Справа № 183/5468/17
№ 1-кп/183/1016/17
В И Р О К
іменем України
05 грудня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0003139 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гвардійське, Новомосковського району Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.01.2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік;

- 10.02.2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень, який сплачено 19.06.2017 року;

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:
30 серпня 2017 року в першій половині дня, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей момент в нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме: велосипедом, який знаходився у користуванні ОСОБА_6 , реалізуючи який, в цей же день, тобто 30 серпня 2017 року в другій половині дня, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 прийшов в гості до раніше йому знайомого ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 та попросив у ОСОБА_6 , дати йому в користування на одну годину велосипед марки «STELS Navigator», при цьому вже не маючи наміру у майбутньому його повернути.
ОСОБА_6 , будучи цілком впевненим у добросовісних намірах ОСОБА_5 та в тому, що ОСОБА_5 поверне надане йому майно через одну годину, передав ОСОБА_5 велосипед марки «STELS Navigator», який належить його матері ОСОБА_4 .
Таким чином, 30 серпня 2017 року, в другій половині дня, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , доводячи свій злочинний умисел на заволодіння вищевказаним велосипедом, до кінця, ввівши в оману ОСОБА_6 , продовжуючи знаходитися за вищевказаною адресою, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, покотив велосипед у невідомому напрямку, тим самим заволодівши вказаним велосипедом, який належить ОСОБА_4 , в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 3 763 гривні 20 копійок.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у заволодінні чужим майном визнав повністю і показав, що дійсно 30 серпня 2017 року він взяв у ОСОБА_6 зазначений в обвинувальному акті велосипед покататись, а потім віддав його ОСОБА_8 за борги, який в подальшому продав вказаний велосипед іншій особі за 1500 гривень. У скоєному щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що в кінці серпня 2017 року близько 15.30 годин вона прийшла до дому на перерву та побачила, що обвинувачений з її сином у дворі її будинку ремонтують велосипед марки «STELS», темно - синього кольору. Наступного дня вона зайшла до сараю та побачила, що її велосипед зник, після чого на її запитання син, відповів, що дав велосипед покататися ОСОБА_5 . Деякий час вона намагалася повернути велосипед без звернення до поліції і спочатку ОСОБА_5 повідомив їй, що велосипед вкрали, і він його шукає, а коли знайде одразу його поверне. Однак, через тиждень ОСОБА_5 , перестав відповідати на її телефонні дзвінки, після чого вона написала заяву до відділку поліції.
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.
При призначенні покарання, суд враховує, щире каяття ОСОБА_5 та добровільне відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, як обставини, що пом`якшують його покарання.

Крім того, обвинувачений вину визнав повністю, скоєний ним злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, на обліках у лікарів фтизіатра, психіатра, нарколога, він не перебуває (а.п.31,32,33), має постійне місце мешкання за яким характеризується позитивно (а.п.28), потерпіла претензій до нього не має та на суровому покаранні не наполягає.

Обставин, що обтяжують його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Разом з тим, обвинувачений скоїв злочин, в період випробування за попереднім вироком суду, є особою, що раніше неодноразово судима, а тому наявність вищезазначених обставин, що пом`якшують його покарання не можуть свідчити про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, у зв`язку з чим застосування, до ОСОБА_5 ст.ст. 69,75 КК України є неможливим і виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, суд вважає необхідним призначити йому покарання виключно у вигляді реального позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією статті.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судово-товарознавча експертиза, на суму 300.00 гривень (а.п.37), які підлягають стягненню з обвинуваченого в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.01.2017 року і остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчий установі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту продовжити до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, у сумі 300 гривень 00 копійок.

Копію вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1