Справа № 526/28/18
Провадження № 1-кп/526/49/2018

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі :

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Гадячі кримінальне провадження на підставі угоди зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000947 від 23.11.2017 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не

працюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця с. Бакути Гадяцького району, жителя

АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта

середня-спеціальна, одруженого, має на утриманні двох

неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України, -

в с т а н о в и в :

22.11.2017 близько 06 години ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , з метою власного незаконного збагачення, в порушення норм ст.ст. 9-1, 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», ст. 69 Лісового кодексу України без дозвільних документів, а саме дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду і лісорубного квитка прибули до ботанічного заказника місцевого значення «Великий ліс» у кв.37 вид.1 Краснолуцького лісництва Державного підприємства «Гадяцьке лісове господарство», що розташований за межами с. Плішивець Гадяцького району, де здійснили незаконну порубку трьох сироростучих дерев породи «дуб», різними діаметрами на пнях, з яких: 1 - діаметром 44 см та вартістю 5247 грн., 1 - діаметром 60 см та вартістю 7986 грн., 1 - діаметром 66 см та вартістю 9138 грн., чим відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 року « Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», завдали істотної шкоди державі на загальну суму 22 371 грн..

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в незаконній порубці дерев у ботанічному заказнику місцевого значення «Великий ліс» на території Краснолуцького лісництва ДП «Гадяцький лісгосп», вчиненій за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 246 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості , укладену 04 січня 2018 року, між прокурором та обвинуваченими, за участю їх захисників відповідно до якої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України.

Сторони узгодили покарання за ч.2 ст.246 КК України, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивні характеристики за місцем проживання, добровільне відшкодування завданих збитків у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. Але враховуючи, що на думку сторін можливе виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без відбування покарання, сторони узгодили звільнення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком та із застосуванням ч.1 ст.76 КК України, відповідно до якої покласти на них наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Наслідки укладання та затвердження даної угоди згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України оговорені сторонами.

У підготовчому судовому засіданні, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що права, надані їм законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміють, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнані, характер обвинувачення та його суть зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до них у разі затвердження угоди з ними узгоджено та є цілком зрозумілим, виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання вони можуть виконати реально, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України визнають повністю.

Захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не заперечували щодо затвердження угоди про визнання винуватості укладену між обвинуваченими та прокурором за їх участю вважаючи, що умови угоди не суперечать вимогам кримінально-процесуального закону.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди, дотримані вимоги Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченим узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає до затвердження, виходячи з наступного.

Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною четвертою ст. 469 цього Кодексу угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнали себе винними, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Пунктом першим ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості, а частиною другою ст. 474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

При цьому судом встановлено, що обвинувачені цілком розуміють те, що вони мають право на судовий розгляд під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого вони обвинувачуються, а також мають права визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема: про характер обвинувачення щодо якого вони визнають себе винуватими, вид покарання, а також інші заходи які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом та що вони цілком розуміють свої права передбачені ч. 4 ст. 474 цього Кодексу.

Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинувачених , які пояснили, що укладення угоди з їх сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і призначення останнім узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України, у випадку якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_8 роз`яснені і їм зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Питання про речові докази вирішити відповідно до положень ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд ,-

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 04 січня 2018 року по кримінальному провадженню №0000947 від 23.11.2017 року, укладену між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за участю захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - затвердити.

Визнати винними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 246 КК України та призначити їм узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки кожному.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 (один) рік кожному.

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, ст.100 КПК України, застосувати спеціальну конфіскацію і примусово безоплатно вилучити у власність держави колоди дерева породи дуб в кількості 9 штук, діаметрами 66x50 см, 44x43 см, 44x48 см, 39x42 см, 40x37 см, 45x43 см, 40x37 см, 66x40 см, 42x39 см., довжиною по 3 м. кожна, 48 дощок свіжорозпиляного дерева дуба довжиною по 3 м та діаметром 30 мм. кожна, а також бензопилу марки «STHIL-180», що належить ОСОБА_8 , які визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні і знаходяться на зберіганні в Гадяцькому ВП ГУНП, автомобіль марки УАЗ-469 д.н.з. НОМЕР_1 , саморобний одновісний причіп, що належить ОСОБА_9 , автомобіль УАЗ-469б д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 , стрічковопильний верстат «СЛ 6800», що належить ОСОБА_8 , бензопилу марки «STHIL-180», що належить ОСОБА_11 - повернути їм як власникам.

Після набрання вироком законної сили арешт на майно , накладений на підставі ухвали слідчого судді від 29.11.2017 року по даному кримінальному провадженні №0000947 - скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

Головуюча: ОСОБА_1