Справа № 635/2112/17
Провадження №1-кп/635/322/2018
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

секретар судових засідань ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 27.01.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Волобуївка Балаклійського району Харківської області, громадянина України, одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , судимого: 18 листопада 1994 року Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.142 КК України в редакції 1960 року до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 21 грудня 2000 року Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.140, ч.1 ст.145, ст.42 КК України в редакції 1960 року до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 05 листопада 2002 року призначене покарання зменшено до 6 років позбавлення волі, звільнений 19 січня 2006 року за відбуттям строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24 січня 2017 року в денний час ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 перебували в гостях у ОСОБА_11 1950 року народження за адресою: АДРЕСА_4 , де ОСОБА_8 та ОСОБА_11 вживали алкогольні напої, після чого ОСОБА_8 з ОСОБА_9 пішли за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_8 продовжив вживати алкогольні напої. Близько 21 години ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 залишили будинок останнього та пішли до місця, де торгують самогоном. По дорозі у ОСОБА_9 виник умисел на таємне заволодіння належним ОСОБА_11 майном. Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення майна, діючи з корисних мотивів, повторно, ОСОБА_9 наказав ОСОБА_8 далі одному піти за самогоном, а сам зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_11 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , що знаходилось неподалік, де, вважаючи, що ОСОБА_11 відсутній вдома, та, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою знайденого на території домоволодіння металевого лома зламав віконну раму та через вікно проник до будинку, де, продовжуючи діяти таємно, незаконно заволодів належним ОСОБА_11 майном: двома чоловічими шкіряними куртками вартістю 175 гривень кожна, електродвигуном вартістю 1200 гривень, кутовою шліфувальною машиною «STERN Austria model AG150А» 230v-50 Hz 1000r/ min 1050W вартістю 350 гривень, а також мобільним телефоном NOKIA, який не мав цінності для потерпілого. Після чого ОСОБА_9 склав викрадене майно в мішок, який виніс та сховав за територією домоволодіння, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду в сумі 1900 гривень.

В той час, коли ОСОБА_9 виходив з будинку, на територію домоволодіння ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_4 , прийшов ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Відчинивши вхідні двері, він зайшов до будинку та почав кликати ОСОБА_11 . Коли ОСОБА_11 вийшов назустріч ОСОБА_8 , між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 , діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно, маючи намір на спричинення смерті ОСОБА_11 , схопив металевий лом, який знаходився поруч на підлозі, та наніс ОСОБА_11 удар цим металевим ломом по голові, після чого ОСОБА_11 упав на диван, а ОСОБА_8 почав наносити йому чисельні удари по голові металевим ломом, а потім молотком, який також знайшов в будинку. В цей час до будинку повернувся ОСОБА_9 , який почав зупиняти дії ОСОБА_8 , в зв`язку з чим останній припинив наносити удари ОСОБА_11 , але через деякий час, побачивши, як йому здалося, що ОСОБА_11 подає ознаки життя, ОСОБА_8 , діючи умисно, бажаючи настання смерті ОСОБА_11 , наніс йому декілька ударів в область шиї ножом, який також знайшов в будинку на місці вчинення злочину, після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишили домоволодіння ОСОБА_11 .

Своїми діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_11 наступні тілесні ушкодження: кінцівок - садно на тильній поверхні правої кісті в проекції суглобової поверхні 5-го пальця, дев`ять саден на тлі розлитого синця на тильній поверхні лівої кісті, різана рана на долонній поверхні нігтьової фаланги 1 пальця лівої кісті; грудної клітини косо-поперечний перелом грудини і міжребер`ї 2-3 ребр; голови відкрита черепно-мозкова травма, вісім забитих ран, з них три на волосистій частині голови, садно на підборідді в центрі, садно і синець в проекції лівої дуги нижньої щелепи, розлитий синець на обох століттях лівого ока з садном на цьому тлі на верхньому столітті, садно в лівій виличній області, осколковий перелом лівої виличної кістки, патологічна рухливість 1 і 6 зубів на верхній щелепі зліва, крововилив і рана на кінчику язика по нижньому краю, крововиливи в м`які покриви голови, ліву скроневу м`яз, під м`які мозкові оболонки (субарахноїдальний крововилив), в шлуночки і речовину головного мозку, розтрощення речовини головного мозку (забій мозку, розрив мозолистого тіла, розрив твердої мозкової оболонки, осколковий перелом кісток склепіння з поширенням на основу черепа, два непроникаючі колото-різані поранення шиї, що беруть початок шкірними ранами на передній поверхні в проекції щитовидного хряща, з формуванням ранового каналу в м`яких тканинах, дві ділянки саднення на передній поверхні шиї справа, великий синець на шиї праворуч, косо-поперечний перелом правого ріжка під`язикової кістки, поперечні переломи верхніх рогів щитовидного хряща біля основи. ОСОБА_11 помер на місці спричинення йому тілесних ушкоджень, причиною смерті ОСОБА_11 стала поєднана травма голови і шиї, зруйнування голови.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 в обсязі висунутого органом досудового розслідування обвинувачення за ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України не визнав, визнав себе винним у вчиненні вбивства на грунті особистих неприязних стосунків, у скоєному щиро розкаявся та пояснив наступне.

24 січня 2017 року протягом дня ОСОБА_8 перебував в гостях у ОСОБА_11 , з яким вживав самогон. З метою ремонту холодильнику, ОСОБА_11 також запросив до себе ОСОБА_9 , який прийшов до нього з дружиною та дітьми, побувши деякий час у ОСОБА_11 , вони разом з ОСОБА_9 та його родиною пішли додому до останнього, де провели деякий час. ОСОБА_8 разом з дружиною ОСОБА_9 вживав самогон, сам ОСОБА_9 алкогольні напої не вживав. Потім близько 21 години (час він пам`ятає, оскільки в цей час приходить електричка з Харкова) ОСОБА_9 пішов його проводжати додому, по дорозі йому захотілося продовжити вживати спиртні напої і він став просити гроші у ОСОБА_9 , той дав йому 50 гривень та сказав, що б він йшов за самогоном один, а він його буде чекати. Коли він повернувся, то побачив, що ОСОБА_9 виходить з мішком з домоволодіння ОСОБА_11 , яке було розташоване поруч. ОСОБА_9 пішов, а він з метою знайти та продовжити вживати спиртні напої, які йому не вдалося придбати, зайшов до будинку ОСОБА_11 , де, відчинивши вхідні двері та увійшовши в тамбур, почав кликати останнього. ОСОБА_11 вибіг та почав на нього замахуватись та висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою, ОСОБА_8 схопив його за руку та відштовхнув, потім підібрав з полу монтувальний лом та наніс ним декілька ударів по голові ОСОБА_11 , механізм нанесення ударів та їх послідовність він не пам`ятає, оскільки втратив контроль над своїми діями, також не пам`ятає чим наносив удари, але не заперечує, що міг наносити удари монтувальним ломом, молотком та ножом, які знайшов в приміщенні будинку. Пам`ятає, що коли стояв з ножом в руці, побачив перед собою ОСОБА_9 та викинув ніж. Коли вони вийшли з будинку, то він попросив у ОСОБА_9 куртку, оскільки його куртка була вся в крові, на що той взяв з мішка, який стояв поодаль, куртку та дав йому, при цьому ОСОБА_9 сказав, що цю куртку він вкрав раніше у ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_8 повернувся до будинку, де зібрав, виніс на вулицю та викинув знаряддя злочину лом, молоток та ніж. Домовленості з ОСОБА_9 та умислу на заволодіння майном ОСОБА_11 у нього не було, ніяких речей ОСОБА_11 він не забирав, крім знарядь злочину. ОСОБА_8 також пояснив, що раніше мав до ОСОБА_11 неприязнь та образу з приводу, того що, будучи в стані алкогольного сп`яніння, останній залицявся до його дружини та матері.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 в обсязі висунутого органом досудового розслідування обвинувачення за ч.4 ст.187 КК України не визнав, визнав себе винним у вчиненні таємного викрадення належного ОСОБА_11 майна, у скоєному щиро розкаявся та пояснив наступне.

24 січня 2017 року вранці на прохання ОСОБА_8 прийшов додому до ОСОБА_11 щоб допомогти відремонтувати холодильник, в цей день алкогольні напої він не вживав, а ОСОБА_11 та ОСОБА_8 пили самогон. Відремонтувавши холодильник, він привів до ОСОБА_11 свою дружину та дітей щоб підстригти останніх, побувши деякий час у ОСОБА_11 , він разом зі своєю родиною та ОСОБА_8 пішов до себе додому, де ОСОБА_8 також вживав алкогольні напої з його дружиною. Близько 21 години (час він пам`ятає, оскільки в цей час приходить електричка з Харкова) ОСОБА_9 пішов проводжати ОСОБА_8 додому, по дорозі останній став просити гроші на самогон, в той час у нього виник умисел на таємне викрадення у ОСОБА_11 інструменту. З метою реалізацією свого умислу він дав ОСОБА_8 50 гривень та наказав йти за самогоном одному, а сам залишився нібито його чекати, будинок ОСОБА_11 знаходився поруч. Коли ОСОБА_8 пішов, ОСОБА_9 , будучи впевненим у відсутності ОСОБА_11 вдома, зайшов на територію домоволодіння останнього, де за допомогою знайденого на подвір`ї монтувального лома відсунув віконну раму та проник всередину будинку. Знаходячись в будинку та не вмикаючи світло, ОСОБА_9 взяв мобільний телефон, дві шкіряні куртки, шліфувальну машину, електродвигун. Вказані речі він поклав в мішок та через вхідні двері виніс на вулицю. В цей час повернувся ОСОБА_8 та вони разом залишили територію домоволодіння. По дорозі додому він помітив відсутність ОСОБА_8 , та, сховавши мішок з викраденими речами за газовою трубою, повернувся до будинку ОСОБА_11 . Коли він зайшов всередину будинку, він побачив, що ОСОБА_8 стоїть з молотком в руках над трупом ОСОБА_11 . Злякавшись, він схопив ОСОБА_8 за руку, але той замахнувся на нього молотком, при цьому його очі були безумними, ОСОБА_9 вдалося умовити ОСОБА_8 кинути молоток та заспокоїтися. ОСОБА_9 накрив обличчя ОСОБА_11 курткою, але через деякий час у ОСОБА_11 упала рука та куртка, якою він був накритий, ОСОБА_8 несподівано схопив ніж та ударив ним ОСОБА_11 в шию, після чого замахнувся цим ножом на ОСОБА_9 . Коли ОСОБА_9 заспокоїв ОСОБА_8 , вони залишили домоволодіння. Оскільки куртка ОСОБА_8 була вся в крові, ОСОБА_9 дістав з мішка та дав йому одягнути одну з курток, які він викрав у ОСОБА_11 , після чого вони розстались. ОСОБА_9 бачив, як ОСОБА_8 повернувся до будинку ОСОБА_11 , виніс з будинку якісь речі та викинув їх в річку. ОСОБА_9 наполягав, що про намір вчинити крадіжку ОСОБА_8 нічого не говорив, був впевнений, що ОСОБА_11 вдома відсутній та його не побачить, під час здійснення крадіжки ОСОБА_11 в будинку не бачив.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_12 у скоєному, окрім повного визнання ним своєї вини, повністю доводиться сукупністю досліджених у ході судового розгляду наступних доказів.

Показаннями в ході судового розгляду свідка ОСОБА_13 , дружини обвинуваченого ОСОБА_9 , про те, що 24 січня 2017 року близько 12 години її чоловік ОСОБА_9 разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 пішли до ОСОБА_11 ремонтувати холодильник, через деякий час за ними повернувся чоловік і вони разом з дітьми також пішли до ОСОБА_11 , щоб підстригти дітей, там вона з ОСОБА_8 вживала алкогольні напої. Через деякий час вона разом з чоловіком, дітьми та ОСОБА_8 пішли від ОСОБА_11 та прийшли до них додому, де вона продовжила разом з ОСОБА_8 вживати алкогольні напої. ОСОБА_9 в цей день алкоголь не вживав. В 18.45 вони зустріли доньку з електрички, а після 19.20 ОСОБА_9 та ОСОБА_8 пішли з дому, а вона лягла спати, коли чоловік повернувся їй невідомо. 26 січня 2017 року її чоловік дав їй мобільний телефон та попросив його викинути, що вона і зробила та викинула його у зливну яму, звідки він потім був вилучений працівниками поліції.

Протоколом огляду предметів від 29.01.2017 дрібних частин мобільного телефону «NOKIA», який був наданий дружиною ОСОБА_9 ОСОБА_13 (т.2 а.с.217).

Протоколом обшуку від 27.01.2017 за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого були вилучені дві чоловічі куртки, дві шліфувальні машини, електродвигун (т.2 а.с. 23-28).

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 28.01.2017 з ілюстративною таблицею, в ході якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав куртки, які належали його батьку ОСОБА_11 та були вилучені за місцем проживання ОСОБА_9 (т.2 а.с. 82-85)

Змістом протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 від 08.02.2017 та дослідженим у ході судового розгляду відеозаписом вищезазначеного слідчого експерименту в тій частині, де ОСОБА_9 показав на місце проникнення до будинку АДРЕСА_4 , а саме: віконну раму, та показав місця, з яких ним було викрадене майно, а саме: кутову шліфувальну машину (болгарку), дві чоловічі куртки, електродвигун, мобільний телефон (т.2 а.с. 235-250).

Висновком судовоїтоварознавчої експертизи № 1978 від 23.02.2017, згідно якого загальна вартість викраденого майна: двох шкіряних чоловічих курток, електродвигуна, кутової шліфувальної машини «STERN Austria model AG150А», складає 1900 гривень (т.2 а.с.171-175).

Постановою про визнання речовими доказами наступних речей: частин мобільного телефону «NOKIA», двох чоловічих курток, шліфувальної машини «STERN Austria model AG150А» 230v-50 Hz 1000r/ min 1050W», електродвигуну, які були вилучені за місцем проживання ОСОБА_9 (т.2 а.с. 260).

Речовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду: частини мобільного телефону «NOKIA», дві чоловічі куртки, шліфувальна машина «STERN Austria model AG150А», електродвигун, які були вилучені за місцем проживання ОСОБА_9 . Обвинувачений ОСОБА_9 в ході судового розгляду підтвердив, що саме ці речі він викрав з домоволодіння ОСОБА_11 .

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєному, окрім повного визнання ним своєї вини, повністю доводиться сукупністю досліджених у ході судового розгляду наступних доказів.

Показаннями в ході судового розгляду свідка ОСОБА_13 , дружини обвинуваченого ОСОБА_9 , в тій частині, що 24 січня 2017 року близько 12 години її чоловік ОСОБА_9 разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 пішли до ОСОБА_11 ремонтувати холодильник, через деякий час за ними повернувся чоловік і вони разом з дітьми також пішли до ОСОБА_11 , щоб підстригти дітей, там вона з ОСОБА_8 вживала алкогольні напої. Через деякий час вона разом з чоловіком, дітьми та ОСОБА_8 пішли від ОСОБА_11 та прийшли до них додому, де вона продовжила разом з ОСОБА_8 вживати алкогольні напої. В 18.45 вони зустріли доньку з електрички, а після 19.20 ОСОБА_9 та ОСОБА_8 пішли з дому, а вона лягла спати, коли чоловік повернувся їй невідомо.

Показаннями в ході судового розгляду свідка ОСОБА_14 , колишньої дружини ОСОБА_11 про те, що вона виявила труп ОСОБА_11 за місцем його мешкання.

Карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону, зі змісту якої вбачається, що 27 січня 2017 року о 13.30 ОСОБА_14 повідомила про виявлення нею трупа ОСОБА_11 за місцем його проживання (т.2 а.с.4).

Протоколом огляду місця події від 27.01.2017 з ілюстративною таблицею домоволодіння АДРЕСА_4 , який містить опис обстановки в будинку, опис та місцезнаходження трупа ОСОБА_11 , в ході огляду виявлені та вилучені речі зі слідами речовини бурого кольору (т.2 а.с. 7-22).

Протоколом огляду предметів та постановою про визнання предметів речовими доказами від 10.02.2017 - два фрагмента паперових шпалер з нашаруванням у вигляді плям бурого кольору, подушка з нашаруванням речовини бурого кольору, гардини з нашаруванням речовини бурого кольору, куртка з нашаруванням речовини бурого кольору, ганчірка з нашаруванням речовини бурого кольору, два недопалка, які були вилучені в місці розташування трупу ОСОБА_11 та вказують на спричинення тілесних ушкоджень в цьому ж місці; одяг ОСОБА_11 спортивна куртка, тільняшка, майка, кальсони, труси, шкарпетки, (т.2 а.с. 255-259).

Протоколом огляду трупа ОСОБА_11 від 28.01.2017, який має опис наявних тілесних ушкоджень (т.2 а.с. 46-48).

Висновком судової медичної експертизи трупа ОСОБА_11 № 262-Д/17 від 20.03.2017, згідно якого на трупі ОСОБА_11 мають місце наступні тілесні ушкодження: кінцівок - садно на тильній поверхні правої кісті в проекції суглобової поверхні 5-го пальця, дев`ять саден на тлі розлитого синця на тильній поверхні лівої кісті, різана рана на долонній поверхні нігтьової фаланги 1 пальця лівої кісті; грудної клітини косо-поперечний перелом грудини і міжребер`ї 2-3 ребр; голови відкрита черепно-мозкова травма, вісім забитих ран, з них три на волосистій частині голови, садно на підборідді в центрі, садно і синець в проекції лівої дуги нижньої щелепи, розлитий синець на обох століттях лівого ока з садном на цьому тлі на верхньому столітті, садно в лівій виличній області, осколковий перелом лівої виличної кістки, патологічна рухливість 1 і 6 зубів на верхній щелепі зліва, крововилив і рана на кінчику язика по нижньому краю, крововиливи в м`які покриви голови, ліву скроневу м`яз, під м`які мозкові оболонки (субарахноїдальний крововилив), в шлуночки і речовину головного мозку, розтрощення речовини головного мозку (забій мозку, розрив мозолистого тіла, розрив твердої мозкової оболонки, осколковий перелом кісток склепіння з поширенням на основу черепа, два непроникаючі колото-різані поранення шиї, що беруть початок шкірними ранами на передній поверхні в проекції щитовидного хряща, з формуванням ранового каналу в м`яких тканинах, дві ділянки саднення на передній поверхні шиї справа, великий синець на шиї праворуч, косо-поперечний перелом правого ріжка під`язикової кістки, поперечні переломи верхніх рогів щитовидного хряща біля основи. Причиною смерті ОСОБА_11 стала поєднана травма голови і шиї, зруйнування голови. Всі ушкодження утворились в один часовий період, який обчислюється першими десятками хвилин до моменту настання смерті (т.2 а.с. 103-108).

Висновком судової медичної експертизи № 17/262-ДМ/17 від 23.03.2017, згідно якого на трупі ОСОБА_11 мають місце тілесні ушкодження аналогічні ушкодженням, зазначеним в висновку судової медичної експертизи № 262-Д/17 від 20.03.2017, та утворились за життя в один часовий період, в швидкій послідовності одно за одним та спричинені зі значною силою. Причиною смерті стала поєднана травма голови та шиї, зруйнування голови, місце виявлення трупу ОСОБА_11 може бути місцем настання його смерті ( т.2 а.с.112-117).

Висновком судової медичної експертизи шкірного клаптя з раною з передньої поверхні шиї та шкірного клаптя з раною з лобової області волосистої частини голови трупа ОСОБА_11 № 31-МК/262-ДМ/17 від 14.03.2017, згідно якого дві рани на передній поверхні шиї утворилися від двох дій гострокінцевим, односторонньо-гострим клинком колюче-ріжучого знаряддя, рана лобової області утворилась від ударної дії тупим твердим предметом з обмеженою подовженою, можливо, циліндричною поверхнею (т.2 а.с. 109-110).

Висновком судово-медичної експертизи № 36/262-ДМ/17 від 27.03.2017, згідно якого тілесні ушкодження, які були виявлені на трупі ОСОБА_11 могли утворитися від нанесення потерпілому ударів предметами монтувальним ломом, молотком, ножем (т.2 а.с.211-212).

Змістом протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 від 08.02.2017 та дослідженим у ході судового розгляду відеозаписом вищезазначеного слідчого експерименту в тій частині, де ОСОБА_9 показав на місці злочину в будинку АДРЕСА_4 механізм нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 , що повністю узгоджуються з показаннями ОСОБА_9 , наданими ним під час судового розгляду.

Висновком судової медичної експертизи № 19/262-ДМ/17 від 23.03.2017, згідно якого виявлені на трупі ОСОБА_11 тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах та у спосіб, на які зазначає ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту від 08.02.2017 (т.2 а.с. 159-163).

Змістом протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 від 03.02.2017 та дослідженим у ході судового розгляду відеозаписом вищезазначеного слідчого експерименту в тій частині, в якій ОСОБА_8 показав на місцевості місце, де він викинув знаряддя злочину, а саме: монтувальний лом, молоток та ніж, - струмок під пішохідним містком в районі залізничної станції «Зелений Гай» (т. 2 а.с. 218-234).

Протоколом огляду місця події від 10.03.2017 ділянки місцевості в районі сел. Високий Харківського району Харківської області поблизу залізничної станції «Зелений Гай», де знаходяться струмок та пішохідний місток, - в ході якого вилучені металевий лом та ніж (т.2 а.с.263-264).

Постановою про визнання речовими доказами наступних речей: металевого лому та ножа, які були виявлені та вилучені у ході огляду місця події 10.03.2017 у визначеному ОСОБА_8 місці (т.2 а.с.269-271).

Висновком судової медичної експертизи ножа № 300-Ц/17 від 29.03.2017, згідно якого на клинку ножа виявлені сліди крові людини, яка могла походити у тому числі і від ОСОБА_11 (т.2 а.с.205-209).

Висновком судово-психіатричної експертизи № 203 від 13.03.2017, згідно якого ОСОБА_8 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними, у період часу, якому відповідають правопорушення, ОСОБА_8 перебував в стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (т.2 а.с. 200-201).

Речовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду: два фрагмента паперових шпалер з нашаруванням речовини бурого кольору, подушка з нашаруванням речовини бурого кольору, гардина з нашаруванням речовини бурого кольору, куртка з нашаруванням речовини бурого кольору, ганчірка з нашаруванням речовини бурого кольору, які були вилучені в місці розташування трупу ОСОБА_11 за місцем проживання останнього; одяг ОСОБА_11 спортивна куртка, тільняшка, майка, кальсони, труси, шкарпетки.

Речовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду: монтувальний металевий лом та ніж, які були вилучені в ході огляду місця події 10.03.2017 в місці, яке показав ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту за його участю, як місце викидання ним знарядь злочину. Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в ході судового розгляду пояснили, що це саме той ніж, яким ОСОБА_8 наносив удари потерпілому ОСОБА_11 .

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що оглянутий в судовому засіданні металевий лом не є знаряддям злочину, а належить йому та був вилучений за місцем його проживання, суд оцінює критично, оскільки вони повністю спростовуються змістом протоколу огляду місця події від 10.03.2017, в ході якого був вилучений зазначений лом та постановою про визнання цього лому речовим доказом від 31.03.2017.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 у тому числі обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, - розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, скоєного групою осіб, поєднаного із проникненням у житло та поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень за наступних обставин.

24 січня 2017 року близько 18 години ОСОБА_8 за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_15 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи корисний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_11 , прийшли на територію його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 . В подальшому, знаходячись у дворі вищезазначеного домоволодіння, ОСОБА_9 , використовуючи знайдений на території домоволодіння потерпілого металевий лом та зламавши віконну раму, проник у житло ОСОБА_11 . Далі він відкрив з середини вхідні двері, і таким чином надав доступ до оселі потерпілого, куди в подальшому проник ОСОБА_8 . В цей же час ОСОБА_11 , який знаходився в будинку, за вказаною адресою , виявив сторонніх осіб, які проникли до його житла. Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розуміючи, що вони викриті потерпілим на місці вчинення злочину, не відмовляючись від поставленої перед ними мети, спрямованої на заволодіння чужим майном, перебуваючи під впливом раптово виниклого наміру на здійснення розбійного нападу, діючи та керуючись спільним умислом і єдиним корисливим мотивом, тобто діючи групою осіб, здійснили напад на ОСОБА_11 , в ході якого ОСОБА_8 взяв на себе роль людини, що застосовує до ОСОБА_11 фізичне насильство, яке було небезпечним для його життя та здоров`я , повалив його на диван, та почав наносити потерпілому чисельні удари по голові по черзі металевим ломом та молотком, який був знайдений ним на місці вчиненого злочину, а крім того наніс в область шеї декілька ударів ножем, який також був знайдений на місці скоєння злочину, спричинив тим самим ОСОБА_11 згідно висновку судово-медичної експертизи № 17/262-ДМ/17 від 23 березня 2017 року поєднану травму голови і шиї, тобто тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, які позбавляли потерпілого можливості впливати на ситуацію, що склалася. В свою чергу ОСОБА_9 , реалізуючи відведену йому сформованими об`єктивними обставинами роль у вчинені цього злочину роль, спрямованого на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи для себе той факт, що ОСОБА_11 відносно якого застосовано фізичне насильство не може чинити опір, спільно з ОСОБА_8 , який вже припинив нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, в пошуках цінностей та грошей стали обшукувати житло потерпілого. В ході цього обшуку ними було виявлено належні потерпілому гроші в сумі 20 гривень, а також речі, вартість яких визначена судово-товарознавчою експертизою № 1987 від 23.02.2017, а саме: дві чоловічі куртки вартістю 175 гривень кожна, електродвигун вартістю 1200 гривень, кутову шліфувальну машину «STERN Austria model AG150А» 230v-50 Hz 1000r/ min 1050W вартістю 350 гривень, а також мобільний телефон NOKIA, який не мав цінності для потерпілого. Заволодівши цими речами та грошима ОСОБА_13 і ОСОБА_8 покинули місце злочину, спричинивши ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1920 гривень.

В ході аналізу обґрунтованості висунутого ОСОБА_8 обвинувачення за ч.4 ст.187 КК України судом встановлено наступне.

Обвинувачений ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного злочину вину свою не визнав, пояснивши, що йому нічого не було відомо про умисел та дії ОСОБА_9 , направлені на викрадення майна ОСОБА_11 , наміру заволодіння майном ОСОБА_11 він не мав, заподіяв настання смерті останнього виключно на грунті неприязних стосунків, які раптово виникли в ході конфлікту через поведінку ОСОБА_11 , який на нього замахувався та висловлювався нецензурною лайкою.

Вищезазначені показання ОСОБА_8 повністю підтвердив у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 , який пояснив, що ОСОБА_8 не було відомо про здійснення ним крадіжки майна ОСОБА_11 .

Зміст протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 від 03.02.2017 та зміст дослідженого в ході судового розгляду відеозапису вищезазначеного слідчого експерименту в тій частині, в якій ОСОБА_8 показує про наявність домовленості з ОСОБА_9 на заволодіння майном ОСОБА_11 та зазначає про свою участь у незаконному заволодінні майном ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_9 , суд не приймає в якості доказу по кримінальному провадженню виходячи з принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів, закріпленого ч. 1 ст.7 КПК України та вимог ч. 4 ст.95 КПК України, згідно якої суд не вправі обгрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Так з аналізу відеозапису зазначеного слідчого експерименту вбачається, що зазначена слідча дія була проведена в кабінеті слідчого в приміщенні відділу поліції, не містила відтворення дій та обстановки події, а фактично мав місце допит обвинуваченого, при цьому обвинувачений не зміг відтворити механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, зазначивши, що він не пам`ятає послідовність та кількість ударів, та предмети, якими наносив удари.

З зазначених вище підстав суд не приймає до уваги висновок судової медичної експертизи № 19/262-ДМ/17 від 23.03.2017, згідно якого виявлені на трупі ОСОБА_11 тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах та у спосіб, на які зазначає ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту від 03.03.2017 (т.2 а.с. 159-163).

Виходячи з принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів, закріпленого ч. 1 ст.7 КПК України та вимог ч. 4 ст.95 КПК України, суд також не приймає в якості доказу винуватості ОСОБА_8 зміст протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 від 08.02.2017 в тій частині, в якій ОСОБА_9 зазначає про те, що вони разом з ОСОБА_8 прибули до домоволодіння ОСОБА_11 з метою вчинити крадіжку майна останнього та участь ОСОБА_8 у незаконному заволодінні майном потерпілого, оскільки по суті зазначені дані є показаннями ОСОБА_9 .

Будь-яких інших доказів участі ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, крім показань самого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , наданих ними в ході проведення слідчих експериментів під час досудового розслідування, які суд не вправі приймати, стороною обвинувачення суду не надано.

Показання ОСОБА_8 про непричетність до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України є послідовними, такими, що не суперечать показанням обвинуваченого ОСОБА_9 та іншим доказам по справі, а тому розцінюються судом як правдиві. У ході судового розгляду не встановлено здійснення ОСОБА_8 будь-яких дій чи висловлювань, які б могли свідчити про наявність в нього умислу на незаконне заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 та його причетність до скоєння розбійного нападу на останнього.

Таким чином, суд вважає необхідним по висунутому органом досудового розслідування обвинуваченню за ч.4 ст.187 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 визнати невинуватим та виправдати в зв`язку недоведеністю вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Суд не погоджується з кваліфікацією органом досудового розслідування дій ОСОБА_8 щодо заподіяння смерті ОСОБА_11 за п.6 ч.2 ст.115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з підстав виправдування обвинуваченого за ч.4 ст. 187 КК України, викладених вище, та недоведеністю стороною обвинувачення наявності у ОСОБА_8 корисливих мотивів вчинення злочину.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України у скоєному суд вважає доведеною.

Про наявність у ОСОБА_8 умислу на заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_11 свідчать значна кількість нанесених потерпілому ударів та їх направленість у важливі для життя органи голову та шию, нанесення ударів зі значною силою з використанням металевого лому, молотка та ножа. Нанесення ударів зі значною силою підтверджується висновком судової медичної експертизи № 17/262-ДМ/17 від 23.03.2017.

Суд не погоджується з кваліфікацією органом досудового розслідування дій ОСОБА_9 за ч.4 ст.187 КК України та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

В ході аналізу обґрунтованості висунутого ОСОБА_9 обвинувачення за ч.4 ст.187 КК України судом встановлено наступне.

Обвинувачений ОСОБА_9 у вчинені розбійного нападу вину свою не визнав, пояснивши, що він сам вчинив крадіжку майна ОСОБА_11 , будучи впевненим у відсутності останнього за місцем проживання, під час вчинення злочину потерпілого не бачив, жодної домовленості з ОСОБА_8 не мав, викрав майно до появи ОСОБА_8 . Вищезазначені показання обвинуваченого ОСОБА_9 повністю підтвердив у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 .

Зміст протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 від 03.02.2017 та зміст дослідженого в ході судового розгляду відеозапису вищезазначеного слідчого експерименту в тій частині, в якій ОСОБА_8 зазначає про існування між ними домовленості на незаконне заволодіння майном ОСОБА_11 та їх спільну участь у вчиненні злочину, суд не приймає в якості доказу по кримінальному провадженню виходячи з принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів, закріпленого ч. 1 ст.7 КПК України та вимог ч. 4 ст.95 КПК України, згідно якої суд не вправі обгрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Так з аналізу відеозапису зазначеного слідчого експерименту вбачається, що зазначена слідча дія була проведена в кабінеті слідчого в приміщенні відділу поліції, не містила відтворення дій та обстановки події, а фактично мав місце допит обвинуваченого.

Виходячи з принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів, закріпленого ч. 1 ст.7 КПК України та вимог ч. 4 ст.95 КПК України, суд також не приймає в якості доказу винуватості ОСОБА_9 зміст протоколу проведення слідчого експерименту за участю самого ОСОБА_9 від 08.02.2017 в тій частині, в якій ОСОБА_9 зазначає про те, що вони разом з ОСОБА_8 прибули до домоволодіння ОСОБА_11 з метою вчинити крадіжку майна останнього та про участь ОСОБА_8 у незаконному заволодінні майном потерпілого, оскільки по суті зазначені дані є показаннями ОСОБА_9 .

Будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_9 розбійного нападу на ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_8 , крім показань самого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , наданих ними в ході проведення слідчих експериментів під час досудового розслідування, які суд не вправі приймати, стороною обвинувачення суду не надано.

Показання ОСОБА_9 в ході судового розгляду є послідовними, такими, що не суперечать показанням обвинуваченого ОСОБА_8 та іншим доказам по справі, а тому розцінюються судом як правдиві.

Суд виключає з обсягу висунутого ОСОБА_9 органом досудового розслідування обвинувачення заволодіння належними ОСОБА_11 грошовими коштами в сумі 20 гривень в зв`язку з недоведеністю обвинувачення в цій частині в ході судового розгляду. Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 , визнаючи факт крадіжки телефону, шліфувальної машини, електродвигуну та двох курток, заперечував факт заволодіння ним грошовими коштами. В ході проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 від 08.02.2017 останній показав місцезнаходження сумки, з якої він витягнув гроші в сумі приблизно 20 гривень, але точної суми грошових коштів він не зазначає, будь-яких інших відомостей щодо суми викрадених у ОСОБА_11 грошових коштів стороною обвинувачення суду не надано, а тому, виходячи з принципу презумпції невинуватості, всі сумніви суд розцінює на користь обвинуваченого. Таким чином, розмір спричиненої потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди суд визначає у розмірі 1900 гривень.

Суд виключає з обсягу висунутого ОСОБА_9 органом досудового розслідування обвинувачення, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння як необґрунтоване та не доведене жодними належними та допустимими доказами. Показання обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він в день вчинення злочину не вживав алкогольні напої повністю підтверджується показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_13 .

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України у скоєному суд вважає доведеною.

Суд також вважає встановленим час вчинення як обвинуваченим ОСОБА_8 так і обвинуваченим ОСОБА_9 злочинів близько 21 години 24 січня 2017 року, а не близько 18 години, як зазначено органом досудового розслідування у висунутому обвинуваченні, виходячи з наступного. В ході судового розгляду обвинувачені пояснили, що зупинилися біля домоволодіння ОСОБА_11 , звідки ОСОБА_8 пішов за самогоном, а ОСОБА_9 проник до будинку потерпілого, близько 21 години, час визначають виходячи з розкладу електрички, яка прибуває з Харкова. Показання обвинувачених в цій частині також підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що обвинувачені залишили будинок ОСОБА_9 вже після 19 години 20 хвилин. Інших будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про час вчинення злочину, зазначений органом досудового розслідування, судом не встановлено.

Судом під час судового розгляду були також допитані потерпілий ОСОБА_5 , свідки обвинувачення ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , але їх показання не містять жодних фактичних даних, що мають значення для встановлення наявності або відсутності вини обвинувачених, оскільки містять відомості лише про те, що їм стало відомо про смерть ОСОБА_11 , свідок ОСОБА_18 повідомила лише факт затримання свого сина ОСОБА_8 .

Судом також були досліджені протокол обшуку від 27.01.2017 за місцем проживання ОСОБА_8 (т.2 а.с. 30-34), протокол обшуку від 28.01.2017 за місцем проживання ОСОБА_19 (т.2 а.с. 54-60), висновок судової дактилоскопічної експертизи № 161 від 10.02.2017 (т.2 а.с.120-125), висновок судової дактилоскопічної експертизи № 162 від 13.02.2017 (т.2 а.с.126-130), висновок судової дактилоскопічної експертизи № 159 від 13.02.2017 (т.2 а.с.131-137), висновок судової дактилоскопічної експертизи № 160 від 10.02.2017 (т.2 а.с.138-142), висновок судової дактилоскопічної експертизи № 157 від 14.02.2017 (т.2 а.с.143-151), висновок судової дактилоскопічної експертизи № 158 від 09.02.2017 (т.2 а.с.152-157), висновок судової медичної експертизи шапочки ОСОБА_8 № 262-И/17 від 01.03.2017 (т.2 а.с. 176), висновок судової медичної експертизи кофти ОСОБА_8 № 263-И/17 від 01.03.2017 (т.2 а.с. 177-178), висновок судової медичної експертизи джемперу ОСОБА_9 № 266-И/17 від 07.03.2017 (т.2 а.с. 183-184), висновок судової медичної експертизи штанів ОСОБА_9 № 267-И/17 від 07.03.2017 (т.2 а.с. 185-186), висновок судової медичної експертизи пари валянок з калошами ОСОБА_9 № 268-И/17 від 07.03.2017 (т.2 а.с. 187-188), висновок судової медичної експертизи двох пар рукавичок ОСОБА_9 № 269-И/17 від 09.03.2017 (т.2 а.с. 189-190), висновок судової медичної експертизи сумки ОСОБА_9 № 270-И/17 від 04.03.2017 (т.2 а.с. 191-192), висновок судової медичної експертизи джемперу ОСОБА_8 № 296-И/17 від 03.03.2017 (т.2 а.с. 193), висновок судової медичної експертизи джинсових штанів ОСОБА_8 № 297-И/17 від 03.03.2017 (т.2 а.с. 194-195), висновок судової медичної експертизи молотка № 205-Ц/17 від 06.03.2017 (т.2 а.с. 196-198), висновок судової медичної експертизи монтувального лому № 383-Ц/17 від 30.03.2017 (т.2 а.с. 213-215), протокол огляду предметів від 10.02.2017 та постанова про визнання їх речовими доказами (т.2 а.с. 251-254), постанова про визнання речовими доказами від 16.02.2017 (т.2 а.с. 262).

Зміст вищезазначених письмових доказів не містить жодних фактичних даних, що мають значення для вирішення справи.

Речовий доказ куртка обвинуваченого ОСОБА_9 , на якій було виявлена пляма крові та висновок судової медичної експертизи № 265-И/17 від 07.03.2017, згідно якого на куртці ОСОБА_9 виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_11 не виключається, жодним чином не підтверджують винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину, оскільки кров могла потрапити на куртку як і під час перебування обвинуваченого поряд з трупом ОСОБА_11 , так і до подій злочину, оскільки як зазначив обвинувачений, він раніше неодноразово приходив до ОСОБА_11 у зазначеній куртці, крім того висновок експертизи не виключає можливість походження крові і від іншої людини (т.2 а.с. 180-182).

В ході розгляду справи судом також були досліджені речові докази, які не мають жодного значення для вирішення справи, а саме: одяг ОСОБА_8 (джинсові штани, джемпер, кофта, светр), одяг та речі ОСОБА_9 (дві пари робочих рукавичок, спортивна сумка, валянки, штани), вилучена з домоволодіння ОСОБА_11 чоловіча куртка, мікрохвильова піч, кутова шліфувальна машина BOSH, пластикові та металеві пляшки, фрагмент обшивки дверей, нігтьові зрізи та волосся з трупа.

Суд також не приймає до уваги надані стороною обвинувачення речові докази: два молотка та два монтувальних металевих лома, які були вилучені з будинку ОСОБА_11 в ході огляду місця події, оскільки зазначені речі не містять будь-яких слідів злочину та ознак, за якими їх можна ідентифікувати як знаряддя злочину.

Суд, виходячи з принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду доказів, передбачених ст.22 КПК України, прийняв відмову сторони обвинувачення від допиту у судовому засіданні свідка обвинувачення ОСОБА_19 .

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд визнає щире каяття обвинувачених у скоєному.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, яке полягає в тому, що останній видав органу досудового розслідування речі, які він викрав у потерпілого, давав пояснення щодо обставин вчинення ним злочину та щодо обставин вчинення злочину ОСОБА_8 .

Суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відповідно до ст. 66 КК України, зазначене органом досудового розслідування у якості такої обставини активне сприяння розкриттю злочину, оскільки судом не встановлено здійснення обвинуваченим будь-якій активних дій, які б могли свідчити про його сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відповідно до ст.67 КК України суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_9 відповідно до ст.67 КК України суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він не має судимості, до кримінальної відповідальності притягується вперше, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають разом з обвинуваченим та його матір`ю ОСОБА_18 , остання займається вихованням дітей, мати неповнолітніх дітей ОСОБА_22 з дітьми не проживає, участі у вихованні дітей не приймає, що підтверджується актом Південноміської ради Харківського району Харківської області від 09 вересня 2016 року. Обвинувачений ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується з посереднього боку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 203 від 13.03.2017 ОСОБА_8 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого. Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у межах, установлених у санкції статті особливої частини КК України у вигляді реального позбавлення волі.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він неодноразово судимий, останній раз 21 грудня 2000 року Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.140, ч.1 ст.145, ст.42 КК України в редакції 1960 року до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 05 листопада 2002 року призначене покарання зменшено до 6 років позбавлення волі, звільнений 19 січня 2006 року за відбуттям строку покарання, перебіг строку погашення даних судимостей переривався вчиненням злочинів в 2006 році та 2011 році, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не працює, за місцем проживання характеризується з посереднього боку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 180 від 06.03.2017, ОСОБА_9 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_24 суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого. Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у межах, установлених у санкції статті особливої частини КК України у виді реального позбавлення волі.

Суд вважає необхідним рахувати початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з моменту їх фактичного затримання, який становить 27 січня 2017 року, а не 28 січня 2017 року як зазначено в протоколах затримання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , при цьому суд приймає до уваги показання обвинувачених про фактичну дату їх затримання 27 січня 2017 року, що повністю узгоджується з наданими письмовими доказами, а саме протоколом проведення слідчих дій (обшуку) 27 січня 2017 року за участю обвинуваченого ОСОБА_9 , висновком судової медичної експертизи ОСОБА_8 № 621-Ая/16 від 02.02.2017 про наявність тілесних ушкоджень у останнього, висновком судової медичної експертизи ОСОБА_9 № 620-Ая/16 від 02.02.2017 про наявність тілесних ушкоджень у останнього. Зі змісту зазначених висновків судових експертиз вбачається факт затримання обвинувачених саме 27 січня 2017 року.

Витрати на залучення експерта по проведенню судової дактилоскопічної експертизи № 161 від 10.02.2017 у розмірі 879,60 гривень, судової дактилоскопічної експертизи № 162 від 13.02.2017 у розмірі 703,68 гривень, судової дактилоскопічної експертизи № 159 від 13.02.2017 в розмірі 1583,28 гривень, судової дактилоскопічної експертизи № 160 від 10.02.2017 в розмірі 703,68 гривень, судової дактилоскопічної експертизи № 157 від 14.02.2017 в розмірі 879,60 гривень, судової дактилоскопічної експертизи № 158 від 09.02.2017 в розмірі 879,60 гривень, судової товарознавчої експертизи № 1978 від 23.02.2017 в розмірі 396 гривень, які документально підтверджені (т.2 а.с. 125, а.с. 130, а.с. 137, а.с. 142, а.с. 151, а.с. 157, а.с. 170), відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинувачених на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді восьми років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту фактичного затримання з 27 січня 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 27 січня 2017 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_8 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 187 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення злочину.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту фактичного затримання з 27 січня 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 27 січня 2017 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави витрати, пов`язані з залученням експертів у розмірі 3012,72 гривень з кожного.

Речовий доказ два диски з відеозаписом допитів підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази сумку спортивну чоловічу, штани спортивні чоловічі, куртку спортивну чоловічу, светр чоловічий, рукавички робочі (4 штуки), одну пару калош, одну пару валянок, кутову шліфувальну машину «BOSCH» - повернути ОСОБА_9 .

Речові докази шапку, кофту, джемпер, джинси та футболку - повернути ОСОБА_8 .

Речові докази два шматка шпалер, подушку, гардину, ганчірку, на поверхні яких маються сліди нашарувань речовини бурого кольору, дві скляні та дві пластикові пляшки, шкіряну обшивку двері - знищити.

Речові докази куртку, на поверхні якої маються сліди нашарувань речовини бурого кольору, частину знищеного мобільного телефону марки «NOKIA», дві чоловічі куртки, шліфувальну машину «STERN Austria model AG150А» 230v-50 Hz 1000r/ min 1050W» та електродвигун, два молотка, мікрохвильову піч, два монтувальних металевих лома - повернути ОСОБА_5 .

Речові докази металевий лом та ніж - знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду, а обвинуваченими, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення ним копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя:

Судді: