05.02.2018 Провадження № 1-кс/331/575/2018
Єдиний унікальний номер 331/841/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2018 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
30 січня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність компетентних працівників Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування вимог, викладених в скарзі, зазначено, що 24 січня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Олександрівського ВП Дніпроського ВП ГУНП в Запорізькій області із повідомленням про вчинення дій, що містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України.
Зазначена заява про вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ст. 384 КК України від 24.01.2018 року, була отримана відповідальним працівником Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.
Після цього жодних дій, спрямованих на внесення наданих відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства даним органом досудового слідства не вчинялося.
Заявник вважає, що посадовими особами Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області не виконані вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України.
Заявник ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив суд її задовольнити, посилаючись на її обґрунтованість.
Прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечив, обґрунтовуючи це тим, що матеріал за заявою ОСОБА_4 направлений до Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області для прийняття рішення.
Представник Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Частиною 1 статті 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
З матеріалів справи вбачається, що представник Олександрівського ВП Дніпровського
ВП ГУНП у Запорізькій області належним чином повідомлявся про розгляд скарги, що
підтверджується розпискою іститься в матеріалах справи.
Отже, діловода канцелярії Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області, яка мрозгляд справи за відсутності представника Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.
Слідчий суддя, вивчивши доводи, наведені у скарзі, дослідивши додані до неї документи, дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню, з огляду на таке.
До суду надійшов лист т.в.о. заступника начальника-начальника СКП Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , згідно якого 24.01.2018 року матеріал за заявою ОСОБА_4 направлений до Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області для прийняття рішення, відповідно до вимог ст. 218 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 218 КПК України, якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.
З положень ч. 2 ст. 214 КПК України вбачається, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, положення ст. 218 КПК України застосовуються лише з моменту внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Крім того, оскільки станом на день подання ОСОБА_4 до суду скарги його не було проінформовано про направлення матеріалу за його заявою за територіальністю до Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, він ставить під сумнів достовірність відомостей, викладених в листі т.в.о. заступника начальника-начальника СКП Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , в частині направлення матеріалу до іншого відділу поліції 24.01.2018 року.
Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до Листа № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а саме у п. 2 зазначено, що у ст. 303 КПК визначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати в наступному: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Слід мати на увазі, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Кожен, чиї права та свободи, викладені у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у
відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, що діяли як офіційні особи (Рекомендація Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Державам-членам СЕ, прийнята Комітетом Міністрів 12.05.2004 року).
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права, що визначено у рішенні ЄСПЛ «Chahal v. the UK», n. 145.
Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 13.12.2012 року «Souza Ribeiro v. France» визначено, що особлива увага має приділятися забезпеченню оперативності вирішення питань, порушених при зверненні до засобу юридичного захисту, оскільки не виключено те, що надмірна тривалість такої процедури може позначитися на адекватності такого засобу.
Зазначена заява про вчинення дій, що містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, від 24.01.2018 року була отримана відповідальним працівником Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.
Станом на день розгляду скарги заявника на бездіяльність відповідальних осіб Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 не внесені.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 КПК, з урахуванням положень Глави 26.
Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Зі змісту наданої ОСОБА_4 заяви щодо вчинення кримінального правопорушення вбачається, що в ній заявник порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, а тому, відповідно до вимог ст. 214 КПК України, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-задовольнити.

Зобов`язати компетентних працівників СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області, відповідно до вимог ст. 214 КПК України, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви ОСОБА_4 від 24 січня 2018 року про вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ст. 384 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1