Єдиний унікальний номер 242/5348/17
Номер провадження 11-сс/775/513/2017

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області в режимі відеоконференції матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Селидівського міського суду Донецької області від 29 листопада 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

28 листопада 2017 року слідчий звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні зазначено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України а саме в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Селидівського міського суду Донецької області від 29 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На вказану ухвалу суду прокурором ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу слідчого судді Селидівського міського суду Донецької області від 29 листопада 2017 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді незаконна та необґрунтована, підлягає скасуванню, як така, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Посилається на те, що надані слідчим матеріали підтверджують наявність ризиків, а тому, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашній арешт не може бути застосований.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, захисника та підозрюваного які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так органами досудового слідства ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що згідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Колегія суддів вважає, що в матеріалах справи відсутні переконливі докази, які давали б підстави вважати, що підозрюваний має намір ухилитися від слідства і суду, подовжити свою злочинну діяльність.

На думку колегії суддів, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував тяжкість вчиненого злочину та дані про особу підозрюваного, ОСОБА_7 , який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, раніше не судимий та обрав відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Оскільки такий запобіжний захід як взяття під варту є виключним й застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам, тому колегія суддів вважає, рішення слідчого судді законним й обґрунтованим.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді - не обґрунтовані.

На підставі викладеного, керуючись статтями 182, 183, 194, 405, 407, 422 КПК України КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Селидівського міського суду Донецької області від 29 листопада 2017 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді: