Справа № 182/1151/17
Провадження № 1-кп/0182/65/2018
У Х В А Л А
07.02.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2016 за № 0004752 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської обл., який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської обл., без місця реєстрації, мешкає у АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
У провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2016 за № 0004752 по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Щодо обвинуваченого судом було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 11.02.2018.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризик переховування від суду, який підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 покинув місце проживання та перебував у розшуку в той час, як в провадженні Нікопольського міськрайонного суду на розгляді знаходяться інші кримінальні провадження щодо ОСОБА_4 ; ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, що підтверджується тим, що у нього немає офіційної роботи та постійного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, а запобігання цим ризикам неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження строків тримання під вартою та просили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає його друг ОСОБА_7 , посилаючись на те, що обвинувачений зобов`язується не переховуватись від суду та з`являтись до суду за кожною вимогою. Обвинувачений ОСОБА_3 покладався на розсуд суду.
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд враховує наступне.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).
Як встановлено в судовому засіданні, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду (перестав з`являтися до суду, змінив місце проживання), вчинення інших нових кримінальних правопорушень (в провадженні Нікопольського міськрайонного суду на розгляді знаходяться інші кримінальні провадження щодо ОСОБА_4 ). Також суд враховує тяжкість вчиненого злочину, репутацію обвинуваченого, який не має постійного місця проживання та стійких соціальних зв`язків, родичів, які могли б його забезпечувати, постійного місця роботи, що, з огляду на інтереси суспільства, потребує продовження строків тримання під вартою. Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_4 міри запобіжного заходу. Що стосується клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, то воно задоволенню не підлягає, оскільки доказів того, що ОСОБА_7 дає свою згоду на проживання в його домоволодінні ОСОБА_4 суду не надано.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому закінчується 11.02.2018, тому суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд, слідчий суддя зобов`язаний визначити обвинуваченому розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК.
Враховуючи всі обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає доцільним обрати йому заставу у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у сумі 35240 грн.
Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого задовольнити, в задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.
Продовжити щодо ОСОБА_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на шістдесят днів, тобто до 07 квітня 2018 р.
Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 35240 грн. для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;
- не відлучатися із м. Нікополя, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1