Справа № 589/914/17
Провадження № 1-кп/589/193/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження № 0000220 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Шостка Сумської області, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, яка зареєстрована і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
10 лютого 2017 року у вечірній час ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в гостях у свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , під час вживания спиртних напоїв, побачила на столі в кухні вказаної квартири мобільний телефон, що належить ОСОБА_6 . Через деякий час, внаслідок вживання спиртних напоїв ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння та вийшов до кімнати вказаної квартири, де ліг спати. В цей час ОСОБА_5 скориставшись тим, що її ніхто не бачить, маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, таємно викрала мобільний телефон «Nomi І 177», вартістю 348 грн., в якому знаходились сім картка оператора мобільного зв`язку «МТС» та сім картка оператора мобільного зв`язку «Vodafone», які матеріальної цінності для потерпілого не складають, на рахунку яких грошей не було, які належать ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникла та викраденим майном розпорядилась на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдала потерпілому матеріальну шкоду на суму 348 грн.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчинені інкримінованого злочину визнала повністю, зазначивши, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. ОСОБА_5 суду пояснила, що 10.02.2017 їй зателефонував знайомий ОСОБА_6 та запросив до себе разом з її матір`ю в гості, де вони разом вживали спиртні напої. Отримавши алкогольне сп`яніння ОСОБА_6 пішов до іншої кімнати та ліг спати, а вона, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, викрала належний потерпілому мобільний телефон, який в подальшому збула на ринку.

Обвинувачена не оспорює вартості викраденого майна, не заперечує вірність кваліфікації своїх дій органами досудового слідства, а також критично ставиться до вчиненого нею злочину та щиро розкаюється у вчиненому. Крім того, заявила клопотання про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році» та просила звільнити її від покарання, оскільки вона має неповнолітнью доньку, відносно якої не позбавлена батьківських прав.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява, в якій він просить розглядати справу без його участі, при визначенні міри покарання відносно обвинуваченої покладається на розсуд суду.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченої, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. При цьому, учасникам судового розгляду судом було роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої, дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу.

Допитавши у судовому засіданні обвинувачену, суд вважає, що вина обвинуваченої у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинила злочин, передбачений за ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є середньої тяжкості, особу винної, яка офіційно не працевлаштована, раніше не судима, на утриманні має малолітню дитину та матір похилого віку, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів призначити їй покарання в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої, а також для запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Разом з тим, зважаючи, що обвинувачена ОСОБА_5 заявила клопотання про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році», яке було підтримане в судовому засіданні і прокурором, суд вважає за необхідне зупинитися на наступному.

Відповідно до статті 85 Кримінального кодексу України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Статтею 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» встановлено, що рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання. Установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набув чинності Закон України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році».

За змістом статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості та має на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої не позбавлена батьківських прав, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області 24.07.2013 року, та довідкою служби у справах дітей № 366 від 12.12.2017р., які містяться у матеріалах кримінального провадження.

Свою вину ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, визнала повністю, щиро кається у вчиненому. Наслідки застосування амністії обвинуваченій роз`яснено.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_5 амністії, передбачених частиною 4 статті 86 Кримінального кодексу України, статтею 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та статтею 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено, амністія до неї раніше не застосовувалась.

За таких обставин, суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», відтак, вона підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного за цим вироком покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати - вартість проведеної судової товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/683-е від 06.03.2017 в розмірі 263 грн. 88 коп.

Речові докази, а саме: телефон марки «Nomi І 177» в корпусі чорного кольору, imei НОМЕР_2 , imei НОМЕР_3 та дві сім картки операторів «МТС» та «Vodafone» - залишити у потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1