У Х В А Л А
25.11.2017 Справа №607/15067/17

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вибудів, Козівського району, Тернопільської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, проживаючий та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , зі слів одружений, має на утриманні малолітню дитину та непрацездатних батьків (зі слів), раніше судимий:

-- 12.05.2009 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України до позбавлення волі терміном на 9 років. Звільнений від відбування покарання 28.03.2016 року.

-- 8 грудня 2016 року обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 та ст. 395 КК України скеровано до Тернопільського міськрайонного суду,

-- 24.05.2017 року обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України скеровано до Тернопільського міськрайонного суду,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,
-- за участю: прокурора ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Тернопільського ВП ГУПН в Тернопільській області ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження №003795 від 24.11.2017р., звернувся із клопотанням, погодженим прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , якому 25.11.2017р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, яке мотивуються наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.11.2017 року близько 11:10 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше судимим за умисні корисливі злочини, діючи повторно, перебуваючи у приміщенні магазину «Кооператор», що по бульв. Т.Шевченка, 29/33 в м. Тернополі, відкрито викрав із манекену жіночу куртку фірми «PEERCAT», синього кольору, вартістю 3600 гривень, але не завершив злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками магазину на місці вчинення злочину.

24 листопада 2017 року ОСОБА_5 було затримано та 25 листопада 2017 року повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

У клопотанні зазначено та вказано прокурором в судовому засіданні, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-Протоколом прийняття заяви від 24.11.2017 року;

-Оглядом місця події від 24.11.2017 року;

-Рапортом працівників поліції від 24.11.2017 року;

-Допитом свідка ОСОБА_8 від 24.11.2017 року;

-Допитом свідка ОСОБА_9 від 24.11.2017 року;

-Допитом свідка ОСОБА_10 від 24.11.2017 року;

-Допитом свідка ОСОБА_11 від 24.11.2017 року;

-Допитом свідка ОСОБА_12 від 24.11.2017 року.

Слідчий у клопотанні зазначає і підтримується в судовому засіданні прокурором, що відповідно до ст. 177 КПК України підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, яке є тяжким, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; продовжувати злочинну діяльність або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , будучи раніше судимий за вчинення умисних особливо тяжких корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років. Окрім цього, прокурор зазначає, що відносно ОСОБА_5 на розгляді у Тернопільському міськрайонному суду перебувають два обвинувальні акти, а ухвалою слідчого судді від 17.11.2017р. №607/14473/2017 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 10 000 грн., яка була сплачена і ОСОБА_5 був звільнений з під варти. Проте, перебуваючи на волі під запобіжним заходом у вигляді застави, ОСОБА_5 знову вчинив кримінальне правопорушення проти власності. Вказані факти свідчать про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 продовжує злочинну діяльність, а це вказує на його підвищену суспільну небезпечність, як особи, яка може й надалі вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Окрім цього, зважаючи на санкцію статті інкримінованого йому злочину, а також на зібрані досудовим розслідуванням докази, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працюючий, зі слів одружений та має на утриманні малолітню дитину та батьків, зважаючи на санкцію злочину, може ухилятися та переховуватися від досудового розслідування, суду, а в подальшому від виконання призначеного судом покарання, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню.

Досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася можливість запобігти зазначеним ризикам будь-яким іншим із передбачених у КПК України запобіжних заходів, ніж обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, з наведених у ньому підстав, підозрюваного та захисника, які просять відмовити у його задоволенні, оскільки долучені до клопотання не підтверджують обґрунтовану підозру та викладені в ній обставини щодо нібито вчиненого ОСОБА_5 злочину, або в разі доведеності клопотання на думку слідчого судді, застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, приймаючи до уваги його сімейний стан, наявність постійного місця проживання та реєстрації, приходжу до висновку, що клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно задовольнити, відмовивши при цьому у задоволенні клопотання підозрюваного та захисника, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.

Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього. При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.

Обґрунтованість повідомлення про підозру означає, що кожне положення, сформульоване в ній, ґрунтується на зібраних доказах.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України. При цьому, підозра у вчиненні ОСОБА_5 вказаного злочину підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, які в даному випадку є достатніми при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, виходячи із системного аналізу зібраних доказів. Посилання захисника і підозрюваного на необґрунтованість підозри спростованні матеріалами клопотання, наданими в судовому засіданні обґрунтуваннями прокурора щодо їх зібрання та допустимість згідно вимог КПК України.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він має постійне місце проживання, з наданих ним пояснень одружений і має на утриманні малолітню дитину та непрацездатних батьків, не працює, раніше судимий.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Приймаючи до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 судимий за вчинення умисних особливо тяжких злочинів проти власності, судимість за які не знята і не погашена в установленому законом порядку, знаючи ту обставину, що відносно нього перебувають на розгляді в Тернопільському міськрайонному суді два обвинувальні акти, ухвалою слідчого судді від 17.11.2017р. йому був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 10 000 грн., яка була сплачена, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого тяжкого злочину проти власності, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки підозрюваного, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання і при обставинах вчинення злочину про підвищену його суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити й інше кримінальне правопорушення.

Вищевказані обставини дають підстави вважати, що з урахуванням особи ОСОБА_5 та його поведінки, у випадку незастосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, як це клопочуть захисник і підозрюваний, існують ризики, що підозрюваний, зважаючи на санкцію кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється, зможе переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню.

Докази, які б свідчили про вкрай негативний стан здоров`я підозрюваного, який би унеможливлював перебування ОСОБА_5 під вартою, судом під час розгляду клопотання не встановлено і стороною захисту не надано.

Крім цього, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, його вік, сімейний та майновий стан, приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави в межах, встановлених законом у даному випадку та який достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 183, 184, 193, 194, 196, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Датою закінчення строку дії ухвали вважати 00 год. 00 хв. 20 січня 2018 року.
Визначити ОСОБА_5 розмір застави у сумі 70 000 грн. (сімдесят тисяч гривень) для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області (р/р 3454, МФО 820172, ідентифікаційний код 26198838, Банк Одержувача: Державна казначейська служба, призначення платежу застава за « ОСОБА_5 » у кримінальному провадженні №0003795 за ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 березня 2017 року).

У випадку внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 20 січня 2018 року наступні обов`язки:

-- з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження;

-- не відлучатися із м. Тернополя, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-- утриматися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебува є під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1