Справа №295/2833/18

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.04.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0004958 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Фрунзівка Одеської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні немає неповнолітніх дітей, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

13.08.1998 року Богунським районним судом м. Житомира за ст.ст. 140 ч.3,82 ч.3,114,42 КК України до 4-х років позбавлення волі, з конфіскацією майна;

08.05.2003 року Корольовським районним судом м. Житомира за ст.ст.309 ч.1,75,76 КК України до 3-х років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;

08.01.2004 року Богунським районним судом м. Житомира за ст. 185 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі;

25.07.2011 року Житомирським районним судом за ст.ст. 185 ч.2,75,76 КК України до 3-х років обмеження волі, з іспитовим строком на 2 роки;

19.09.2012 року Житомирським районним судом за ст. ст. 185 ч.2,71 КК України 4 роки обмеження волі,

за ст. 190 ч.2 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

в с т а н о в и в :
12 вересня 2017 року близько 13 години ОСОБА_6 перебував у сквері, неподалік від буд. АДРЕСА_3 разом з раніше йому незнайомим ОСОБА_5 , у якого помітив мобільний телефон марки «НОКІА 230 DS» ІМЕІ: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , вартістю 1499 грн.

В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме вищевказаним мобільним телефоном, який належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння мобільним телефоном, шляхом обману, ОСОБА_6 під приводом зателефонувати, попросив у ОСОБА_5 вказаний мобільний телефон, який пообіцяв повернути після здійснення дзвінка, хоча наміру повертати не мав. Будучи впевнений в щирості намірів ОСОБА_6 , ОСОБА_5 надав зазначений телефон останньому.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), отримавши у такий спосіб вищезазначений телефон. ОСОБА_6 , з дозволу потерпілого, утримуючи вказаний мобільний телефон при собі, відійшов на декілька метрів та впевнившись в тому, що ОСОБА_5 за ним не спостерігає, покинув місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився даним телефоном на власний розсуд.

Таким чином, внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_6 повторно заволодів чужим майном, шляхом обману, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме мобільним телефоном марки «НОКІА 230 DS» ІМЕІ: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , вартістю 1499 грн., чим завдав останньому матеріальної шкоди на зазначену суму.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та цивільний позов визнав повністю і пояснив, що з потерпілим був знайомий візуально. 12 вересня 2017 року він зустрівся з потерплим, щоб допомогти останньому, оскільки у нього невідомі відібрали каблучку і годинник. Підійшов до потерпілого, але останній під час розмови поводився дуже агресивно та зухвало, а він зрозумів, що його просто хочуть використати, а тому вирішив покарати потерпілого. Попросив у останнього мобільний телефон і під видом нібито йому потрібно подзвонити, почав відходити, а потім зовсім пішов. Телефон в послідуючому продав. Щиро розкаюється у вчиненому злочині та просить суворо не карати.

У зв`язку з не оспорюванням обвинуваченим фактичних обставин за згодою учасників процесу, ухвалою суду було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ст. 190 ч.2 КК України, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ч.3 ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, відшкодував матеріальну шкоду. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, характеризується позитивно, критично ставиться до вчиненого, має на утриманні батьків похилого віку.

Також судом враховуються й результати досудової доповіді Житомирського міського відділу з питань пробації, з якої вбачається, що орган пробації прийшов до висновку про можливе виправлення та досягнення обвинуваченим право слухняної поведінки без застосування покарань, пов`язаних з ізоляцією від суспільства та вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання в межах санкції статті із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Потерпілий під час судового розгляду подав заяву про відмову від цивільного позову, оскільки в повному обсязі йому відшкодована заподіяна шкода. Суд, відповідно до вимог ч.1 п. 4 ст. 255 ЦПК України закриває провадження в цій частині.

Підстав для зміни обраного запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України і призначити йому покарання за цим законом 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган пробації.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Закрити провадження в частині цивільного позову, у зв`язку з повним відшкодуванням та відмовою позивача від позову.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1