Справа № 466/9094/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/45/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 15 січня 2018 року про відмову в продовженні строку домашнього арешту,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 15 січня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_9 про продовження строку домашнього арешту

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

На ухвалу слідчого судді прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою продовжити ОСОБА_7 строк домашнього арешту на 60 діб із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор покликається на те, що ухвала слідчого судді унеможливлює забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування, судового провадження та виконання завдань кримінального судочинства, є незаконною та необґрунтованою. Подане прокурором клопотання відповідає вимогам КПК України, в ньому наведені обґрунтовані підстави для продовження строку домашнього арешту, що підтверджується зібраними доказами. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, експерта у цьому ж кримінальному провадженні. Досудове розслідування на даний час ще не завершене та слідчому необхідно провести ряд слідчих дій, а саме: додатково допитати свідків; встановити осіб у кого ОСОБА_7 придбав зброю та боєприпаси та надати правову оцінку їхнім діям; провести ряд комплексних експертиз; отримати висновки вже призначених експертиз, завершення яких очікується в березні 2018 року; додатково допитати підозрюваних ОСОБА_10 та ОСОБА_7 ; дослідити інші обставини та можливі епізоди протиправної поведінки останніх; повідомити їх про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень. Зазначає, що слідчий суддя не врахував усіх обставин кримінального правопорушення, міцність соціальних та службових зв`язків підозрюваного, схильність останнього до вчинення тяжких кримінальних правопорушень, щодо якого раніше розпочато досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 364 КК України. Застосований щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави не може свідчити про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та належної процесуальної поведінки підозрюваного в даному кримінальному провадженні. Слідчий суддя порушив вимоги ч.6 ст. 181, ч.2 ст. 194, ч.5 ст. 199 КПК України, оскільки за результатами розгляду клопотання фактично самоусунувся від прийняття рішення та незаконно відхилив клопотання прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечили апеляційну скаргу, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали судового та кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

Апеляційним судом встановлено, що 12 жовтня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
17 листопада 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2017 року підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці із забороною залишати місце постійного проживання з 22 год. до 07 год.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя покликався на відсутність підстав для продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту, так як заявлені при постановлені попередньої ухвали ризики зменшились, зокрема, що ОСОБА_7 має намір ухилитися від слідства чи суду. Прокурором не надано доказів на підтвердження того, що перелічені у клопотанні особи є свідками у даному кримінальному провадженні, а відтак, що існує необхідність в обмеженні спілкування підозрюваного з ними. Також слідчий суддя зазначив, що ухвалою Апеляційного суду Львівської області щодо ОСОБА_7 обрано більш суворий запобіжний захід в іншому кримінальному провадженні,- у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 1000000 грн з визначення ряду обов`язків, які підозрюваний виконав та продовжує виконувати.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт, як запобіжний захід, який має на меті забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово чи у певний період доби. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

Таким чином, кримінальним процесуальним законом визначено, що невід`ємними елементами клопотання про продовження строку запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, є наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, а також те, що заявлений ризик не зменшився або в`явились нові ризики.

При цьому, з аналізу ч.5 ст. 199 КПК України вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше перебування особи під домашнім арештом.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя місцевого суду в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону та дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку домашнього арешту.

У своєму клопотанні прокурор, окрім передбачених ст. 184 КПК України відомостей, зазначив про те, що неможливо завершити досудове розслідування в термін дії раніше обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу, оскільки необхідно провести ряд слідчих і процесуальних дій, які потребують додаткового часу. Прокурор покликається на необхідність проведення ряду судових експертизи та отримання їх результатів, додатково допитати підозрюваних ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , дослідити інші обставини та можливі епізоди протиправної діяльності останніх, повідомити про підозри у вчиненні інших кримінальних правопорушень. Також вказує на особливу складність кримінального провадження, яке полягає у необхідності здійснення великого обсягу слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які неможливо було виконати.

Однак, прокурор не додав до клопотання жодних доказів на підтвердження тих обставин, на які він покликається у клопотанні, зокрема, у чому саме полягає особлива складність кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 263 КК України, яка унеможливила закінчити досудове розслідування в межах строку раніше обраного запобіжного заходу, та продовження існування на даний час раніше заявленого ризику.

З огляду на те, що невід`ємною складовою клопотання про продовження строку запобіжного заходу кримінальним процесуальним законом встановлено наявність покликань в ньому на обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали та виправдовують подальше застосування запобіжного заходу, відтак доводи апелянта про відповідність клопотання вимогам ч.3 ст. 199 КПК України, є необґрунтованими.

Крім того, слідчим суддею враховано, що ухвалою апеляційного суду від 29 грудня 2017 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 в іншому кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 1 000 000 грн, який є більш суворим запобіжним заходом, а також те, що з моменту внесення визначеної судом застави ОСОБА_7 виконує покладені на нього обов`язки, що в свою чергу спростовує доводи прокурора про не зменшення заявленого ризику та виправданість продовження строку тримання підозрюваного під домашнім арештом.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя місцевого суду зробив вірний висновок про те, що прокурор не довів обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під домашнім арештом.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування рішення, колегією суддів апеляційного суду не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог прокурора не вбачається.

Керуючись ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 15 січня 2018 року про відмову в продовженні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4