Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/1080/17
провадження № 1-кп/632/175/17

05 жовтня 2017 р.

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайський Харківської області, громадянина України, з професійно технічною освітою, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, засудженого: 03 жовтня 1997 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 193, ст. 94 КК України (ред. 1960 року) до дев`яти років позбавлення волі, звільненого 25 грудня 2001 року умовно-достроково на строк чотири роки, п`ять місяців і три дні на підставі ухвали суду міста Дзержинська від 19 грудня 2001 року; 10 червня 2003 року Кегичівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 186, ст. 71 КК України до семи років позбавлення волі; 16 грудня 2003 року Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до семи років і шести місяців позбавлення волі, звільненого 13 серпня 2010 року умовно достроково на строк два місяці і один день, згідно з постановою Харківського районного суду Харківської області від 05 серпня 2010 року; 14 липня 2011 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 122 КК України до двох років позбавлення волі, звільненого 22 червня 2013 року за відбуттям покарання; 03 квітня 2014 року цим же судом за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі; 21 квітня 2015 року Київським районним судом міста Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до двох років позбавлення волі, звільненого 27 січня 2016 року за відбуттям строку покарання, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

28 березня 2017 року близько одинадцятої години ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , який засуджений 08 червня 2017 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України, знаходячись у житлі потерпілого ОСОБА_6 квартирі АДРЕСА_3 , діючи із корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 повторно, спільно, відкрито викрали майно ОСОБА_6 , застосувавши до останнього насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`япотерпілого, за наступних обставин.

Так, знаходячись у вказаному місці ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вступили між собою у змову на відкрите викрадення майна потерпілого із застосуванням насильства.

Реалізуючи спільний умисел ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 не менше п`яти ударів руками в обличчя та по тулубу, заподіявши останньому легке тілесне ушкодження забійну рану в проекції лобної кістки зліва, після чого заволодів майном потерпілого мобільним телефоном марки «Alcatel One Touch 7041D», вартістю 750 гривень.

У свою чергу ОСОБА_5 , реалізуючи єдиний умисел, заволодів майном потерпілого DVD-плеєром марки «SP-118D» та фотоапаратом марки «Samsung L 730», вартістю 350 та 245 гривень, відповідно.

Після чого ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, обернувши його на свою користь, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1345 гривень.

ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні відкритого викрадення майна ОСОБА_6 , поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, визнав повністю.

Про обставини вчиненого дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеному в описовій частині вироку і пояснив, що із корисливих мотивів за попередньою змовою з ОСОБА_5 , застосувавши до ОСОБА_6 насильство, повторно відкрито викрав майно останнього.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють їх зміст, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують останнього.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у повному обсязі пред`явленого обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що згідно зі ст. 12 КК України вчинений тяжкий злочин, сукупність всіх обставин, які характеризують злочинне діяння, ступінь участі обвинуваченого у його вчиненні, обставину, яка пом`якшує та обставину, яка обтяжує покарання, а також те, що ОСОБА_4 у цілому характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, дані досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику ОСОБА_4 , згідно з якою виправлення останнього без ізоляції від суспільства не доцільне. Ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюються як високі.
Наряду з наведеним суд враховує також те, що ОСОБА_4 на момент вчинення злочину трудовою діяльністю не займався, через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі вчинив тяжкий корисливий злочин, його активні насильницькі дії.

Тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України позбавлення волі, яке йому належить відбувати реально.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 тримання під вартою у Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)», до набрання вироком законної сили - суд залишає без зміни.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 351 гривня 84 коп., згідно з вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 08 червня 2017 року, стягнуті з ОСОБА_5 .

Цим же вироком вирішене питання щодо речових доказів.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 25 серпня 2017 року, тобто з дня застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зарахувавши у строк відбування покарання час знаходження під вартою до постановлення вироку.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою у Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)».

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1