Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Провадження № 1-кп/490/365/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2017 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, є росіянином, громадянином України, здобув середню спеціальну освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, працює вантажником на підприємстві "Миколаївхімснаб", мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
27 серпня 2016 року близько 16:00 години ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні інтернет-клубу "Бет-клаб", розташованому у будинку 158/3 по проспекту Центральному у місті Миколаєві, на ґрунті неприязних відносин навмисно наніс ОСОБА_6 каменем удар в область голови.

Внаслідок таких дій ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забитої рани голови, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочину за вказаних обставин визнав повністю.

Зокрема, він зазначив, що дійсно 27 серпня 2016 року в інтернет-клубі "Бет-клаб" зустрів ОСОБА_6 , який його образив. Він вирішив помститись за цю, та за попередні образи, через що вийшов на вулицю, віднайшов камінь та, тримаючи камінь у правій руці, вдарив нею ОСОБА_6 .

Про подіяне він жалкує, у вчиненому злочині розкаюється.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України за такого суд, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки ці обставини ніким не оспорюються.

За такого суд вважає той факт, що обвинувачений завдав одного удару потерпілому за обставин, вказаних в обвинувальному акті, доведеним.

Згідно висновку експерта № 1494 від 01 вересня 2016 року внаслідок вказаних дій потерпілому ОСОБА_6 були завдані тілесні ушкодження у вигляді забитої рани голови, які за ступенем тяжкості відпостяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Оцінюючи наведені вище докази у їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину за наведених вище обставин доведеною.

Його дії слід кваліфікувати за частиною 2 статті 125 Кримінального Кодексу України - як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд виходе з санкції частини 2 статті 125 Кримінального Кодексу України, враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, данні про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

В зв`язку із цим суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він має на утриманні мати ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом І групи та потребує постійного стороннього догляду та не має інших працездатних дітей.

Як обставини, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття та сприяння у розкритті злочину та судовому розгляді кримінального провадження

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, під час досудового розслідування та судового розгляду встановлено не було, через що суд вважає, що такі обставини є відсутніми..

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції частини 2 статті 125 Кримінального Кодексу України.

Разом із цим, 06 вересня 2017 року набув чинності Закон України "Про амністію у 2016 році", відповідно до пункту "є" частини 1 статті 1 якого обвинувачений підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.
При цьому обвинувачений просить суд про застосування відносно нього Закону України "Про амністію у 2016 році".
Відповідно до статті 10 Закону України "Про амністію у 2016 році" за такого обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання, що призначається цим вироком.
Речовий доказ у справі - камінь, як предмет, що не має цінності, на підставі пункту 4 частини 9 статті 100 КПК України слід знищити.
Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 474 - 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 150 /сто п`ятдесят/ годин.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного цим вироком покарання на підставі підпункту "є" частини 1 статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Речовий доказ - камінь - знищити.

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_8 =

14.12.2017