Справа № 372/154/18
Провадження 1-кс-201/18
ухвала
Іменем України
27 березня 2018 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 за погодженням з заступником начальника Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000881 від 21.05.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке обґрунтовує тим, що в провадженні СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000881, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05 .2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. 20.05.2017 року до Обухівського ВП ГУ НП в Київській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , 1966 року народження про те, що невідомими особами було перепродано земельні ділянки з кадастровими номероми :13:009:0171; :13:009:0172; :13:009:0173; :13:009:0174; :13:009:0175; :13:009:0182; :13:009:0183, які знаходяться в с. Підгірці, які належали їй та її матері ОСОБА_6 на праві приватної власності, без їх згоди. Постановою слідчого від 10.01.2018 року земельні ділянки з кадастровими номерами №:13:009:0172, №:13:009:0175 визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000881 від 21.05.2017 року.

Оскільки вищезазначені земельні ділянки є об`єктами кримінального правопорушення, та набуті кримінально протиправним шляхом, з метою перешкоджання подальшого їх відчуження, поділу, об`єднання тощо, слідчий просив клопотання задовольнити та накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, в поданому клопотанні просив проводити судове засідання за його відсутності, клопотання підтримав в повному обсязі, та просив не здійснювати фіксацію судового процесу технічними засобами.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до висновку про його задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000881 від 21.05.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

20.05.2017 року до Обухівського ВП ГУ НП в Київській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , 1966 року народження про те, що невідомими особами було перепродано земельні ділянки з кадастровими номероми :13:009:0171; :13:009:0172; :13:009:0173; :13:009:0174; :13:009:0175; :13:009:0182; :13:009:0183, які знаходяться в с. Підгірці, які належали їй та її матері ОСОБА_6 на праві приватної власності, без їх згоди.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 жовтня 1997 року ОСОБА_5 та її матері ОСОБА_7 було виділено дві земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Право власності на дані земельні ділянки посвідчує Державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-КВ №097881 відповідно до якого власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 являється ОСОБА_5 від 25 лютого 1998 року та Державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-КВ №097880 відповідно до якого власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 являється ОСОБА_7 від 25 лютого 1998 року.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 91840679 від 13.07.2017 року земельна ділянка з кадастровим номером :13:009:0172 належить ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 7-531 від 16.06.2015 видане ОСОБА_9 державним нотаріусом Дев`ятої київської державної нотаріальної контори.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 91840712 від 13.07.2017 року, власником земельної ділянки кадастровий номер :13:009:0175 являється ОСОБА_10 , право власності виникло на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 від 04.03.2015 видане ОСОБА_11 , реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області.

Постановою слідчого СВ Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області від 10.01.2018 року земельні ділянки з кадастровими номерами №:13:009:0172, №:13:009:0175 визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000881 від 21.05.2017 року.

Відповідно до п. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.

Згідно ст. 170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч.5 ст.173 КПК України в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, матеріалам клопотання доведено достатність даних про здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, тому з метою недопущення подальшого відчуження земельних ділянок та для проведення всебічного розслідування кримінального провадження, є підстави для задоволення клопотання, оскільки у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: :13:009:0172;:13:009:0175 в рамках кримінального провадження №0000881 від 21.05.2017 року.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1