АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/172/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №639/1314/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185, ч.2 ст.389 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 13 квітня 2017 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, та ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст.185, ч.2 ст.389 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець с.Довжик Золочівського району Харківської області, громадянин України, з середньою освітою,
офіційно не працюючий, неодружений, має малолітню
дитину, зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-24 грудня 1998 року Золочівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.101 КК України (в редакції 1960 року) до 8 років позбавлення волі, 14 січня 2004 року звільнений умовно-достроково на 2 роки 7 місяців 17 днів; - 21 жовтня 2011 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309, ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі;
-07 листопада 2011 року Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі;
-11 травня 2012 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
-15 листопада 2016 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.1 ст.164 КК України до 120 годин громадських робіт, -
засуджений:
-за ч.2 ст.185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 15 листопада 2016 року більш суворим, призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
-за ч.2 ст.389 КК України до 2 (двох) років обмеження волі.
Відповідно до ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженець м.Харкова, громадянин України, з
середньо-спеціальною освітою, офіційно не
працюючий, одружений, зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 08 січня 1991 року Фрунзенським районним судом
м.Харкова за ч.2 ст.143 КК України (в редакції
1960 року) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією
майна;
-20 серпня1992 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.143 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років виправних робіт з утриманням 20 % від заробітку;
-22 березня 1993 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
-20 березня 1995 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-04.10.1999 року Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.2296 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі;
-28 квітня 2005 року Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
-06 лютого 2007 року Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.296 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;
-29 листопада 2013 року Московським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.187, 69 КК України до 6 років позбавлення волі, 10 березня 2015 року звільнений умовно-достроково на 4 місяці 20 днів, -

засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Вирішені питання про цивільний позов ПАТ «Укртелеком», процесуальні витрати.

Вказаний вирок стосовно ОСОБА_8 не оскаржено.

Вироком встановлено, що 13 листопада 2016 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, з метою таємного викрадення телефонного кабелю, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , цілеспрямовано прибули до будинків №3-3/2, розташованих по пр.Дзюби м.Харкова, де знаходяться колодязі телефонної каналізації.
ОСОБА_8 , спочатку шляхом вільного доступу проник до колодязя телефонної каналізації, розташованого поблизу будинку №3/2 по пр.Дзюби, а потім, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, заздалегідь приготовлений ніж, зробив ним обрізи телефонного кабелю ТППепЗ 200x2x0,5 довжиною 63 м. Потім ОСОБА_8 витягнув обрізаний кабель на поверхню з колодязя телефонної каналізації, а ОСОБА_7 погрузив вказаний кабель до заздалегідь приготовленого автомобіля «Daewoo Lanos», який перебував у його користуванні, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 7305 грн. 16 коп.
Крім цього, 14 листопада 2016 року, приблизно о 03 годині 30 хвилин, діючи повторно, з умислом, спрямованим на таємне викрадення телефонного кабелю, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , цілеспрямовано прибули до будинків №3-7, розташованих по пр.Дзюби м.Харкова, де знаходяться колодязі телефонної каналізації.
ОСОБА_8 , спочатку шляхом вільного доступу проник до колодязя телефонної каналізації, розташованого поблизу будинку №3 по пр.Дзюби, а потім, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи в якості знаряддя злочину приготовлений ніж, зробив ним обрізи телефонного кабелю ТППепЗ 300x2x0,5 довжиною 91 м. Потім ОСОБА_8 витягнув обрізаний кабель на поверхню з колодязя телефонної каналізації, а ОСОБА_7 погрузив вказаний кабель до заздалегідь приготовленого автомобіля «Daewoo Lanos», який перебував у його користуванні, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 14 456 грн.
15 листопада 2016 року, приблизно о 03 годині 50 хвилин, діючи повторно, з умислом, спрямованим на таємне викрадення телефонного кабелю, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , цілеспрямовано прибули до будинку АДРЕСА_3 , де розташований колодязь телефонної каналізації.
ОСОБА_8 спочатку шляхом вільного доступу проник до колодязя телефонної каналізації, а потім, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи в якості знаряддя злочину заздалегідь приготовлений ніж, зробив ним обрізи телефонного кабелю ТПП 100x2x0,5 довжиною 57 м. Потім ОСОБА_8 витягнув обрізаний кабель на поверхню з колодязя телефонної каналізації, а ОСОБА_7 погрузив вказаний кабель до заздалегідь приготовленого автомобіля «Daewoo Lanos», який перебував у його користуванні, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 2839 грн.
Крім цього, ОСОБА_8 , будучи засудженим вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 15 листопада 2016 року за ч.1 ст.164 КК України до 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт, діючи умисно, ухилився від відбування покарання.
Так, після отримання вироку суду Новобаварським районним сектором Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, 22 грудня 2016 року засуджений ОСОБА_8 був поставлений на облік (особова справа №34/16) та викликаний до вказаної установи з метою роз`яснення йому умов відбування призначеного покарання у вигляді громадських робіт та направлення безпосередньо для їх відпрацювання до Холодногірської виправної колонії №18 за адресою: м.Харків, вул.Рубанівська, 4.
ОСОБА_8 16 січня 2017 року прибув до Новобаварського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції за адресою: м.Харків, вул.Болбочана, 6, для ознайомлення з відбуванням покарання, де особисто ознайомився з покаранням.
Однак, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, з метою ухилення від відбування покарання, після ознайомлення з покаранням в подальшому не з`являвся за місцем відбування покарань, не маючи медичних протипоказань щодо виконання громадських робіт та не повідомляв про причини неявки Новобаварський районний сектор Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.
Таким чином, ОСОБА_8 не відпрацював жодної години громадських робіт, починаючи з 17 січня по 10 лютого 2017 року, чим порушив покладені на нього обов`язки, передбачені ст.37 КВК України, тобто він не додержувався встановлених відповідно до законодавства порядку і умов відбування покарання, не з`являвся на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання, пом`якшити йому покарання до не пов`язаного з позбавленням волі, посилаючись на те, що він страждає рядом хронічних захворювань, має на утриманні хвору матір похилого віку.

В судовому засіданні апеляційного суду Харківської області обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про застосування до нього вимог Закону України «Про амністію у 2016 році».
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 ,який підтримав апеляційну скаргу з наведених підстав та просив задовольнити апеляційну скаргу та клопотання, думку прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, зазначивши, що згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_7 в межах поданої апеляційної скарги.

Наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи про суворість призначеного покарання є непереконливими, а зазначені ним обставини судом належним чином враховані при призначенні покарання.

Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і в повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, у тому числі і ті, на які він посилається в апеляційній скарзі. В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , суд визнав щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_11 , відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з липня 2016 року перебуває на обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» із діагнозом полінаркоманія, тяжких захворювань чи інвалідності не має, має статус учасника бойових дій в Афганістані, офіційно не працевлаштований, проживає разом із матір`ю ОСОБА_12 , 1928 р.н., за місцем постійного проживання характеризується в цілому позитивно, раніше неодноразово судимий, в тому числі за умислі корисливі тяжкі злочини, і знову вчинив ряд корисливих злочинів середньої тяжкості, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо призначення виду та розміру покарання достатньо мотивований, а покарання, що призначено обвинуваченому ОСОБА_7 в межах, що наближені до мінімальних за санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому немає підстав для застосування до нього положень ст.75 КК України та вважати, що призначене покарання є явно несправедливим через суворість.

Також, колегія суддів враховує кількість епізодів злочинної діяльності, розмір нанесеної ПАТ «Укртелеком» шкоди, яка складає 60752,94 грн. й не відшкодована та погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Наведені обставини спростовують доводи апеляції обвинуваченого у зв`язку з чим вона задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, по справі не встановлено.

Крім цього, обвинуваченим ОСОБА_7 подано клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Зазначене клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 9 вказаного закону амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні".
Згідно з п. «е» ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", амністія не може бути застосована до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.

З матеріалів справи вбачається, що 12.12.2017 року Харківським районним судом Харківської області постановлена ухвала, якою ОСОБА_7 був звільнений від відбування покарання у вигляді позбавлення волі за вироком апеляційного суду Харківської області від 10.07.2017 р. на підставі п. «д» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Таким чином, застосування до ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році» - заборонено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 квітня 2017 року без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді: