АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/ 62 /18 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 619 /4324/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 22 грудня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дергачівського ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню №0001854 від 21.12.2017 року про арешт майна, -
ВСТАНОВИЛА:
Слідчий, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна в межах розслідування кримінального провадження №0001854 від 21.12.2017 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України за фактом незаконної порубки лісу. В ході огляду місця події, 21.12.2017 року, на ділянці дороги «Польова-Дергачі» за 50-60 м від вул. Калинової в м.Дергачі було виявлено та вилучено автомобіль Камаз 5410 д.н. НОМЕР_1 , в кузові якого було виявлено приблизно 5 кубічних метрів фрагментів стовбурів дерев та свідоцтво на реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 видане 27.07.2017 року на СФГ «Колосок», яке зареєстроване : Харківська обл., м.Дергачі, вул. Садова, 10-Є кв. 32.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 22 грудня 2017 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання слідчого. Автомобіль Камаз 5410 д.н. НОМЕР_1 та свідоцтво на реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 видане 27.07.2017 року повернуто на відповідне зберігання СФГ «Колосок» без заборони його використання і експлуатації , до завершення досудового розслідування.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, прокурор у кримінальному провадженні Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого скасувати та накласти арешт на вказане майно, посилаючись на необґрунтованість вказаного рішення.
В обґрунтування зазначив, що вказаний автомобіль є знаряддям даного кримінального правопорушення, а тому може використовуватись як речовий доказ, який в подальшому необхідний для проведення слідчих (розшукових) дій . Вважає, що вказане майно відповідає критеріям ст.98 КПК України і відповідно до ч.3 ст.170 КПК України підлягає арешту, оскільки в даному випадку існують всі підстави для спеціальної конфіскації.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи із наступного.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу: якщо воно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим не доведені правові підстави для арешту майна, можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні та для забезпечення даного кримінального провадження.
Склад злочину, передбачений ч.1 ст. 246 КК України, не передбачає спеціальної конфіскації, оскільки не являється корупційним злочином, пов`язаним з неправомірною вигодою чи незаконним збагаченням. Вказаний автомобіль є власністю С(Ф)Г «Колосок» і закріплений за водієм ОСОБА_9 , який працює у вказаному господарстві. ОСОБА_9 , працюючи водієм С(Ф)Г «Колосок» використовував даний автомобіль для своїх особистих потреб, а тому автомобіль не є об`єктом чи предметом злочину, передбаченого ст.212 КК України, оскільки перебував у ОСОБА_9 в користуванні і не належав йому на праві власності. Слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб та не доведено значення вилучення вказаного автомобілю та свідоцтва на реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 видане 27.07.2017 року на СФГ «Колосок» для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні і можливість використання його як доказ у кримінальному провадженні, який може бути зіпсований, знищений, перетворений, пошкоджений чи прихований.
Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, відповідно до п. 2 ч. 3 ст.132 КПК України не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.
За наведених вище обставин судова колегія вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 , оскільки вони не спростовують висновки ухвали слідчого судді і не підтвердженні належними доказами.
Також судова колегія враховує, що автомобіль повернутий на відповідальне зберігання, тому у разі необхідності, слідчий має до нього доступ.
Враховуючи викладене, колегія суддів підстав для скасування або зміни ухвали слідчого судді, за доводами апеляційної скарги не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 відхилити.
Ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 22 грудня 2017 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:

Судді: