1-кс/754/1014/18
Справа № 754/4887/18
У Х В А Л А
Іменем України
17 квітня 2018 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , в присутності підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ядути Борзнянського району Чернігівської області, громадянина України, працюючого на посаді оператора пульта керування ТОВ «Полірем Київ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:
17.04.2018 року слідчий СВ Деснянського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 звернулась до суду в рамках кримінального провадження № 0003244 від 16.04.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до клопотання, ОСОБА_4 16.04.2018 приблизно о 00 год. 20 хв. перебував на території парку Кіото, розташованого по вул. Кіото, 8 в м. Києві, де, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, під час перебування в громадському місці, вступив в словесний конфлікт з невстановленими досудовим розслідуванням особами, дістав з кишені свого одягу предмет, схожий на гранату марки Ф-1, достовірно розуміючи, що вона є предметом, спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень, шляхом зриву чеки привів пристрій для ініціації вибуху (запал) в дію, та кинув пристрій в бік невстановлених досудовим розслідуванням осіб, в результаті чого стався вибух вищевказаного предмету, який утворив осколки при розриві зазначеного предмету, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 , який в той момент проходив повз місця події, тілесні ушкодження у вигляді вибухової травми, осколкового непроникаючого поранення живота, множинних осколкових поранень нижній кінцівок.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1,2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, зважаючи на те, що ОСОБА_4 , умислу на вчинення кримінального правопорушення не мав, тому підстав для обрання йому запобіжного заходу немає. Зокрема, прокурором не надано доказів обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні СВ Деснянського управління поліції ГУ НП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0003244 від 16.04.2018 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

З поданих до суду матеріалів вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Зокрема, кримінальне правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

З поданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 в м. Києві не зареєстрований, фактичне місце його проживання не встановлено. Посилання останнього на те, що він мешкає на роботі, тобто на території підприємства ТОВ «Полірем Київ», не підтвердились при розгляді клопотання.

Обставини, зазначені захисником як підстава для відмови у задоволенні клопотання, не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу або відмови у задоволенні клопотання, оскільки вони не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, вказані захисником обставини, як підстава для відмови у задоволенні клопотання, зокрема, необґрунтованість підозри, не може братися судом до уваги, оскільки вони спростовані під час розгляду справи належними доказами.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 178, 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Прокурор при розгляді клопотання довів обставини, передбачені п.п. 1-3 ч.1 ст. 194 КПК України. В клопотанні слідчим, відповідно до ст. 184 КПК України, викладені обставини, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність ризиків, є посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, містить обґрунтування необхідності застосувати до підозрюваного винятковий запобіжний захід - тримання під вартою. Передбачених ст. 183 КПК України перешкод для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не має.
При визначенні питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину (ст. 12 КК України), отже, усвідомлюючи його тяжкість, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім вказаного, суд приймає до уваги дані про особу (відсутність зареєстрованого та фактичного місця проживання в м. Києві, відсутність підтвердження наявності в останнього соціальних зв`язків) та відсутність підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Зокрема, є достатньо підстав вважати, що підозрюваний зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, мотиви, за яких останній вчинив дії, що ставляться йому у провину. Крім того, є достатньо підстав вважати, що підозрюваний, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування). Також при цьому суд враховує, що запобіжний захід має на меті, зокрема, попередження спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.
Одночасно судом враховується практика Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Так, у даному випадку діяння в якому підозрюється ОСОБА_4 однозначно свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, знаряддя його вчинення, вчинення його в громадському місці, що понесло завдання тілесних пошкоджень людині, вбачається, що взяття особи, яка підозрюється у такому кримінальному правопорушенні під вартою необхідне для забезпечення охорони суспільних прав та інтересів.

Крім того, будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177-179,183,184, 193,194,196,202, 309 КПК України,
У Х В А Л И В:
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Строк тримання під вартою рахувати з 16 квітня 2018 року.
Строк дії ухвали - до 24 год. 00 хв. 14 червня 2018 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1