Провадження №1-кп/331/486/2017
ЄУН 331/4077/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2017 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/486/2017 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, українця, громадянина України, який має незакінчену вищу освіту, одруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Пприблизно на початку березня 2016 року, ОСОБА_3 перебуваючи на території гаражного кооперативу «Ентузіаст», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Фортечна, 1-Г, звернув увагу на металевий гараж, який знаходиться біля в`їзду до території вказаного кооперативу. В цей час у ОСОБА_3 , виник умисел таємно викрасти майно. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 деякий час спостерігав за вказаним металевим гаражем, та впевнившись у безперешкодності вчинення злочину. Після чого з метою реалізації свого злочинного умислу на таємне заволодіння чужим майно з корисливих мотивів, ОСОБА_3 за оголошенням знайшов водія, який за грошову винагороду на вантажному автомобілі мав перевезти металевий гараж від гаражного кооперативу «Ентузіаст» за адресою: м. Запоріжжя вул. Фортечна, 1-Г на територію стоянки за адресою: АДРЕСА_3 , заздалегідь домовившись за продаж гаражу ОСОБА_6 , представившись власником вказаного майна. Після того, 16.03.2016 року за попередньою домовленістю з ОСОБА_3 , водій автомобілю «МАЗ» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , будучи впевненим в законності своїх дій, за допомогою маніпулятору погрузив та перевіз металевий гараж від гаражного кооперативу «Ентузіаст» за адресою: вул. Фортечна, 1-Г на територію стоянки за адресою: АДРЕСА_3 , де отримав від ОСОБА_3 грошову винагороду за перевезення. Далі ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів за грошові кошти у сумі 5 000 гривень продав металевий гараж ОСОБА_6 , тим самим викрав майно потерпілого ОСОБА_5 та спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 18367 гривень 40 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у таємному викраденні чужого майна визнав повністю, цивільний позов потерпілого також визнав та пояснив, що у березні 2016 року він помітив гараж біля гаражного кооперативу "Ентузіаст", до якого тривалий час не приходив хазяин, та вирішив його вкрасти. Для цього він запросив свого знайомого, який приїхав на маніпуляторі та перевіз гараж на стоянку до продавця, який погодився купити гараж за 5000 грн. Своїм знайомим він не розповідав, що гараж йому не належить. На той момент йому потрібні були гроші. На сьогодні він змінив своє ставлення до вчиненого, щиро розкаявся та просив суворо його не карати. Просив врахувати той факт, що він частково відшкодував потерпілому шкоду на 7000 грн., створив родину, проживає із дружиною, яка перебуває у стані вагітності.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що він мав у власності морський контейнер, який використовував у якості гаражу. Він був розташований біля входу до гаражного кооперативу "Ентузіаст". У гаражі він зберігав автомобіль та інші речі (велосипед, рибацьке приладдя, побутову техніку, інструменти та інше). У березні 2016 року він тривалий час перебував у лікарні у зв"язку із перенесеною операцією, а у квітні дізнався, що його гараж зник. Після звернення до правоохоронних органів він дізнався, що гараж був вивезений та проданий ОСОБА_3 . Під час досудового слідства та судового розгляду ОСОБА_3 обіцяв повернути гараж, але станом на сьогодні гаражу фактично немає, місце його перебування невідомо. Тому просив суд стягнути з обвинуваченого на його користь суму спричиненої йому шкоди у вигляді вартості гаражу, вартості ремонту (утеплення), яке було здійснено ним за власний кошт, вартості речей, які зберігались у гаражу, що складає 32312, 4 грн. А також витрати на залучення експерта у розмірі 885 грн та на оплату послуг захисника у розмірі 3000 грн. Також вважає, що йому була спричинена моральна шкода, яку він оцінює у 5000 грн, оскільки він не може вільно користуватися своїм майном, його автомобіль тривалий час перебуває на вулиці, а не у гаражі, вналідок чого він став об"єктом крадіжки, через втрату свого майна він досі відчуває стрес та вимушений витрачати значний час на відновлення свого попереднього матеріального стану.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі через повне визнання обставин скоєння злочину обвинуваченим та потерпілим.
Таким чином, оцінюючі всі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, тому що він вчинив умиснi дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікарів-психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, де мешкає разом із дружиною, офіційно не працює, однак має дохід
Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та часткове відшкодування спричиненої ним шкоди.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу у максимальному розмірі, що буде відповідати принципам та меті його призначення.
При цьому, оскільки за вироком суду на підставі угоди від 27.12.2016 року обвинувачений сплатив суму призначеного судом штрафу у розмірі 850 грн., але у подальшому вирок суду було скасовано через невиконання умов угоди в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає можливим зарахувати вказану суму до розміру призначеного судом покарання.
Доводи потерпілого про необхідність призначення обвинуваченому максимального покарання у вигляді позбавлення волі через невідшкодування шкоди та тривалі неявки у судові процеси, суд відкидає, оскільки це суперечить загальним правилам призначення покарання, перебачених Кримінальним кодексом України, а також враховуючи дані біографії обвинуваченого та наявність двох пом"якшуючих покарання обставин.
Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення цивільного позову суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рі-шеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Таким чином, враховуючи викладене, а також той факт, що обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав суму цивільного позову, його провина у вчиненні вказаного злочину доведена поза розумним сумнівом, потепілим було надано підтвердження здійснених ним процесуальних витрат, а також, враховуючи, що в результаті неправомірних дій обвинуваченого потеріплому була спричинена моральна шкода, яка на думку суду оцінена вірно у 5000 грн., суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому, суд враховує, що обвинувачений частково сплатив потерпілому вартість спричиненої ним шкоди на суму 7000 грн.

Керуючись ч. 2 ст. 373 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. (одна тисяча сімсот).
Зарахувати до суми призначеного судом покарання частково сплачену обвинуваченим ОСОБА_3 суму штрафу у розмірі 850 грн. згідно вкітанції від 31.01.2017 року
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суму матеріальної шкоди у розмірі 25312, 4 грн., витрати на залучення експерта та на правову допомогу у розмірі 3885 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а всього 34197,4 грн.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву

Суддя: ОСОБА_1