ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 486/475/17
Провадження № 1-кп/486/60/2017
19 жовтня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську матеріали кримінального провадження на підставі обвинувальних актів відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, українки, громадянки України, маючої вищу освіту, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, не працюючої, зареєстрованої: АДРЕСА_1 , проживаючої: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
28 березня 2017 року близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні магазину жіночого одягу належного ОСОБА_4 , розташованому на території ринку Титан, що по вулиці Миру, 4 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, під приводом придбання кофтини, зайшла до примірочної та почала їх приміряти. Скориставшись тим, що їй в примірочну надали велику кількість кофтин та впевнившись, що її дії не будуть помічені, дві жіночі кофтини, загальною вартістю 710 грн., вона поклала до своєї жіночої сумки. Після чого вийшла з примірочної та не розрахувавшись, направилась до виходу з магазину. Однак довести свій злочинний умисел до кінця їй не вдалось, оскільки на виході була зупинена продавцем, яка запідозривши ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки та дістала з її сумки вкрадені кофтини.
Продовжуючи свою злочинну діяльність 12 липня 2017 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні магазину Платформа, який орендує приватний підприємець ОСОБА_5 , розташованому на другому поверсі двоповерхової будівлі, що по АДРЕСА_3 , підійшла до дивану, на якому помітила пару жіночих шкіряних босоніжок чорного кольору, 38 розміру, торгової марки AVIS, які перед цим залишила інша відвідувачка магазину, з метою в подальшому здійснити крадіжку даних босоніжок, переклала їх на стелаж, після чого вийшла з приміщення магазину на вулицю. Через деякий час, повернулась та реалізуючи свій корисливий намір, скориставшись тим, що на неї ніхто не звертає уваги, діючи умисно, непомітно для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, підійшла до стелажу з чоловічим взуттям, взяла залишені нею там жіночі босоніжки, які помістила до своєї сумочки, після чого не розрахувавшись, покинула приміщення магазину. Своїми протиправними діями ОСОБА_7 спричинила потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 550,00 грн.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала у повному обсязі. Суду показала, що дійсно в зазначений в обвинувальних актах час та при зазначених обставинах, намагалась здійснити крадіжку двох кофтин з магазину, розташованого на ринку Титан та належного ОСОБА_4 та здійснила крадіжку босоніжок з магазину Платформа.
Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що 28 березня 2017 року до приміщення належного їй магазину зайшла обвинувачена ОСОБА_7 , обравши декілька кофтин зайшла до примірочної. Вона запропонувала обвинуваченій приміряти й інші кофтини, які також подала їй в примірочну. Через деякий час ОСОБА_7 вийшла з примірочної, повідомила, що жодна з кофтин їй не підійшла та направилась до виходу з магазину. Однак, запідозривши ОСОБА_7 у крадіжці, потерпіла зупинила обвинувачену та вилучила з її сумки викрадені кофтини. Претензій до обвинуваченої не має.
Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що 12 липня 2017 року було виявлено, що з належного їй магазину "Платформа" вкрадено пару жіночих шкіряних босоніжок чорного кольору, 38 розміру, торгової марки AVIS. Зазначена обставина стала підставою для звернення до правоохоронних органів. В подальшому останніми було встановлено особу, яка вчинила крадіжку нею виявилась обвинувачена ОСОБА_7 та повернуто вкрадені босоніжки. Претензій до обвинуваченої не має.
Оскільки, обвинувачена ОСОБА_7 визнала себе винною у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень та не оспорювала фактичні обставини справи, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченої в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, а її дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, (крадіжка); ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, особу винної, її характеризуючі дані, та відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України, суд приймає до відома досудову доповідь старшого інспектора Арбузинського міськрайонного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої у кримінальному провадженні.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, а також те, що обвинувачена під час надходження до суду обвинувального акту відносно неї за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, повторно вчинила злочин направлений проти власності, що свідчить про її небажання ставати на шлях виправлення, а тому суд приходить до висновку про те, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання передбачене санкцією частини 2 статті 185 КК України у вигляді позбавлення волі.
Згідно пункту «в» статті 1 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінальногго кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_7 , є відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України злочином, середньої тяжкості.
З наданої суду копії свідоцтва про народження вбачається (а.с. 58), що на день набрання чинності ЗУ Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року ОСОБА_7 має дитину, якій не виповнилось 18 років. Рішення про позбавлення батьківських прав стосовно обвинуваченої не ухвалювалось.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 заявили клопотання про звільнення її від відбування покарання на підставі ЗУ Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 ст. 3 Закону України Про застосування амністії в Україні установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
З огляду на вищенаведене, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі пункту в Закону України про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369- 371, 373, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185; ч.2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання
за ч. 2 с. 15 ч. 1 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення полі;
за ч. 2 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення полі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів 1 рік 6 місяців позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців на підставі пункту «в» статті 1 закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.
Речові докази:
Жіночу сумку (пакет № 1745529)повернути за належністю обвинуваченій ОСОБА_7 ;
Акт експертизи та оцінки закладеного майна від 20 лютого 2017 року (пакет 1306380) повернути за належністю обвинуваченій ОСОБА_7 .
Дві жіночі кофтини, вилучені 28.03.2017 року з магазину Татьяна залишити за належністю потерпілій ОСОБА_4 ;
Пару жіночих шкіряних босоніжок чорного кольору, 38 розміру, торгової марки AVIS залишити за належністю ОСОБА_5 ;
Документ: компакт диск для лазерних систем зчитування типу CD-RW 4-12х з відеозаписом скопійованим з відеореєстратора камери спостереження, встановленої в приміщенні торгівельного магазину Платформа, що по вулиці Дружби народів, 54-Б залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1