Справа № 184/1979/17
Номер провадження 1-кп/184/218/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000825 від 21.10.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з середньо-технічною освітою, не працюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 11.10.2007 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч. 3 ст.185, ч. 1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом приєднання покарання по вироку від 26.03.2007 року призначено покарання 3 роки позбавлення волі. Звільнений 04.11.2009 року з Солонянської ВК №21 по відбуттю терміну покарання;

- 28.03.2011 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.263 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 850 гривень;

- 23.02.2015 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 124 КК України до 240 годин громадських робіт. 20.07.2015 року звільнений від відбування покарання у вигляді громадських робіт по відбуттю терміну покарання;

- 10.09.2015 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст.309, ст. ст. 75, 76 КК України до 1 року обмеження волі з випробувальним терміном 1 рік.

- 19.10.2016 знятий з обліку Покровського MB з питань пробації Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ в зв`язку з закінченням випробувального терміну.

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-
учасники кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_3 , представник потерпілого - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та повторно, намагався вчинити корисливий злочин.

Так, 20.10.2017 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_3 проходив повз територію комунального закладу «Навчально-виховний комплекс» № 2 (далі - КЗ «НВК» № 2), розташованого по вул. Л.Чайкіної, буд. 15 в м. Покров Дніпропетровської області, який огороджений парканом виготовлений зі сплаву чавуну, де з корисливих спонукань в нього виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме 4 частин вказаного паркану, належного КЗ «НВК» № 2.

В цей же день та час, знаходячись там же, ОСОБА_3 , переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, таємно, умисно, з корисливих спонукань, за допомогою металевого лому, пришуканого для вчинення злочину, застосовуючи фізичну силу демонтував 4 частини паркану загальною вагою 83 кг вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 38/12.1/351 від 10.11.2017 року складає 498,00 грн. належних КЗ «НВК» № 2 розташованого по вул. Л.Чайкіної, буд. 15 м. Покров Дніпропетровської області та поклав їх на землю, приготувавши таким чином для подальшого викрадення.

Однак, ОСОБА_3 не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, через те, що був затриманий працівниками Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області на місці скоєння злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфіковані ч. 3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати правдиві покази.

Обвинувачений не заперечував проти розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України йому роз`яснені та зрозумілі.

Представник потерпілого не заперечувала проти розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України їй роз`яснені та зрозумілі. При визначенні міри покарання покладалася на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового розгляду погодились з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним допит свідків, дослідження усіх документів зібраних на стадії досудового розслідування, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та матеріалів, необхідних для вирішення питань згідно ст. 368 КПК України.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, що дійсно 20.10.2017 року близько 23 години 00 хвилин він проходив повз територію комунального закладу «Навчально-виховний комплекс» № 2, біля якого побачив металевий паркан та вирішив викрасти частини цього паркану. Він демонтував за допомогою металевого лому 4 частини паркану однак був затриманий працівниками Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області на місці скоєння злочину.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Суд оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочинів і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Таким чином, враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання, судом визнано рецидив злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65, 68 КК України, виходить зі ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості; особи обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на "Д" обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, неповнолітніх дітей на утриманні не має, суд приходить до висновку про призначення покарання обвинуваченому в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки призначення саме такого виду покарання буде достатнім для виправлення винної особи, попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, наявність пом`якшуючих обставин, відсутність шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, враховуючи думку прокурора та представника потерпілого які вважали що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення, а тому вважає за можливе застосувати до нього норми ст.75 КК України та звільнити від відбуття покарання з випробуванням з покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі:

- металевий лом, до одного краю якого приварений металевий ключ, який зберігається в камері схову Покровського ВП Нікопольського ВП, після набрання вироком законної сили - знищити;

- 4 (чотири) частини металевого паркану, передані під схоронну розписку представнику КЗ "НВК № 2 м.Покров Дніпропетровської області", після набрання вироком законної сили - залишити потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 395 (триста дев`яносто п`ять) грн. 48 коп..

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили.

Покласти обов`язок: не відлучатися з м.Покров, Дніпропетровської області без дозволу суду та повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1