КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/1163/15-к
Провадження № 1-кп/177/22/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2017 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000096 від 30.01.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радушне Криворізького району Дніпропетровської області; одруженого; з повною загальною середньою освітою, пенсіонера, працюючого слюсарем - ремонтником в ДП «Кривбаспромводопостачання», раніше не судимого;

зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1

ідентифікаційний номер НОМЕР_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
30 січня 2015 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, керуючи власним технічно справним автомобілем «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по мокрому покриттю автошляху Н23 сполученням «Кіровоград-Запоріжжя», з боку м. Апостолове у напрямку м. Кривий Ріг.

В процесі руху водій ОСОБА_5 , наближаючись до перехрестя вищезазначеного автошляху з вулицею Шкільна, що в с. Радушне Криворізького району Дніпропетровської області, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, при виявлені перешкоди для руху у вигляді пішохода ОСОБА_8 , не вжив своєчасно заходів для зменшення швидкості до зупинки транспортного засобу, спочатку зманеврував ліворуч, а потім застосував гальмування, що призвело до бокового заносу автомобіля з подальшим наїздом правою бічною поверхнею автомобіля на пішоходи ОСОБА_8 , який перетинав у не встановленому місці проїжджу частину з права наліво відносно напрямку руху автомобіля. Таким чином, ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.3.6), 10.1. та 12.3. Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»:

п. 2.3. б) «Для забезпечення безпеки дорожнього рух) водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою. відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися керування цим засобом у дорозі»

п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не :творить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу...»,

де порушення п. 12.3. Правил дорожнього руху України водієм

ОСОБА_5 перебуває в причинному зв`язку з настанням події даної

дорожньо-транспортної пригоди.

Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України привело до даної дорожньо-транспортної пригоди, у результаті якої пішоходу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сполученої травми голови, тулуба, кінцівок. Відкрита черепно-мозкова травма - синці садна обличчя, забита рана лівої лобово-скроневої області, крововилив м`яких тканинах голови, осколковий перелом лівої лобової кістки, крововилив під оболонки та в речовину мозку. Тупа травма тулуба та кінцівок: переломи ребер по лівим пахвовим лініям 1-10 ребро, по правій передньопахвовій лінії 3,4 ребро, по лівій середньоключичній1-8 ребро. по лівій лопатковій лінії 2-11 ребра, по правій середньо ключичній лінії 1-6 ребро; розрив селезінки, бампер перелом лівої великогомілкової кістки, косо-поперечний перелом лівої малогомілкової кістки, синці, садна верхніх та нижніх кінцівок, які як окремо так у сукупності носять ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та знаходяться в прямому причинному зв`язку -і настанням 30 січня 2015 року його смерті, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 214 Д 15.02.2015.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті. Перед потерпілою вибачався. Просив суворо його не карати та застосувати Закон України «Про амністію у 2016 році»
Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті, зазначила, що їй відшкодовані витрати на поховання, претензій до обвинуваченого вона не має просила суворо не карати.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисники заявили клопотання про розгляд справи за правилами ч.3 ст. 349 КПК України.
Прокурор, потерпіла клопотання обвинуваченого та його захисників підтримали проти даного рішення суду не заперечували.
Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою провину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає дослідження доказів у судовому засіданні недоцільним.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які є належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, тобто п.п 1.3, 1.5, 2.3 б, 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, що заподіяли смерть потерпілому доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів але має неумисний характер, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, пенсіонер, раніше не судимий, відшкодував витрати на поховання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, часткове відшкодування збитків.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Зважаючи на характер вчиненого злочину, його наслідки, грубість порушень ПДР України допущеного обвинуваченим, викладені вище обставини по справі, особу обвинуваченого, який злочин вчинив вперше, а також думку потерпілої, яка просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті з призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Також суд вважає, необхідним застосувати ст. 75 КК України звільнивши обвинуваченого від відбуття покарання з іспитовим строком, поклавши обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для його виправлення.

Поряд з цим, згідно п. «ґ» ч.1 ст.1Закону України «Про амністію у 2016 році» особи які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, підлягають звільненню від відбування покарання за вчинення умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно яких не набрали законної сили, зокрема стосовно осіб, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Оскільки в судовому засіданні ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» і він є суб`єктом амністії то суд приходить до висновку про необхідність його звільнення від призначеного покарання за ч.2 ст.286 КК України.
В рахунок відшкодування витрат на проведення судових експертиз у порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає стягненню на користь держави вартість їх проведення.
Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення у даному кримінальному провадженні скасувати.

Керуючись ст.ст. 100, 124, ч.3 ст. 349, 368-370, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; роботи або навчання.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі п. «ґ » ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи, сектору № 10 ВТКЗ ОВС НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області № 58/27-57 в сумі 1228, 80 гривень, № 70/37-104 в сумі 768 гривень, № 58/28-36 у сумі 737, 88 гривень у на загальну суму 2734 (дві тисячі сімсот тридцять чотири) гривень 68 копійок.
Заходи забезпечення у даному кримінальному провадженні скасувати.

Речові докази по справі:
автомобіль ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 , постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування ДТП СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , від 05.03.2015 року, визнано речовим доказом, та виданий законному володільцю ОСОБА_5 під розписку про одержання на відповідальне зберігання залишити законному володільцю ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали, а особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_1