Справа № 509/4060/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2018 року Овідіопольский районний суд Одеської області у складі :
судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Роздільної, Роздільнянського району Одеської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, незаміжньої, маючу на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючої прибиральницею в Великодолинській НВК № 1, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимої - у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України разом із угодою про визнання винуватості, -

ВСТАНОВИВ :

22 вересня 2017 року, приблизно о 11:30 год., ОСОБА_7 , з метою незаконної передачі бойових припасів без передбаченого Законом дозволу, будучи прибиральницею Великодолинської НВК № 1, що знаходиться за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Центральна, 95, перебуваючи у підвальному приміщенні вказаного навчального закладу, знайшла 3 снаряди часів ВВВ, якими незаконно заволоділа і всупереч Наказу МВС України № 622 від 21.08.1998 р. «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для вистрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» - передала вказані 3 снаряди своєму неповнолітньому сину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для їхнього транспортування до пункту прийому металу, що й зробив останній, погрузивши снаряди на металевий візок та направившись до найближчого пункту прийому металу. Однак, біля зупинки громадського транспорту по вул. Південній в смт. Великодолинське, Овідіопольського району Одеської області, він був помічений та зупинений місцевим жителем свідком ОСОБА_9 , який сповістив органи поліції про незаконне переміщення вищевказаних снарядів неповнолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно акту виконання робіт з розмінування місцевості ДСНС України в Одеській області № 170 від 23.09.2017 р. вказані снаряди є такими, що відповідають характеристикам бойових припасів та є придатними до вибуху і відносяться до осколочних артилерійських снарядів часів ВВВ, калібру 76 мм 1 категорії, загальною кількістю 2 одинці та осколочної мінометної міни часів ВВВ калібру 82 мм 1 категорії кількістю 1 одинця.

Таким чином, ОСОБА_7 , без передбаченого законом дозволу незаконно передала бойові припаси, а тому кримінальну відповідальність вона повинна нести за ст. 263 ч. 1 КК України.

Вину свою ОСОБА_7 визнала повністю, показала суду, що скоїла злочин при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини скоєного нею злочину.

Суд встановив, що під час досудового розслідування, 18.10.2017 р., між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_7 , була укладена та підписана угода про визнання винуватості, яка разом із обвинувальним актом були направлені до суду 18.10.2017 р. для затвердження її судом.

В судовому засіданні, прокурор просив суд, затвердити вказану угоду про винуватість, проти чого не заперечували підозрювана та захисник, які також просили суд, затвердити угоду про визнання винуватості.

На думку суду вищевказану угоду про винуватість між прокурором та підозрюваною слід затвердити, виходячи з наступного.

У відповідності до норм ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення : зокрема затвердити угоду.

Статтею 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий не допускається.

У відповідності до приписів ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини : ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб, характер і тяжкість обвинувачення (підозри), наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Статтею 472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частині статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Так, з умов угоди про визнання винуватості від 18.10.2017 р., укладену між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_7 , вбачається, що підозрювана під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість за ст. 263 ч. 1 КК України і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження.

При чому, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_7 за ст. 263 ч. 1 КК України у виді 3 років позбавлення волі зі застосуванням ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком на 1 рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і у відповідності до ст. 76 КК України виконає покладені на неї обов`язки : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, і яка розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди для сторін є : для прокурора і підозрюваного обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394,424 КПК України, а для підозрюваного також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України.

Також, з угоди видно, що підозрювана ОСОБА_7 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання нею Закону і будь-якого положення складеної угоди у разі невиконання вказаної угоди відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Підозрювана розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, що вона підтвердила в судовому засіданні.

На думку суду, вказана угода про визнання винуватості повністю відповідає приписам ст.ст. 469,470,472,473 КПК України, а тому вона підлягає затвердженню судом в порядку ст.ст. 474,475 КПК України, проти чого не заперечували в судовому засіданні прокурор, підозрювана та захисник, які просили суд затвердити угоду.

Речові докази по справі : фрагменти (осколки) боєприпасів, схожі на осколочні артилерійські снаряди часів ВВВ, упаковані в полімерні пакети, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, на підставі ст. 100 КПК України підлягають знищенню.

Керуючись ст.ст. 314,469,470,472-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

1.Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_7 від 18.10.2017 р.;

2. ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки ;

3.На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного їй покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і у відповідності до ст. 76 КК України виконає покладені на неї обов`язки : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи ;

4.Речові докази по справі : фрагменти (осколки) боєприпасів, схожі на осколочні артилерійські снаряди часів ВВВ, упаковані в полімерні пакети, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженою у той же строк з дня вручення їй копії вироку.
Суддя ОСОБА_1