Дата документу Справа № 330/2686/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 330/2686/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/70/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 лютого 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
та його захисника адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з приміщенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні № 40000610 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Абул Грузії, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

та покладено на нього зобов`язання з`являтися за кожним викликом до суду, слідчого в межах даного кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 15.10.2017 року приблизно о 19 годині 30 хвилин він, знаходячись біля магазину «Теремок», за адресою: Запорізька область, Якимівський район, с. Охримівка, вул. Центральна, 84, під час сварки, яка раптово виникла на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_10 , маючи умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень, наніс три удари кулаками, лівою та правою рукою, в голову. Відразу, після отриманих ударів потерпілий ОСОБА_11 відійшов назад та ОСОБА_7 , продовжуючи свої умисні злочинні дії, направленні на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , наніс йому ще три удари коліном правої ноги в голову, від яких потерпілий сів на дерев`яний стілець, закривши обличчя руками. Далі, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_11 та умисно наніс ще чотири удари кулаками обох рук в голову, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження - закриту черепно-мозкову травму, що виразилася субдуральною гематомою над правою гемісферою головного мозку, що супроводжувалася в посттравматичному періодікомпрессионно-дислокаційним синдромом та лівосторонньою геміплегією, субкон`юнктивальний крововилив лівого ока, які кваліфікуються, як тяжке тілесне ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

28.12.2017 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя встановив обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, але прийшов до висновку, що жоден з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України недоведений.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що посилання сторони обвинувачення на те, що підозрюваний може ухилятися від слідства, або перешкоджати слідству, вчинити інше правопорушення не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Так підозрюваний раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утримання батьків пенсійного віку, від органів досудового слідства впродовж 2-х місяців після події злочину не ухилявся та самостійно з`явився для розгляду клопотання. Всі ці обставини вказують на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України існують в даному випадку суто теоретично та сторона обвинувачення не навела доказів їх справжнього існування.

Покарання, що передбачено КК України за вчинення злочину в якому підозрюється ОСОБА_7 само по собі не може бути підставою для задоволення вказаного клопотання.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати,постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновки слідчого судді про відсутність ризиків не відповідають фактичним обставинам справи.

Так ОСОБА_7 , розуміючи, що він буде визнаний винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за який йому може бути призначене покарання на строк до 8 років позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Оскільки підозрюваному відомі анкетні дані потерпілого та свідків, а інші особи, які можуть бути свідками не встановлені на цей час, він може намагатися незаконно впливати на них.

Висловлювання на місці вчинення злочину погроз застосування вогнепальної зброї вказує на те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор вважає, що застосування у відношенні підозрюваного інших запобіжних заходів, зокрема у вигляді особистого зобов`язання, застави або домашнього арешту є неможливим.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає часткову задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 110, ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, висновки слідчого судді, викладені в оскаржуваній ухвалі, про відсутність підстав для застосування у відношенні підозрюваного запобіжного заходу, відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

За матеріалами провадження злочин вчинено було 15 жовтня 2017 року, відомості до ЄРДР внесені 31 жовтня 2017 року.

Про підозру у вчиненні цього злочину ОСОБА_7 повідомлено 28 грудня 2017 року.

Як також вбачається з матеріалів провадження до того часу було допитано потерпілого, свідків, проведено пред`явлення підозрюваного для впізнання та отримано висновок судово-медичної експертизи.

Відомості про перешкоджання будь-яким чином досудовому розслідуванню клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу не містить, доказів на підтвердження реальних ризиків до клопотання не додано.

Натомість матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується виключно позитивно, має міцні соціальні зв`язки.

У відповідності до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, якщо прокурором доведено обставини, передбачені п. 1 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Оскільки прокурором в суді першої інстанції доведено наявність обґрунтованої підозри, але не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу та не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення ризику або ризикам, зазначеним у клопотання, слідчий суддя у відповідності до ч. 3 ст. 194 КПК України прийшов до вірного висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання та покладення на підозрюваного обов`язав з`являтися до слідчого та суду у даному кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів про достатність застосування такого заходу свідчить і фактична поведінка підозрюваного у кримінальному провадженні як з часу прийняття оскаржуваного рішення слідчим суддею, так і на час розгляду апеляційної скарги прокурора, оскілки про вчинення жодної з дій, яка б свідчила про реальність зазначених у клопотанні слідчого ризиків апеляційному суду не повідомлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 194, 404, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Якимівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та покладено обов`язки з`являтися за викликом до суду, слідчого, залишити без змін.
Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4