Справа № 487/821/18
Провадження № 1-кс/487/848/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2018 року слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву підозрюваного ОСОБА_3 щодо захисту прав підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000644 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України -

в с т а н о в и в :
03.04.2018 року підозрюваний ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із заявою щодо захисту його прав. В обґрунтування заяви зазначив, що 16.02.2018 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. 28.03.2018 року в приміщенні слідчого ізолятору в порушення вимог ст.. 42 КПК України (без участі захисників) слідчим ОСОБА_5 йому повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри на ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України. Він заявив слідчому про необхідність участі захисника, але йому у грубій формі було відмовлено, та після його відмови у підписанні повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри без участі захисника було запрошено понятих у присутності яких було надано вказане повідомлення. 29.03.2018 року у приміщенні СІЗО слідчий ОСОБА_5 . В присутності адвоката ОСОБА_6 повідомив про завершення досудового розслідування та в порядку ст.. 221 КПК України надав для ознайомлення матеріали досудового розслідування. В той же день 29.03.2018 р. йому було надано обвинувальний акт. 30.03.2018 р. його доставили до Заводького ВП, де під психологічним тиском слідчий ОСОБА_5 без участі адвокатів намагався отримати від підозрюваного покази. Посилаючись на ст.. 206 КПК України, ОСОБА_3 просив зобов`язати слідчого ОСОБА_5 забезпечити додержання прав підозрюваного у кримінального провадження №0000644, визначених у ст.. 42 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні доводи заяви ОСОБА_3 підтримав, та пояснив, що слідчий не мав права за відсутності захисників вручати підозрюваному повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри. Про здійснення цієї процесуальної дії жодного з трьох захисників підозрюваного не було повідомлено. 29.03.2018 року в присутності захисника ОСОБА_7 слідчий повідомив про завершення досудового розслідування та відкрив матеріали кримінального провадження. Фактично підозрюваний та захисник ознайомились з усіма матеріалами кримінального провадження без речових доказів та ст.. 290 КПК України хоча і з порушенням, але була виконана. Після вручення ОСОБА_8 обвинувального акту, він набув статус обвинуваченого, а тому намагання слідчого 30.03.2018 року відкрити ОСОБА_8 речові докази є порушенням, оскільки такі дії як відкриття матеріалів кримінального провадження обвинуваченому КПК не передбачені. Просив задовольнити заяву.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 підтримав свою заява та просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та пояснив, що про вручення повідомлення про зміну підозри завчасно попереджав захисників, але вони не з`явилися, тому після відмови підозрюваного від підпису, були запрошені поняті у присутності яких було вручено повідомлення про зміну підозри. 29.03.2018 року в присутності захисника ОСОБА_7 були відкриті матеріали кримінального провадження, але лише письмові, оскільки через великий обсяг речових доказів (декілька мішків з коноплею), їх відкриття можливо було здійснити лише в приміщенні Заводського ВП, що він і намагався здійснити наступного дня, але захисники не з`явились, посилаючись на те, що матеріали їм вже відкриті, а ОСОБА_8 відмовився знайомитися без захисників. Ані 28.03.18, ані 30.03.2018 року він не здійснював жодного тиску на підозрюваного, не намагався отримати від нього будь-яких показів, а тому вважає, що прав підозрюваного не порушував. Просив відмовити у задоволенні заяви.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.. 59 Конституції України кожному гарантовано право на професійну правничу допомогу. Статтею 42 КПК України встановлені права підозрюваного, обвинуваченого у кримінальному провадженні, серед яких і право на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних дій.

Виходячи з вимог встановлених статтею 277 КПК України щодо змісту письмово повідомлення про підозру та ст.. 279 КПК України щодо зміни повідомлення про підозру, таке повідомлення є процесуальним рішенням у розумінні ст.. 110 КПК України та відповідно його вручення є процесуальною дією.

В судовому засіданні встановлено, що підчас вручення ОСОБА_3 в приміщенні СІЗО 28.03.2018 року повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, останній заявляв про бажання участі у цій процесуальній дії захисника. Проте, такі вимоги підозрюваного не були взяті до уваги слідчим, хоча та той час до участі справі в якості захисників підозрюваного було допущено трьох захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 . Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що вручення ОСОБА_3 28.03.2018 року повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри без участі захисників становить порушення п.3 ч.3 ст. 42 КПК України.

Доводи слідчого ОСОБА_5 щодо повідомлення захисників про здійснення вручення зміненої підозри, слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки доказів на підтвердження цих слів суду не надано, та у слідчого не було перешкод для залучення захисника для проведення окремої процесуальної дії в порядку, передбаченому ст.. 53 КПК України.

Твердження сторони захисту щодо здійснення допиту підозрюваного у відсутності захисників, судом оцінюються критично, оскільки доказів на підтвердження здійснення такого допиту суду не надано.

Посилань сторони захисту на порушення прав ОСОБА_3 під час ознайомлення з речовими доказами 30.03.2018 року, який на той момент набув статусу обвинуваченого, слідчим суддею не приймаються до уваги, оскільки відповідно до ч.2 ст. 42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст.. 291 КПК України, а відповідно 30.03.2018 року ОСОБА_3 перебував у статусі підозрюваного, що не перешкоджало слідчому виконувати вимоги ст.. 290 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов до переконання про необхідність задоволення заяви ОСОБА_3 .
Керуючись ст.42, 206 КПК України, -

у х в а л и в:
Заяву ОСОБА_3 щодо захисту прав підозрюваного задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївські області ОСОБА_5 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 15.02.2018 року №0000644 забезпечити додержання прав підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гарантованих ст..ст. 59, 63 Конституції України та та встановлених ст.. 42 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1