УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2017 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі детектива ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання детектива Національного бюро Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , погоджене прокурором Третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0001349 від 07.07.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України, -

в с т а н о в и в :

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, у якому детектив просить накласти арешт на корпоративні права - частку статутного капіталу ТОВ «НПВ ДІАПАЗОН» () вартістю у грошовому вираженні 66 000 гривень, що становить 33% статутного капіталу і належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у тому числі заборонити державному реєстратору вчиняти реєстраційні дії, що пов`язані зі зміною учасника ТОВ «НПВ ДІАПАЗОН» ().

Дане клопотання обґрунтовано наступним.

Так, у провадженні слідчої групи детективів Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України знаходиться кримінальне провадження за № 0001349 від 07.07.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 09.02.2015 року комітетом з конкурсних торгів Міністерства внутрішніх справ України прийнято рішення про застосування переговорної процедури закупівлі для потреб міністерства предмету рюкзаків. За результатами застосування переговорної процедури МВС України закупило у ТОВ «Дніпровенд» () рюкзаки в кількості 5000 одиниць. Разом з тим у ТОВ «Дніпровенд» відсутнє необхідне обладнання, кваліфіковані працівники, наявність документального підтвердженого досвіду виконання аналогічних договорів. Представництво ТОВ «Дніпровенд» під час проведення переговорної процедури закупівлі здійснював ОСОБА_6 .

Крім того, встановлено, що вказана закупівля була здійснена за завищеними цінами, а вибір вказаних переможців відбувся за особистого втручання колишнього заступника Міністра внутрішніх справ ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_8 , при чому товар був поставлений не своєчасно.

В подальшому, за результатами проведених 09.02.2015 та 16.02.2015 року переговорних процедур закупівель, між Міністерством внутрішніх справ України та ТОВ «Дніпровенд» 25.02.2015 року укладено договір з про закупівлю 5000 рюкзаків на суму 14 495 000 грн.

В ході досудового розслідування встановлено, що поставлений ТОВ «Дніпровенд» товар не відповідав вимогам, що встановлювались МВС України. Також встановлено, що директор ТОВ «Дніпровенд» ОСОБА_9 жодної господарської діяльності не здійснював, не виготовляв та не поставляв вказаний товар (рюкзаки). Кошти в сумі 14 495 000 грн, отримані ТОВ «Дніпровенд» від МВС України були переведені на рахунки суб`єктів господарської діяльності з ознаками фіктивності та в подальшому зняті готівкою та передані особам, що не мають жодного відношення до діяльності ТОВ «Дніпровенд».

Таким чином у органу досудового розслідування існує обґрунтована підозра, що колишній заступник Міністра внутрішніх справ ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 вчинили розтрату ввірених ОСОБА_7 бюджетних коштів в особливо великих розмірах, за що передбачена кримінальна відповідальність за ч. 5 ст. 191 КК України.

Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

За таких обставин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_6 є керівником та кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ТОВ «НПВ ДІАПАЗОН» (), та відповідно, у його власності знаходиться частка статутного капіталу ТОВ «НПВ ДІАПАЗОН» () вартістю у грошовому вираженні 66 000 гривень, що становить близько 33% статутного капіталу.

Детектив стверджує, що корпоративні права на вказані юридичні особи можуть підлягати конфіскації, що передбачено санкцією ч. 5 ст. 191 КК України, якою встановлено кримінальну відповідальність за злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 .

У зв`язку з цим, враховуючи, що управління ТОВ «НПВ ДІАПАЗОН» () здійснюється ОСОБА_6 , на думку органу досудового розсування, є підстави вважати, що останній найближчим часом буде вживати заходів щодо реалізації свого майна (майна зазначеної юридичної особи) з метою уникнення його арешту та подальшої конфіскації.

Враховуючи викладене, детектив просив задовольнити клопотання.

Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

В ході судового розгляду детектив клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи та на долучені до матеріалів клопотання документи.

Захисник підозрюваного у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про розгляд клопотання, однак, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання у його відсутність.

Слідчий суддя, вислухавши думку детектива, вивчивши клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Як зазначено в ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд, повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна.

Так, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Поряд з тим, у частині 5 статті 170 КПК України закріплено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001349 від 07.07.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Так, санкція норм ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, а також, як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є керівником та кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ТОВ «НПВ ДІАПАЗОН» (), та відповідно, у його власності знаходиться частка статутного капіталу ТОВ «НПВ ДІАПАЗОН» () вартістю у грошовому вираженні 66 000 гривень, що становить близько 33% статутного капіталу.

Відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та враховуючи корисливий мотив злочину, є підстави для накладення арешту на: корпоративні права - частку статутного капіталу ТОВ «НПВ ДІАПАЗОН» () вартістю у грошовому вираженні 66 000 гривень, що становить 33% статутного капіталу і належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у тому числі заборонити державному реєстратору вчиняти реєстраційні дії, що пов`язані зі зміною учасника ТОВ «НПВ ДІАПАЗОН» ().

Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя вважає, що клопотання детектива підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на корпоративні права - частку статутного капіталу ТОВ «НПВ ДІАПАЗОН» () вартістю у грошовому вираженні 66 000 гривень, що становить 33% статутного капіталу і належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у тому числі заборонити державному реєстратору вчиняти реєстраційні дії, що пов`язані зі зміною учасника ТОВ «НПВ ДІАПАЗОН» ().

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: