Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 279/4968/17
Провадження по справі № 1-кп/281/19/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2018 року смт Лугини
Лугинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Лугинського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 377 КК України, який обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, пов`язаних з погрозою вбивством та умисним заподіянням легких тілесних ушкоджень судді у зв`язку з її діяльністю, пов`язаною із здійсненням правосуддя, а також умисним заподіянням легких тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням службових обов`язків.
Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи тим, що обвинувачений раніше неодноразово судимий та перебуваючи на свободі може впливати на потерпілих, свідків, які ще не допитані, може вчинити дії направлені на залякування останніх, з метою зміни ними своїх показів на його користь, переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення перешкоджати встановленню істини по справі іншим чином.
Також просила врахувати матеріальний, сімейний стан обвинуваченого, тяжкість покарання яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких останній обвинувачується, обставини та зухвалий характер вчиненених ним злочинів, відсутність у нього родини та утриманців, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи, навчання, джерела доходів.
Крім того зазначила, що ризики, визначені в ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 не зменшились та не відпали, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж той, що було обрано обвинуваченому буде недоцільним.
Нові ризики, на її думку, не з`явилися, лише тому, що ОСОБА_6 перебуває в умовах ізоляції від суспільства.
Згідно положень п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Потерпілий ОСОБА_5 підтримав думку прокурора та не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Потерпіла ОСОБА_4 думку прокурора підтримала. Крім того, зазначила, що ризики зазначені в ст. 177 КПК України не відпали та не зменшилися, а тому з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого доцільним вважала продовжити ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Крім того додала, що після вчинення злочину родичі обвинуваченого ОСОБА_6 приходили до неї з проханням щоб остання відмовилася від обвинувачення. Дане прохання ОСОБА_4 розцінила як тиск на неї.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання прокурора. Подав клопотання згідно якого просить суд скасувати обраний йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та застосувати до нього більш м`який вид запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Зазначив, що прокурор у своєму клопотанні про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 посилається лише на норми законодавства, але фактичними доказами свою позицію не підтвердила. На підтвердження належної поведінки свого підзахисного надав у судовому засіданні рапорти працівників Коростенського ВП ГУНП у Житомирській області, які були складенні під час огляду місця проживання за яким зареєстрований обвинувачений ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ).
Суд, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі приходить до наступних висновків.
10.10.2017 під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
06.12.2017 ухвалою Коростеньского міськрайонного суду Житомирської області обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, строк якого закінчується 05.02.2018 включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту суд зобов`язаний розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою.
До зазначеної вище дати судовий розгляд не може бути завершеним, оскільки ще не допитано обвинуваченого, потерпілих, свідків, не досліджено письмові докази по справі.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз був засуджений 27.05.2014 Черняхівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці, згідно ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання покарання по вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.11.2013 остаточно визначено до відбування 5 років 8 місяців позбавлення волі.
Відповідно до вимоги про судимість, яку надала прокурор, ОСОБА_6 був звільнений умовно - достроково, а невідбутий ним строк покарання становить 2 роки 8 місяців та 10 днів.
Однак маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, будучи умовно - достроково звільненим від відбування покарання, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та вчинив злочини в яких зараз обвинувачується.
Вказане може свідчити про те, що обвинувачений, в разі звільнення з-під варти, може продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду або від виконання процесуальних рішень, впливати на потерпілих та свідків, або вчиняти нові злочини.
Таким чином, оскільки на даний час присутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, щодо неналежного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, або перешкоджання встановленню істини в справі, що може виразитись в тиску на потерпілих (свідків), а також враховуючи, що кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується ОСОБА_6 , пов`язані із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я до потерпілих від злочину, що являє собою суспільну небезпеку, можливість переховування обвинуваченого від суду, можливість вчинення інших незаконних протиправних дій та беручи до уваги матеріальний, сімейний стан обвинуваченого, його соціальну репутацію, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого, у тому числі відсутність у нього родини та утриманців, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи та навчання, характер протиправних дій, які ставляться йому в провину, наявність обґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_6 , наявності неодноразової судимості, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 необхідно продовжити.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку встановленому законом.
Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує вимоги пп. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, крім того суд враховує те, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення уникнення визначених вище ризиків.
Тому, на підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовільнити.
В задоволенні клопотання ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та заміну його більш м`яким - відмовити.
Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 377 КК України, продовжити на 60 днів, тобто до 31 березня 2018 року включно.
Повний текст ухвали оголосити 02 лютого 2018 року о 14 годині 00 хвилин в приміщенні Лугинського районного суду Житомирської області.
Копію ухвали вручити захиснику, обвинуваченому, прокурору та направити до Житомирської установи виконання покарань № 8.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1