Номер провадження 1-кп/754/188/18
Вирок
Іменем України
05 квітня 2018 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0010051 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садки Макарівського району Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

потерпілої: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2017 року приблизно о 00 годині 05 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 знаходячись на кухні квартири АДРЕСА_2 , вступив у сварку з ОСОБА_7 . В ході конфлікту у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на спричинення ОСОБА_7 тяжкого тілесного ушкодження. Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_3 , утримуючи кухонний ніж у правій руці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, наніс ОСОБА_7 один удар ножем в область грудної клітини праворуч в проекції 6-го міжребер`я, заподіявши останньому тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням внутрішніх органів та розвитком крововтрати, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, в наслідок чого настала смерть потерпілого ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_3 визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, а саме в спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та показав, що конфлікти із сином ОСОБА_8 почалися давно. З моменту одруження сина, вони разом з невісткою кидалися до нього в бійку. Виселили його проживати на кухню, виганяли його з квартири. Постійно знущались над ним фізично та морально. Так, у вечірній час 27 липня 2017 року, його син ОСОБА_9 перебував у нетверезому стані, і щоб уникнути чергових конфліктів з сином, він до пізньої ночі сидів на лавочці біля під`їзду з сусідками. Потім, приблизно о 00 годині 00 хвилин пішов додому, дістав із холодильника м`ясо та почав його різати. На кухню забіг син ОСОБА_10 , спочатку вдарив його кулаком у серце, розбив телефон, який був у нагрудній кишені, а потім почав бити по голові. Він йому сказав, щоб ОСОБА_10 ішов спати. ОСОБА_10 пішов до своєї кімнати, але знову повернувся і накинувся на нього з кулаками. Він взяв ніж на витягнуту руку, щоб ОСОБА_10 не міг діставати його ударами. ОСОБА_10 розмахнувся і хотів вдарити його в голову. Він відхилився, але при цьому тримав ножа у витягнутій руці. ОСОБА_10 налетів на ніж сам. Після чого він втратив свідомість, а отямившись побачив плями крові на підлозі, підійшов до ОСОБА_11 , який сидів у своїй кімнаті на підлозі, обпершись на ліжко та тримаючись рукою за груди, а потім побіг до сусіда, щоб на машині відвезти ОСОБА_12 до лікарні. Зазначив, що не хотів вбивати сина, а лише просто захищався. Якби син перестав його бити, він би не завдав йому смертельного удару. Він просто тримав ніж у витягнутій руці, а син сам на нього наскочив. Вказав, що визнає свою вину в заподіянні потерпілому умисного тяжкого тілесного ушкодження, заподіяного у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства з боку потерпілого. Він не бажав настання смерті потерпілого та не думав, що від його дій настане смерть потерпілого. Про вчинене жалкує.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що потерпілий ОСОБА_13 є її чоловіком, а обвинувачений ОСОБА_3 є її свекром. Вона, її чоловік ОСОБА_9 , дитина та обвинувачений ОСОБА_3 разом проживали в одній квартирі АДРЕСА_2 , але між ними були конфлікти. Конфлікти, суперечки, а іноді й бійки, між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 розпочались після того, як вони з ОСОБА_9 одружилися, конфлікти виникали через неї та з-за квартири. Обвинувачений звинувачував її в тому, що вона хоче відібрати у них квартиру. Обвинувачений та померлий зловживали алкогольними напоями. Також пояснила, що 27 липня 2017 року, приблизно о 20 год. 00 хв., вона поїхала з дому на хрестини. О 22 год. 20 хв. вона розмовляла з ОСОБА_8 по телефону, він повідомив, що знаходиться вдома, дивиться телевізор. Після телефонної розмови у потерпілої ОСОБА_6 вимкнувся телефон. 28 липня 2017 року приблизно о 02 год. 00 хв. вона повернулась додому, та біля під`їзду від ОСОБА_14 дізналась, що її чоловік помер.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що приблизно о 23 год. 50 хв., точну дату він не пам`ятає, йому зателефонував обвинувачений ОСОБА_3 , попросив взяти ключі від машини та вийти на вулицю. Вийшовши на вулицю, свідок ОСОБА_16 зателефонував ОСОБА_3 , який попросив його піднятись до квартири АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_7 . Коли ОСОБА_15 зайшов до квартири обвинуваченого то побачив ще живого потерпілого ОСОБА_7 , який сидів в кімнаті біля дивану, тримав рушник на тулубі, який був у крові. Він допоміг обвинуваченому викликати швидку допомогу, та вийшов надвір. Через деякий час до нього на двір вийшов обвинувачений, та повідомив, що ОСОБА_7 здається помер. Свідок піднявся до квартири та подивившись на ОСОБА_17 , зрозумів, що він мертвий. Через деякий час приїхала швидка медична допомога та оглянула ОСОБА_12 , який був мертвий. Зазначив, що на тілі у обвинуваченого ОСОБА_3 ніяких тілесних ушкоджень не було.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що 28 липня 2017 року, його запросили працівники поліції бути присутнім в якості понятого при огляді місця події. Зазначив, що у його присутності працівниками поліції оглядалась у квартирі АДРЕСА_2 кухня та кімната, де знаходилось тіло померлого потерпілого ОСОБА_17 . З кухні по коридору та в кімнаті знаходились краплі крові. Також, у його присутності обвинувачений пояснював працівникам поліції, що готував собі вечерю, в цей час на кухню зайшов ОСОБА_7 . Між ними трапився конфлікт, в ході якого обвинувачений повернувся до потерпілого та ненароком завдав йому удар ножем. При цьому, свідок ОСОБА_18 зазначив, що являється сусідом обвинуваченого, та в той день ніяких конфліктів не чув. Проти обвинуваченого нічого поганого сказати не може, стосовно поведінки потерпілого, то у свідка виникали з ним конфлікти, оскільки потерпілий був агресивною людиною, зловживав алкоголем, погрожував у його бік та у бік його дружини фізичною розправою. Також свідок вказав на відсутність у обвинуваченого будь яких тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 є її чоловіком, а померлий ОСОБА_7 є її сином. Між сином та чоловіком постійно виникали сварки через невістку. При цьому вказала, що у квартирі АДРЕСА_2 проживали разом з обвинуваченим та померлим, дружина померлого та її неповнолітня дитина. Сама вона проживає окремо, однак іноді приїздила до них. Зазначила, що її чоловік ОСОБА_7 вживає спиртні напої, є дуже конфліктною людиною. Постійно конфліктував з нею, внаслідок чого вона три роки назад переїхала проживати на дачу. Чоловік чіплявся до сина, внаслідок чого виникали сварки. Конфлікти почались з моменту, коли син привів додому невістку. Про смерть сина вона дізналась зі слів невістки.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що 28 липня 2017 року, він в складі лікарів чергової бригади швидкої медичної допомоги виїздив на виклик з ножовим пораненням, адресу не пам`ятає. Двері відчинив обвинувачений ОСОБА_3 та повідомив, що вдарив сина ножем, провівши їх до кімнати, де лежало тіло без ознак життя з ножовим пораненням у груди. Після того, як він оглянув тіло та констатував смерть, ним було викликано працівників поліції.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою сім`ї ОСОБА_7 . При цьому зазначила, що обвинуваченого ОСОБА_3 знає з гарного боку, як людину добру, тиху, спокійну, якого ніколи не бачила у нетверезому стані. Проте, його син, потерпілий ОСОБА_13 , виховувався на вулиці. Його вихованням ніхто не займався, він був нервовий. Після одруження він завжди був випившим.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає в одному будинку із сім`єю ОСОБА_7 . Вказала, що обвинувачений ОСОБА_3 є доброю, порядною людиною, а його син був поганою людиною, який добивав свого батька, постійно його бив фізично та знущався морально. А останнім часом син і невістка били його удвох, але до правоохоронних органів з приводу побиття ОСОБА_3 його сином ОСОБА_9 вона не зверталася.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 28.07.2017 року та фототаблицею до нього;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.08.2017 року з додатком - СD- диском до протоколу проведення слідчого експерименту, під час якого проводилась відеозйомка, яка була продемонстрована в судовому засіданні, в ході якого в приміщенні Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві обвинувачений ОСОБА_3 в присутності понятих добровільно відтворив обстановку та події, які мали місце 28.07.2017 року приблизно о 23.50 годині за адресою: АДРЕСА_1 ;

- висновком експерта № 1751/2, згідно якого смерть ОСОБА_7 1982 року народження, настала від колото-різаного поранення грудей з ушкодженням внутрішніх органів та розвитком крововтрати. При судово-медичному дослідженні трупа виявлено проникаюче колото-різане поранення грудної клітини праворуч на що вказує:

рана (веретеноподібної форми, з рівними, не осадними, не кровонапливними, з верхнім скошеним, нижнім підритим краями, правим «П» - подібним, лівим гострокутним кінцями, орієнтованими на 4 і 10 годин умовного циферблату) розташована по передній поверхні грудної клітини праворуч по середньо-ключичній лінії в проекції 6-го міжреберья,

рановий канал який проходить в напрямку спереду назад, зверху донизу, ушкоджуючи міжреберні м`язи в області 6 міжреберья, проникає в праву плевральну порожнину ушкоджуючи середню частку правої легені, проникає в черевну порожнину ушкоджуючи правий купол діафрагми і праву долю печінки, де сліпо закінчується в товщі її. Довжина раневого каналу по зонду біля 11см.

правосторонній гемоторакс (біля 500мл рідкої крові і до 300 куб.см згортків її), гемоперитонеум (біля 600мл рідкої крові), смугасті крововиливи під ендокардом (плями Мінакова), виражене недокрів`я судин внутрішніх органів.

Проникаюче колото-різане поранення утворилося від дії колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа, що мав з одного боку П - подібний обушок, а з протилежного - лезо двосторонньої заточки. В ділянці рани слідів заліза, сторонніх нашарувань та накладень не відмічається.Проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з ушкодженням внутрішніх органів має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Між колото-різаним пораненням грудної клітини і смертю убачається прямий причинний зв`язок. Виходячи із ступеню розвитку трупних явищ, зафіксованих при дослідженні трупа гр. ОСОБА_7 , 1982 р. н., в морзі від 28.07.2017р., (Трупне заклякання визначається та добре виражене у всіх звичайно досліджуваних групах м`язів. Трупні плями вбачаються на задній та частково боокових поверхнях тіла, при дозованому триразовому натисканні на них (10.10) бліднуть та відновлюють своє забарвлення на протязі 8хв. Гнильні зміни не виражені на шкіряних покривах.) з урахуванням причини смерті, експерт вважає, що з моменту смерті до судово-медичного дослідження його пройшов проміжок часу що становить приблизно від 10 до 12 годин. При судово-токсикологічному дослідженні, в крові від трупа ОСОБА_7 , 1982 р. н. знайдено етиловий спирт у концентрації 2,85 проміле, що при житті могло відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння;

-актом судово - медичного дослідження № 233-МК, згідно якого при медико криміналістичному дослідженні клаптя шкіри грудної клітини праворуч трупу ОСОБА_7 встановлено: в ділянці клаптя мається одна колото різана рана від дії колючо ріжучого предмета типу клинка ножа, що мав з одного боку П-подібний обушок, а з протилежного лезо двосторонньої заточки; в ділянці рани слідів заліза, сторонніх нашарувань та накладень не відмічається;

- актом судово - медичного дослідження (обстеження) № 582, за яким кров трупа ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А;

- висновком експерта № 24/1751/2, згідно якого, з відеозапису видно, що підозрюваний вказав на нанесення пошкодження в ліву частину грудної клітки з направленням травмуючого предмету з переду назад і знизу вверх, що не відповідає пошкодженню виявленому при дослідженні трупа ОСОБА_7 , таким чином виключається виникнення проникаючого колото різаного поранення грудної клітини яке виявлене при дослідженні трупа за обставин які вказав підозрюваний ОСОБА_3 , в ході відтворення обстановки та обставин події при проведенні слідчого експерименту 03.08.2017 року;

- повідомленням №537 від 22.03.2018 року Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги про те, що ОСОБА_3 1956 року народження не звертався за медичною допомогою з 28.07.2017 року по теперішній час.

Відповідно до висновку судово психіатричного експерта № 183 від 10.10.2017 року, у період правопорушення, в якому ОСОБА_3 підозрюється (28.07.2017 року), він не знаходився в стані фізіологічного афекту, а також в іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на його свідомість та діяльність. Кваліфікація сильного душевного хвилювання не є компетенцією експертів. ОСОБА_3 , з урахуванням наявних у нього індивідуально психологічних особливостей (характерологічних, інтелектуальних, емоціональних), здатний вірно сприймати обставини, які мають значення по провадженню, та надавати щодо них свідчення. ОСОБА_3 з урахуванням наявних у нього індивідуально психологічних особливостей (характерологічних, інтелектуальних, емоціональних), здатний вірно сприймати обставини, які мають значення по провадженню, та надавати щодо них свідчення. У ОСОБА_3 немає ознак підвищеної навіюваності.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що потерпілий сам напоровся на ніж в момент вчинення самим потерпілим протизаконного насильства по відношенню до обвинуваченого, судом до уваги не приймається, так як вони повністю спростовуються показаннями свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , які були допитані в судовому засіданні, як свідки і суду показали, що у обвинуваченого ОСОБА_3 на тілі ніяких видимих тілесних ушкоджень не було, та також підтверджуються висновком судово психіатричного експерта № 183 від 10.10.2017 року, про те, що у період правопорушення, в якому ОСОБА_3 підозрюється (28.07.2017 року), він не знаходився в стані фізіологічного афекту, а також в іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на його свідомість та діяльність. А посилання обвинуваченого ОСОБА_3 на встановлений Київською міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги 28.07.2017 року діагноз: " Забій м"яких тканин голови. Гіпертонічна хвороба ІІ ст.", споростовується повідомленням №537 від 22.03.2018 року Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги про те, що ОСОБА_3 1956 року народження не звертався за медичною допомогою з 28.07.2017 року по теперішній час.

Крім того, твердження обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що ним було заподіяно потерпілому умисне тяжке тілесне ушкодження у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства з боку потерпілого, відповідальність за яке передбачено ст.. 123 КК України, спростовується наступним.

Так, суд вирішуючи питання про умисел, виходив із сукупності всіх обставин вчиненого ОСОБА_3 діяння, зокрема врахував спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесного ушкодження, спричиненого потерпілому, поведінку обвинуваченого і потерпілого, що передувала події, їх стосунки, також суб`єктивне ставлення обвинуваченого до наслідків своїх дій, а також відповідно до роз`яснень, що викладені в п.п. 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, з точки зору належності та допустимості, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України і його дії кваліфіковані правильно.

Обставини, які згідно ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлені.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, а також матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю неофіційної роботи та проживання, його пенсійний вік, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, поведінку потерпілого, думку потерпілої щодо призначення покарання, в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також приймаючи до уваги дані про стан здоров`я обвинуваченого, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.. 121 ч. 2 КК України, при цьому підстав для застосування ст.. ст.. 75, 69 КК України суд не вбачає, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Згідно вимог ст.100 КПК України речові докази по справі кухонний ніж з довжиною клинка 20 см. з слідами речовини бурого кольору, сорочку із короткими рукавами у клітинку чорно коричневого кольору, джинси синього кольору підлягають знищенню, мобільний телефон «Nomi», СD- диск необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Підлягають стягненню зі ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експертів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 7 /семи/ років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 28.07.2017 року, з моменту його затримання.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_3 тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 10490 грн. 60 коп.

Речові докази - кухонний ніж з довжиною клинка 20 см. з слідами речовини бурого кольору, сорочку із короткими рукавами у клітинку чорно коричневого кольору, джинси синього кольору знищити, мобільний телефон «Nomi», СD- диск - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: