Справа № 462/4071/17
У Х В А Л А
05 вересня 2017 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 15 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження,

встановив:
Постановою слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 15 серпня 2017 року було закрито кримінальне провадження № 0000081 від 04.04.2014 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Скаржник ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на вищезазначену постанову слідчого, в якій просить скасувати її з мотивів того, що постанова слідчого прийнята передчасно, оскільки не було проведено необхідних слідчих дій на встановлення всіх обставин справи, не була дана оцінка всім доказам, які містяться у матеріалах кримінального провадження.

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримала, мотивуючи тим, що оскаржувана постанова винесена передчасно та з порушенням вимог КПК України.

Прокурор, слідчий проти скарги заперечили, зазначивши, що скарга є необґрунтованою та безпідставною, а оскаржувана постанова винесена відповідно до вимог КПК України, просять у задоволенні скарги відмовити..

Заслухавши скаржника, прокурора, слідчого, оглянувши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

04.06.2014 року слідчим СВ Залізничного РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 168 КК України, на підставі заяви скаржника щодо розголошення громадянами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .Стахів таємниці усиновлення нею дитини ОСОБА_9 всупереч волі усиновителя.

13.10.2014 року слідчий ОСОБА_6 винесла постанову, якою закрила кримінальне провадження № 0000081 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 168 КК України.

24.10.2014 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова постанова слідчого ОСОБА_6 від 13.10.2014 року про закриття кримінального провадження була скасована, а матеріали кримінального провадження № 0000350 від 26.01.2017 року були скеруванні в Залізничний РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області для продовження досудового розслідування.

15.08.2017 року оскаржуваною постановою слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 було вдруге закрито кримінальне провадження № 0000081 від 04.04.2014 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Таким чином, з аналізу вказаної статті КПК України слідує, що значення слідчих дій полягає в тому, що вони є основним способом збирання доказів і звідси - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зі змісту ч. 1 ст. 92 КПК України випливає, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

З метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження заступник начальника Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 03.10.2016 року надала письмові вказівки, в яких зобов`язала слідчого провести ряд слідчих дій, серед яких, вирішити питання призначення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 судово-психологічних експертиз з використанням поліграфа з метою встановлення інформованості про подію кримінального правопорушення, психологічної установки на його укриття чи викривлення відомостей.

Залучення експерта та проведення судової експертизи це слідча дія. Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.

Проте ні слідчий ОСОБА_6 , ні слідчий ОСОБА_5 , які проводили досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000008, постанови про доручення проведення вищевказаних експертиз не виносили, а відтак, письмові вказівки так і не були виконанні, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 40 КПК України, якою передбачено, що слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які йому надаються у письмовій формі.

За таких обставин, беручи до уваги, що письмові вказівки заступника начальника Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 від 03.10.2016 року не були відмінені, прихожу до висновку, що слідчим не були проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення всіх обставин, що підлягають доказуванню і мають значення для даного кримінального провадження.

Відсутність коштів у ГУНП у Львівській області для проведення оплати за проведення психофізіологічних експертиз із застосуванням поліграфа у вказаному кримінальному провадженні, про що слідчий зазначає у оскаржуваній постанові, ніяким чином не можуть слугувати підставою для не проведення слідчим всіх необхідних слідчих дій та підставою для невиконання письмових вказівок прокурора.

Враховуючи наведене, прихожу до висновку, що оскаржувана постанова є передчасною, оскільки винесена без проведення всіх необхідних слідчих дій, на необхідності проведення яких прокурор вказав слідчому.

Крім того, з аналізу ст. 110 КПК України слідує, що постанова слідчого має бути вмотивована.

Аналізуючи зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не було дано оцінки кожному доказу і сукупності зібраних у кримінальному провадженні доказів, виклад обставин у постанові зводиться до констатації наявності певних доказів (показів потерпілої, свідків, висновку технічної експертизи тощо), після чого слідчий без будь якого аналізу і обґрунтування зазначених доказів формально робить висновок про те, що відсутні в діях склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 168 КК України.

В оскаржуваній постанові підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, які обставини встановлені досудовим слідством, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні, чого в оскаржуваній постанові не вбачається.

Окрім того, резолютивна частина оскаржуваної постанови не відповідає нормам кримінально-процесуального законодавства, оскільки чітко не містить в діянні якої особи відсутній склад кримінального правопорушення, а носить узагальнюючий характер.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, як такої, що винесена передчасно та з порушенням вимог КПК України.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

ухвалив:
Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 15 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000081 від 04 квітня 2013 року.

Матеріали кримінального провадження № 0000081 скерувати в Залізничний ВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.