ЄУН 174/641/17
н/п 1-кс/174/25/2018
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
03 березня 2018 року м.Вільногірськ
Слідчий суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Вільногірського міського суду від 22.01.2018 року у відкритті провадження відмовлено, клопотання повернуто заявнику.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.02.2018 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , діючого в інтересах Банка «Експобанк ЧЗ, а.с.» задоволено, ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22.01.2018 року скасовано, матеріали за клопотанням представника Банка «Експобанк ЧЗ, а.с.» адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, направлено до суду першої інстанції для розгляду.
В судове засідання представник Банка «Експобанк ЧЗ, а.с.» адвокат ОСОБА_5 не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи неможливістю явки складними погодними умовами в Україні.
Разом з тим, згідно повідомлення начальника ст.Вільногірськ, 02.03.2018 р. та 03.03.2018 р. пасажирські та приміські поїзди слідують відповідно до встановленого графіку руху, що дозволяло представнику прибути в судове засідання, тому причини неявки представника суд вважає неповажними та з врахуванням думки учасників справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність заявника.
В судовому засіданні заступник начальника СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 проти клопотання заперечує, мотивуючи тим, що арешт на майно накладено обґрунтовано, на даний час по справі проводиться досудове розслідування, допитані свідки, надані доручення оперативному підрозділу на встановлення осіб, причетних до вчинення злочину та його очевидців, речових доказів, вживаються заходи до отримання інформації відповідно до ухвали суду про надання тимчасового доступу до інформації, яка знаходиться у операторів телекомунікацій. Допитаний по справі працівник товариства пояснив, що на даний час продовжуються телефоні дзвінки від невідомих осіб з вимогами передати грошові кошти за викрадені документи та погрозами застосування фізичного насильства, заплановано проведення ряду необхідних слідчих дій в зв`язку з цими обставинами. Вважає, що викрадені документи на приміщення можуть бути використані невідомими особами для переоформлення права власності, досудове розслідування триває, тому потреба у застосуванні арешту нежитлового приміщення, належного ТОВ «Вільногірське скло», документами на яке заволоділа невідома особа, не відпала, тому у задоволенні клопотання просить відмовити.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання заперечує, мотивуючи тим, що арешт на нежитлове приміщення слідчим суддею накладено обґрунтовано, ця будівля визнана по справі речовим доказом, на даний час досудове слідство у даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, про підозру будь-кому не повідомлено, однак здійснюються розшукові заходи, направлені на встановлення особи, яка заволоділа правовстановлюючими документами товариства на вказане майно. Наявність іпотеки на майно, яке арештовано, не є перешкодою для існування такого арешту відповідно до вимог ст.170 КПК України. Посилання заявника, що відпала потреба у застосуванні арешту, вважає необґрунтованими, оскільки невстановлені особи продовжують телефонувати працівнику товариства, вимагаючи грошові кошти та погрожуючи переоформленням права власності на це майно, тому на даний час існує потреба в арешті цього майна, який накладено з метою позбавлення можливості невстановлених осіб переоформити право власності на це майно.
Вислухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження та судової справи № 174/641/17 (п/с 1-кс/174/86/2017), суд прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню по наступним підставам.
Так, відповідно до ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Згідно з ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, виходячи з аналізу вищевказаних норм, слідчий суддя під час досудового провадження накладає арешт на майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Згідно з ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено, в тому числі, на нерухоме і рухоме майно.
Завданням арешту майна, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
Предметом злочину, передбаченого ч.1 ст.189 КК України може бути чуже майно, право на майно та дії майнового характеру. Право на майно - це документи, що мають правове значення, тобто встановлюють право на певну річ або ж звільняють від обов`язків майнового характеру (заповіт на квартиру, договір дарування, страховий поліс, боргова розписка тощо).
Таким чином, виходячи з аналізу вищевказаних норм, слідчий суддя або суд під час досудового провадження накладає арешт на майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Доказом злочину, зокрема, може бути речовий доказ, яким відповідно можуть бути предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Враховуючи, що предметом посягання у даному кримінальному провадженні стали правовстановлюючі документи ТОВ « Вільногірське скло» на нежитлове приміщення, яке належить ТОВ «Вільногірське скло», зокрема, свідоцтво на право власності на вказане приміщення, витяг з Державного реєстру про реєстрацію права власності, тобто документи, які підтверджують майнові права ТОВ «Вільногірське скло» на вказане приміщення, яке і є безпосереднім об`єктом посягання, факт протиправного посягання на даний об`єкт нерухомості підтверджується зібраними по справі доказами, вказане приміщення визнано слідчим речовим доказом по справі, тому слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на вказане приміщення відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження вказаного речового доказу та запобігання можливості його протиправного відчуження.
При таких обставинах, доводи заявника щодо накладення арешту на майно, яке не є речовим доказом по справі та не відповідає критеріям речового доказу, суд оцінює критично.
Крім того, доводи представника банка щодо порушення накладенням арешту на майно, яке перебуває у іпотеці банку, прав останнього та неможливості передачі цього майна в управління банку, суд також вважає необґрунтованими, оскільки накладення арешту на вказане майно не може перешкодити передачі даного майна банку за рішенням суду в управління та вирішення в майбутньому питання його реалізації, оскільки управління майном у даному випадку є формою здійснення права довірчої власності на майно, яке полягає, зокрема, у можливості управителя майном користуватися майном, переданим в його управління та накладає обов`язок використовувати таке майно в інтересах його власника, тобто здійснювати повноваження власника по користуванню майном в інтересах останнього, а при накладенні арешту слідчим суддею по даному кримінальному провадженню, правомочності власника по користуванню вказаним майном не обмежувалися.
До того ж, факт обтяження майна іпотекою, не може слугувати перешкодою для накладення арешту на таке майно, оскільки відповідно до вимог ч.7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства, у такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно, що свідчить про пріоритетність кримінально-процесуальних норм над іншими актами законодавства.
Доводи заявника щодо не накладення арешту на інші кошти та майно товариства, суд також вважає необґрунтованими, оскільки у даному кримінальному провадженню арешт на майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, яким є вказане приміщення, що передбачено п.1 ч.2 ст.170 КПК України, відповідно до ст.172 КПК України клопотання розглянуто судом в межах заявлених вимог, питання щодо накладення арешту на інше майно та кошти товариства органом досудового слідства не ставилося, тому підстави для накладення арешту на інше майно та кошти ТОВ «Вільногірське скло» були відсутні.
Разом з тим, суд не входить в обговорення доводів заявника про вмотивованість та законність постановленого судового рішення, оскільки дане питання не відноситься до компетенції суду при розгляді даного клопотання, і може бути тільки предметом апеляційного перегляду.
Крім того, як встановлено в судовому засіданні, досудове розслідування даного кримінального провадження на даний час триває, особи, які вчинили протиправні дії, не встановлені, органом досудового розслідування проводяться необхідні розшукові та слідчі дії, тому потреба в застосуванні арешту вказаного майна не відпала, а той факт, що по даному кримінальному провадженню органом досудового розслідування не оголошено будь-кому підозру, на що вказує заявник, не може слугувати підставою для скасування даного арешту.
Доводи заявника щодо відсутності події злочину по даному кримінальному провадженню, підлягають перевірці при послідуючому проведенні досудового розслідування, оскільки відносяться до предмета доказування по справі.
Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-175, 309, 395 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали складено 06.03.2018 року.
Слідчий - суддя: (підпис) ОСОБА_1