дактилокарта якої заповнені на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.11.2017, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав на фотокартці під № 2 ОСОБА_3 , як особу, який 02.09.2017 намагався викрасти мобільний телефон у потерпілого;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.11.2017 із фото-таблицею до нього, відповідно до якого під час проведення цієї слідчої дії ОСОБА_3 розповів і вказав на обставини вчинення ним замаху на крадіжку мобільного телефону.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України правильно кваліфіковані, як такі, що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 65-68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний, корисливий злочин, який відноситься до середньої тяжкості, але не зміг довести злочинний умисел до кінця, оскільки був затриманий на місці вчинення злочину потерпілим, який запобіг його злочинним діям,раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, офіційно не працює, замісцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: його щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосований обвинуваченому на підставі ухвали слідчого судді від 20.11.2017, до набрання вироком законної сили слід скасувати.
На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягає стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів.
Керуючись ст.ст. 110, 369, 371-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання скасувати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи в сумі 170 (сто сімдесят) гривень, а також витрати, пов`язані із проведенням судово-трасологічної експертизи в сумі 790 (сімсот дев`яносто) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок, а всього на загальну суму 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченомй та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1