ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
№ 1-кс/201/9560/2017
УХВАЛА
13 жовтня 2017 р. Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
В провадження слідчого судді ОСОБА_1 скаргу передано 09.10.2017р.
Заявник адвокат ОСОБА_3 в судове засідання 12.10.2017р. не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутність та просить скаргу задовольнити, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.
Представник прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання 12.10.2017р. не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином (в справі є відповідні підтвердження), що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та подані до неї матеріали, виходить з наступного.
У відповідності до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, проте таке право може бути реалізовано у передбачений законодавством України спосіб.
Зокрема, в офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.
Тому главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.
При цьому, частина 1 ст. 303 КПК України наводить перелік випадків оскарження в окремому провадженні рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні, а саме можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.
Таким чином, дана скарга підлягає розгляду слідчим суддею з вищенаведених підстав.
Обґрунтовуючи відмову у задоволенні зазначеного клопотання адвоката ОСОБА_3 , прокурор в зазначеній постанові послався на те, що у кримінальному провадженні ліквідатором ПрАТ «ІнтерМікро Дельта, інк» ОСОБА_5 , або його законним представником не надано будь-яких фактичних даних щодо підтвердження або спростування факту завданої кримінальним правопорушенням шкоди.
На це вказується й у п.4 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування» (станом на 12 січня 2017р.)», згідно до якого, процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов. Неналежне мотивування постанов про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим, прокурором рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.
Крім того, відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року (п.74), Трубніков проти Росії від 05 липня 2005 року (п.93), виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці, оскільки він позбавлений можливості приймати участь в ході розслідування.
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.
З наведеного випливає, що вимога про скасування оскаржуваної постанови підлягає задоволенню.
Стосовно вимоги щодо зобов`язання службових осіб прокуратури Дніпропетровської області вручити представнику ПрАТ «ІнтерМікро Дельта, інк» пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, слідчий суддя виходить з наступного.
У відповідність до ч.2 ст.55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Тобто, процесуальним законом встановлений конкретний строк, у який має бути вчинена зазначена дія стосовно вручення пам`ятки та визначено чітку процедуру стосовно її вчинення. У разі, якщо цього зроблено не було, такий недолік має бути виправлений шляхом зобов`язання відповідних органів це зробити.
Відтак, ця вимога теж підлягає задоволенню.
Доходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує також і приписи ч.2 ст. 307 КПК України, відповідно до якої ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Щодо строку подачі скарги.
Оскаржувала постанова прокурора була отримана представником ГІрАТ «ІнтерМікроДельт, Інк» 20.09.2017, про шо проставлена відмітка на вказаній постанові, отже в даному випадку станом на момент надсилання даної скарги поштовим відправленням (а.с.10-12), строк такого оскарження (10 днів з моменту отримання оскаржуваного рішення) не пропущений.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 107, 303-307 КПК України, -
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1