Справа № 703/3663/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2017 року cлідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду в м. Смілі скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області від 22 листопада 2017 року про часткову відмову в задоволенні клопотання,
в с т а н о в и в :
Свою скаргу ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що 20 листопада 2017 року ним було подано клопотання у цьому кримінальному провадженні про проведення 12 слідчих і процесуальних дій.
22 листопада 2017 року слідчий ОСОБА_4 виніс постанову, якою задоволив клопотання частково в частині проведення 5 слідчих дій.
Посилаючись на те, що таке рішення слідчого є необґрунтованим і незаконним, ОСОБА_5 просив скасувати цю постанову та зобов`язати слідчого провести такі слідчі дії: провести впізнання свідками (Ковальовою, Зязюном, Трубенком та ін.) Черняка, Лютого, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; допитати цих осіб як свідків за участю педагога; провести з ними перевірку показань на місці; застосувати при проведенні слідчих дій звуко- і відеозапис; забезпечити його участь при проведенні слідчих дій.
В судовому засіданні ОСОБА_5 просив задоволити скаргу з наведених у ній підстав.
Слідчий та прокурор просили відмовити у задоволенні скарги, оскільки вона є необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсності.
Заслухавши думку скаржника, прокурора та слідчого, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що в скарзі належить відмовити з наступних підстав.
Частиною 1 статті 56 КПК визначено, що потерпілий та його представник наділені правом заявляти клопотання.
Вищезазначена норма знаходить своє продовження у частині 3 статті 93 КПК, згідно з якою потерпілий або його представник має право ініціювати проведення слідчих дій, шляхом подання слідчому відповідного клопотання, яке розглядається слідчим у порядку ст. 220 КПК.
20 листопада 2017 року ОСОБА_5 , як потерпілий у цьому кримінальному провадженні, звернувся до слідчого з клопотанням про проведення низки слідчих і процесуальних дій.
Постановою від 22 листопада 2017 року слідчим Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області винесено постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання.
Відмовляючи ОСОБА_5 в клопотанні щодо проведення впізнання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , слідчий зазначив, що така слідча дія на даному етапі є недоцільною без попереднього допиту цих свідків щодо можливості такого впізнання.
Згідно з ч. 1 ст. 228 КПК України перед тим, як пред`явити особу для впізнання слідчий, прокурор з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол.
Оскільки без попереднього допиту особи, яка впізнає, не можливо провести впізнання, слідчий суддя вважає, що викладена слідчим позиція з цього приводу є обґрунтованою та такою, що відповідає нормам закону.
Слідчим також було відмовлено у допиті неповнолітніх свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за участю педагога. Як зазначив слідчий у своїй постанові ці свідки допитані у відповідності до вимог ст. 226 КПК України за участю законних представників, підстави для їх повторного допиту відсутні.
У відповідності з ч. 1 ст. 226 КПК України допит малолітньої або неповнолітньої особи проводиться у присутності законного представника, педагога або психолога, а за необхідності лікаря.
Як вбачається з ч. 3 ст. 227 КПК України у виняткових випадках, коли участь законного представника може завдати шкоди інтересам малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого, слідчий, прокурор за клопотанням малолітнього або неповнолітнього чи з власної ініціативи має право обмежити участь законного представника у виконанні окремих слідчих (розшукових) дій або усунути його від участі у кримінальному провадженні та залучити замість нього іншого законного представника.
Аналізуючи наведену норму закону, слідчий суддя приходить до висновку, що питання щодо обмеження участі законного представника під час допиту неповнолітнього свідка чи залучення замість нього іншого представника віднесено виключно до компетенції слідчого, який здійснює відповідну слідчу дію.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
З наведеного вбачається, що законодавство не передбачає можливості слідчого судді встановлювати порядок проведення тої чи іншої слідчої дії, визначати коло осіб, які повинні бути залучені до цієї слідчої дії та ін.
З цих же підстав не підлягає до задоволення вимога ОСОБА_5 у своїй скарзі про зобов`язання слідчого провести з ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , Перемеєм перевірку показань на місці (виключивши можливість їх зговору, тобто викликати всіх на один час).
Скаржник просить зобов`язати слідчого провести цю слідчу дію певним чином (за участю Черняка, Лютого, Підстепного, ОСОБА_7 ), що чинним КПК Україне не відноситься до компетенції слідчого судді.
Крім того, чинним КПК України не передбачено такої слідчої дії як перевірка показань на місці.
Щодо застосування слідчим технічних засобів фіксування при проведенні слідчих дій та забезпечення участі скаржника при проведенні слідчих дій, то слідчий суддя зазначає наступне.
Пунктом 7 частини 1 статті 303 КПК України передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому.
Отже, частиною першою статті 303 КПК України визначений вичерпний перелік дій, рішень та бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування. Натомість, частиною 2 статті 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду лише під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з вимогами щодо залучення його до участі у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, а також здійснення фіксації слідчих дій. Однак, вказані вимоги не узгоджуються з переліком дій, рішень та бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та які наведені у ст. 303 КПК України.
Питання щодо здійснення фіксації слідчих дій та залучення потерпілого до участі у слідчих діях стосуються порядку проведення таких дій, а тому не можуть бути розглянуті слідчим суддею під час досудового слідства.
Скарга ОСОБА_5 в цій частині не містить вимог, які відносяться до компетенції слідчого судді та мають бути ним розглянуті.
Особа, яка вважає, що її права порушені, повинна довести ці обставини і звернутись за захистом порушених прав у спосіб, визначений законодавством саме для цих обставин.
Виходячи з наведеного, слідчий суддя вважає, що в скарзі ОСОБА_5 належить відмовити повністю.
На підставі наведеного, керуючись ст. 303-305 КПК України,
у х в а л и в :
В задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області від 22 листопада 2017 року про часткову відмову в задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1