Справа № 132/2829/17
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
21 листопада 2017 р.

Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 17.08.2017 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Зелена, Кельменецького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачення відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України визнається судом доведеним.

15.01.2016 року старший солдат ОСОБА_3 призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за контрактом.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.03.2016 року №45-РС старший солдат ОСОБА_3 , зарахований до списків особового складу зазначеної військової частини та призначений на посаду водія розвідувальної роти НОМЕР_2 окремого розвідувального батальйону.

Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_3 відповідно до ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

Згідно вимог ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, та зобов`язує додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів.

У зв`язку із затвердженням Верховною Радою України Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року, № 454/2014 від 06 травня 2014 року, № 607/2014 від 21 липня 2014 року, № 15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні розпочато процес мобілізації та оголошено особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

13.05.2017 року відповідно до направлення військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_3 направлений для обстеження та можливого подальшого лікування до Військово - медичного клінічного центру Центрального регіону м. Вінниці.

Так, 26.05.2017 року, приблизно в 8:30 год. старший солдат ОСОБА_3 в порушення ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 3. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вирішив стати на злочинний шлях та, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без дозволу командирів та поважних причин, в умовах особливого періоду не з`явився із лікування, яке останній проводив у Військово медичному клінічному центрі Центрального регіону м. Вінниці до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

За час відсутності в частині старший солдат ОСОБА_3 обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 .

30.08.2017 року, приблизно в 09:00 год. старший солдат ОСОБА_3 прибув до військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України та заявив про себе.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України відносно ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд приймає рішення за клопотанням прокурора ОСОБА_4 про скорочений судовий розгляд, так як учасники судового провадження вважають, що обставини справи доведені наявними у справі доказами, вони не потребують дослідження у ході судового розгляду і ніким не оспорюються.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дослідити докази, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд також роз`яснив, що при розгляді судової справи в скороченому провадженні сторони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав повністю, суду показав, що дійсно 15.01.2016 року, він призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за контрактом.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.03.2016 року №45-РС, зарахований до списків особового складу зазначеної військової частини та призначений на посаду водія розвідувальної роти НОМЕР_2 окремого розвідувального батальйону.

13.05.2017 року відповідно до направлення військової частини НОМЕР_1 він був направлений для обстеження та можливого подальшого лікування до Військово - медичного клінічного центру Центрального регіону м. Вінниці.

26.05.2017 року, приблизно в 8:30 год., у нього виник умисел, направлений на тимчасове ухилення від військової служби з метою проведення часу на власний розсуд за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 .

30.08.2017 року, приблизно в 09:00 год. прибув до військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України та заявив про себе.

В скоєному розкаюється, просить суворо не карати та звільнити від призначеного покарання, застосувавши до нього п. «д» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», так як він є учасником бойових дій.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності в їх сукупності, вважає їх достатніми для прийняття рішення по справі.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення до військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду є вірною.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачена ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є учасником бойових дій, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі і відповідно ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком. Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти обов`язки на ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Прокурор щодо заявленого обвинуваченим клопотання заперечень не має, вважає, що воно може бути задоволене та Закон України «Про амністію у 2016 році» може бути застосований.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі Закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Статтею 86 КК України передбачено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Згідно ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» і на момент вчинення злочину був учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 від 11.01.2017 року, виданого управлінням персоналу штабу управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Таким чином, ОСОБА_3 відноситься до осіб, які підпадають під дію п. «д» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обставини, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Враховуючи, що ОСОБА_3 є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», у зв`язку з тим, що на момент вчинення злочину він був учасником бойових дій, а також те, що Закон України «Про амністію у 2016 році», поліпшує становище обвинуваченого, зокрема, передбачає звільнення його від призначеного покарання, суд вважає необхідним клопотання обвинуваченого про його звільнення від відбування покарання на підставі п. «д» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» задовольнити.

На досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_3 вид запобіжного заходу не обирався.

Витрати на залучення експерта по кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України (в ред. 2012 року), перехідних положень до КПК України (в ред. 2012 року), суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним по ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком 1 рік. Згідно ч. 1 п. 1, 2 ст. 76 КК України покласти обов`язки на ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання за даним вироком суду на підставі п. «д» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Вирок може бути оскаржений на протязі 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Калинівський районний суд Вінницької області. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: