пр. № 1-кп/759/186/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

провівши судове засідання по кримінальному провадженню №0008792 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2; 185 ч.3; 15 ч.2, 185 ч.3 КК України,

ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3; 15 ч.2, 185 ч.3 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 ,

сторони захисту: захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0008792 надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 29 листопада 2017 року.

Ухвалою суду від 01.12.2017 та 23.01.2018 запобіжний захід, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 тримання під вартою продовжено до 23.03.2018.

Судове провадження на підставі даного обвинувального акту не завершено.

Судом під час судового розгляду поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.

Прокурор під час судового розгляду вважає за доцільне продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 на 60 діб, оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України на даний час не зникли.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, доцільним продовжити строк дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

Так, відповідно до вимог ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До сплину продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При визначенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину (ст. 12 КК України), а тому суд, приймаючи до уваги стан його здоров`я, що не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, та дані про особу (наявність непогашеної судимості), вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку. Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, мотиви, за яких останній обвинувачується у вчинені дій, що ставляться йому у провину. Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачений, з огляду на свої моральні якості, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Продовжуючи тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії»).

Разом з тим, суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182; ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_3 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 201, 205, 331, 369-372 КПК України, ст.ст. 5, 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод,-

У Х В А Л И В:
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 тримання під вартою, продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 03.05.2018р.(включно).

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у вигляді 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 88 100 (вісімдесят тисяч) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самими обвинуваченими, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у м.Києві, після внесення якої він підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч.4 ст.202 КПК України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати до Святошинського районного суду м. Києва із встановленою періодичністю;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме з кв. АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до Святошинського районного суду м.Києва свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.

Визначити термін дії зазначених обов`язків протягом двох місяців з дня внесення застави.

З моменту звільнення з під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить Інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: ОСОБА_1