Справа № 445/1540/17
УХВАЛА

25 вересня 2017 року слідчий суддя Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого слідчого відділу Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого про надання тимчасового доступу до речей та документів,-
в с т а н о в и в :
21.09.2017 року слідчий слідчого відділу Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до речей і документів, а саме оригіналів договорів оренди, що укладались між ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та власниками паїв, на використання земельних ділянок на території Підлипецької сільської ради Золочівського району Львівської області, а також фінансових документів, що засвідчують сплату коштів ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за користування вказаними земельними ділянками та інших документів, що стосуються фактів використання даних земельних ділянок на території Підлипецької сільської ради Золочівського району Львівської області ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в період з 2013 року по 2017 рік, що перебувають в розпорядженні ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з можливістю їх вилучення.
Зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 15.09.2017 року на адресу Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області надійшло повідомлення із УСБУ у Львівській області про те, що ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », всупереч законному порядку здійснює використання земель сільськогосподарського призначення, що знаходяться на території Підлипецької сільської ради Золочівського району Львівської області.
Окрім цього, вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на землях пайового фонду в 2017 році засіяно близько 250 га, з яких більше 50 га не витребувані паї, на які договори оренди не укладено.
З врахуванням наведеного, зазначає, що виникла необхідність у тимчасовому доступі до речей і документів, а саме: оригіналів договорів оренди, що укладались між ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та власниками паїв, на використання земельних ділянок на території Підлипецької сільської ради Золочівського району Львівської області, а також фінансових документів, що засвідчують сплату коштів ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за користування вказаними земельними ділянками та інших документів, що стосуються фактів використання даних земельних ділянок на території Підлипецької сільської ради Золочівського району Львівської області ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в період з 2013 року по 2017 рік, що перебувають в розпорядженні ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з можливістю їх вилучення.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просять таке задовольнити.
Ознайомившись із доводами клопотання, розглянувши додані до нього документи, якими слідчий мотивує свої доводи, слідчий суддя приходить до висновку, що таке не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 160 КПК у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів повинні бути зазначені підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.
Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 163 КПК, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають чи можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 163 КПК України, після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд здійснює судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться такі речі і документи за винятком випадку, встановленого частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів наявність достатніх, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.
Відповідно до п. п. 17, 18 ст. 2.5 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, в багатьох випадках формальністю та неналежною обґрунтованістю характеризуються клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, в яких порушується питання про їх вилучення. Органи досудового розслідування порушують питання про вилучення речей і документів при зверненні до слідчих суддів з відповідними клопотаннями, належним чином не обґрунтовуючи необхідність вилучення речей, а в більшості випадків це стосується вилучення оригіналів документів, без зазначення підстав, з яких для досягнення цілей кримінального провадження неможливо обмежитись вилученням належним чином засвідчених копій таких документів. У цьому контексті слід враховувати і те, що відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК, слідчий суддя, суд в ухвалі про тимчасовий доступ до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Слідчим суддею встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, тобто за ознаками такого злочину, як самоправство.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 356 КПК України, кримінальні провадження за ознаками самоправства відносяться до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, тобто таке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого.
Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Слідчий суддя звертає увагу, що в матеріалах клопотання відсутні будь-які заяви від фізичних та/або юридичних осіб, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
УСБУ у Львівській області, в силу ч. 1 ст. 60 КПК України, є заявником, не має статусу потерпілого, що є вкрай грубим порушенням початку досудового розслідування та ставить під сумнів допустимість доказів, що можуть бути зібрані у даному кримінальному провадженні.
Окрім цього, в клопотанні не зазначено правової кваліфікації кримінального правопорушення, а лише вказівка на статтю 356 КК України, що не є тотожними поняттями та є порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 160 КПК України.
Подане клопотання не містить повних та конкретних відомостей про речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати. Клопотання містить лише загальне формулювання - оригінали договорів оренди, що укладались між ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та власниками паїв, на використання земельних ділянок на території Підлипецької сільської ради Золочівського району Львівської області, а також фінансових документів, що засвідчують сплату коштів ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за користування вказаними земельними ділянками та інших документів, що стосуються фактів використання даних земельних ділянок на території Підлипецької сільської ради Золочівського району Львівської області ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в період з 2013 року по 2017 рік.
До клопотання не додано доказів, зокрема витягу (виписки) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців щодо існування та реєстрації юридичної особи - ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та її місця знаходження.
Клопотання не містить жодних доводів щодо можливості використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Більше того, в силу ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
В матеріалах клопотання відсутні жодні відомості, що сторона обвинувачення здійснила хоч одну спробу витребувати та отримати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів та відомостей щодо яких просить надати тимчасовий доступ.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 132, 159-164, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-
в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей та документів - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1