Справа № 524/4961/17
Провадження № 1-кп/524/439/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 року Автозаводськи районний суд м.Кременчука в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області матеріали кримінального провадження № 0002686 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта вища, працюючого ФОП « ОСОБА_9 », одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину сина ОСОБА_10 , 2006 року народження, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 19.07.2015 року близько 20-00 години перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин, маючи прямий злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, почав наносити удари руками стиснутими в кулак в районі голови та по правому плечі потерпілої ОСОБА_4 , після чого штовхнув останню на землю.
Відповідно до експертного висновку Кременчуцького міжрайонного відділення обласного бюро СМЕ № 771 від 07.08.2015 року у потерпілої ОСОБА_4 виявлено такі тілесні ушкодження: синці на зовнішній поверхні нижньої третини правого плеча, на тильній поверхні лівої кисті у основи 1 пальця та на зовнішній поверхні правого колінного суглобу, які утворилися від дії тупих твердих предметів, якими цілком могли бути як руки так і ноги нападника, можливо у вказаний період часу, і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_8 вину у скоєнні даного кримінального правопорушення не визнав та показав суду, що ОСОБА_4 є його колишньою дружиною. 19.07.2015 року він вдень їхав містом Кременчук, на перехресті вулиць Бутиріна та 29 вересня, побачив сина ОСОБА_10 та колишню дружину ОСОБА_4 . Син підбіг до його автомобіля, та попросився провести з ним день. Коли підійшла ОСОБА_4 , вони погодили, що сина привезе ввечері додому. Як було домовлено, він приїхав в двір будинку АДРЕСА_2 та привіз сина. Оскільки колишня дружина влаштовує постійно влаштовує скандали, ОСОБА_10 сам піднімається до квартири, а він деякий час залишається на вулиці чекати. Проте, в цей раз, ОСОБА_10 вибіг з під`їзду до нього, а за ним бігли мати та бабуся. Як виявилось, син хотів ще залишитися з батьком, а мати заперечила. Тоді ОСОБА_10 його обняв, а мати відтягнула, та застосувала до нього силу, викручувала йому руки. ОСОБА_4 ображала його та казала, що це він налаштовує дитину проти неї. Син ОСОБА_10 бігав від неї по двору, а її мати ОСОБА_11 сварилась з ним. Все це він знімав на камеру мобільного телефону, оскільки розумів, що можливі провокації з їх сторони. В цей час, він боковим зором побачив, що до автомобіля намагається проникнути його колишня дружина, проте, коли він почав підходити, щоб припинити її дії, вона впала. Після цього знявши з ноги взуття почала наносити йому удари в область обличчя та тулуба. Від цих ударів він захищався. Після цього ОСОБА_11 та ОСОБА_4 забрали сина та потягли до квартири. Він залишився на вулиці, при цьому відчув біль на руці від подряпин, які утворились від ударів взуттям. Все це він зафіксував сам особисто на свій телефон. Також дані ушкодження бачила його дружина.

Допитана потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що обвинувачений ОСОБА_8 її колишній чоловік. Він її постійно переслідував, відбирав дитину, щоб вона була позбавлена можливості з ним спілкуватись. 19 липня 2017 року вона разом з сином ОСОБА_12 та матір`ю повертались додому з ТРК «Галактики» після перегляду кіно. На перехресті вулиць їх на автомобілі перестрів ОСОБА_8 та забрав сина до себе. Ввечері він привіз сина додому та повідомив, що збирається забрати його на море. Проте, вона заперечувала проти цьому. Тому вона разом з матір`ю вибігли в двір будинку АДРЕСА_2 та намагались забрати сина у ОСОБА_8 . В цей момент обвинувачений схватив її за руку, почав наносити удари кулаком, в тому числі і по голові, а потім відштовхнув. Від цього вона впала на землю. Це все сталося в присутності її матері ОСОБА_11 , сина ОСОБА_13 . Також дану подію бачив сусід ОСОБА_14 .
В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона є матір`ю потерпілої ОСОБА_4 . З моменту розлучення її дочки з обвинуваченим ОСОБА_8 почались переслідування та погрози з його боку в сторону всієї їх родини. Вважає, що він взагалі не може спілкуватись з дитиною, не піклується про сина ОСОБА_10 . Щодо події, яка сталася 19.07.2017 року може пояснити, що в той день обвинувачений забрав сина вдень та привіз додому до її дочки ввечері, та повідомив, що збирається відвезти сина на море. Її дочка заперечила проти цього, оскільки за станом здоров`я дитині не можна була їхати. Проте, знаючи характер батька, син ОСОБА_10 пішов разом з ним у двір. Тоді вона разом з дочкою вибігли за ними, щоб вмовити не забирати сина. Данило сидів в автомобілі ОСОБА_8 на задньому сидінні. Вона знаходилась ближче до передньої двері автомобіля. Коли вони вмовляли не забирати сина, обвинувачений взяв до рук телефон, та почав їх знімати. Після цього він вискочив із-за автомобіля та накинувся на її дочку ОСОБА_4 наносити удари. Бив і по спині, і по грудях, і по голові. Кількість ударів сказати не може, оскільки була повернута більше до онука, щоб захистити останнього. Точно бачила, як її дочка від поштовху відлетіла на землю, і перевернулась. Після цього обвинувачений поїхав разом з сином. Вона намагалась викликати поліцію, проте цього ж дня ніхто не приїхав. На слідуючи день їм пояснили, що обвинувачений ОСОБА_8 надав відеозапис сварки.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що він є сусідом потерпілої. 19.07.2015 року близько 17-18 години знаходився в своєму гаражі поряд з двором будинку АДРЕСА_2 . Коли вийшов з гаражу, то почув жіночі крики. Сварка відбувалась від нього в метрах 10. Бачив, як обвинувачений наніс біля трьох ударів рукою, точніше сказати не зміг чи був це кулак, а потім вдарив в груди потерпілу, схватив за руку та кинув її на землю. Після чого поїхав з двору на автомобілі.
Допитаний в судовому засіданні малолітній свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він зараз проживає разом з батьком, сестрою, та ОСОБА_15 разом. В той вечір, коли відбулася сварка, його привіз батько додому. Він сам піднявся до квартири, мати відкрила двері. Після цього йому захотілось поїхати з батьком. Мати та бабуся пішли за ним. Він втікав від мами та від бабусі, щоб вони його не забрали, бо хотів піти з батьком. Коли вони вийшли на двір, мама намагалась зайти до автомобіля, відкрила праву двері, розкидала іграшки, що йому купив батьком в магазині. Він побіг за палкою, щоб оборонитися. Мама била батька капцем. Він не бачив, щоб батько бив матір. ОСОБА_16 впала на землю, тому що перечепилась. Батько не штовхав маму, він тримав в правій руці мобільний телефон та знімав все це на камеру. В дворі більше нікого не бачив. Мама з бабусею потягнули його додому, забрали його телефон, щоб він не міг подзвонити батьку. Може сказати, що не бачив такого, щоб батько бив матір.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , яка пояснила, що є дружиною обвинуваченого ОСОБА_8 19.07.2015 року ввечері о 20 годині її чоловік відвозив сина ОСОБА_10 до колишньої дружини. Він затримався більше, ніж звичайно. Коли приїхав, то був в пригніченому настрої. Пояснив, що посварився з колишньою дружиною, показав відеозапис сварки, на якому було видно, що дружина та бабуся намагались забрати ОСОБА_10 , при цьому дружина впала, а потім почала бити ОСОБА_8 капцем. На руці бачила в нього подряпини. Також може пояснити, що у батька з сином дуже тісні стосунки. Мати намагається вже декілька років забрати сина, проте він не хоче, і сам відмовляється іти до матері, пояснюючи це тим, що бабуся та матір його били. Може сказати, що обвинувачений ОСОБА_8 веде себе нормально, не кричить, та не ображає ні її, ні дітей.
Також судом досліджені наступні письмові докази, а саме:
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 20.07.2017 року, відповідно до якого зміст заяви ОСОБА_4 викладений наступним чином: 19.07.2017 року близько 20-00 години біля IV під`їзду буд. АДРЕСА_3 , колишній чоловік ОСОБА_8 , 1979 р.н., мешк. АДРЕСА_1 , наніс тілесні ушкодження. Очевидцями даної події були ОСОБА_11 , сусіди.
- висновок експерта № 771 від 21.07.2017 року, згідно з яким на моменту судово-медичної експертизи у гр. ОСОБА_4 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців на зовнішній поверхні нижньої третини правого плеча, на тильній поверхні лівої кисті у основи 1 пальця та на зовнішній поверхні правого колінного суглобі, які утворились від дії твердих тупих предметів, якими цілком могли бути як руки так і ноги нападника, можливо в указаний термін , і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження, виявлені у гр. ОСОБА_4 , не характерні для вільного падіння потерпілої з висоти власного зросту. Діагноз: «Закрита тупа травма грудної клітини. Забій грудної клітини. Посттравматична міжреберна невралгія», не враховується при визначенні ступеню тяжкості, так як він був встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними даними. При цьому, зі слів ОСОБА_4 зазначено, що 19.07.2017 року близько 20-00 години побив колишній чоловік. Спочатку штовхнув в праву руку, при цьому впала на правий бік, вдарилась коліном. Свідомість не втрачала. Обставини отриманої травми пам`ятає добре. За медичною допомогою не зверталась.
- світлокопія довідки № 169 від 21.08.2015 року, яка видана на запит гр. ОСОБА_4 про те, що 19.07.2015 року о 20-31 годині дійсно зареєстрований виклик бригади ЕМД на адресу: АДРЕСА_4 , до гр. ОСОБА_13 , встановлений діагноз по МКХ-10 Поведінковий розлад особистості. Хворого залишено на місці.
- світлокопія листка непрацездатності серії АГЧ № 168075 від 28.07.2015 року, виданого гр. ОСОБА_4 про те, що остання перебувала на амбулаторному лікуванні з 28.07.2015 року до 02.08.2015 року. Причина непрацездатності невиробничі травми.
- протокол проведення слідчого експерименту від 08.06.2016 року з фототаблицями, згідно з яким гр. ОСОБА_14 було запропоновано показати що саме він бачив, коли перебував у дворі буд. АДРЕСА_5 . Близько 20-00 години він знаходився біля гаражу та почув крики, виглянувши з гаражу, побачив сусідку ОСОБА_18 , її матір та колишнього чоловіка ОСОБА_18 , які сварились між собою через сина. Через деякий час він знову почув крики та побачив як чоловік ОСОБА_18 наніс їй один удар кулаком по голові (в район тіменої частини), потім кулаком ударив один раз в грудну клітину. Після, схопивши, як йому здається, за праву руку, з усієї сили потягнув так, що ОСОБА_18 «полетіла» та упала на землю. Після чого ще кілька хвилин тривали крики, але він вже зайшов до свого гаражу, і що відбувалось він не бачив.
- висновком експерта № 735 від 04.07.2015 року, згідно з яким покази свідка ОСОБА_14 , дані ним в ході проведення слідчого експерименту 08.06.2016 року по факту спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_4 , не суперечать об`єктивним даним отриманих при судово-медичній експертизі гр. ОСОБА_4 , а саме: по характеру, часу-давності утворення, механізму утворення, локалізації отриманих тілесних ушкоджень, але суперечать по кількості нанесення тілесних ушкоджень.
- протокол слідчого експерименту від 06.06.2016 року з фото таблицями, згідно з яким гр. ОСОБА_19 було запропоновано показати як саме її колишній зять ОСОБА_8 , на що остання дала свою добровільну згоду та показала, коли ОСОБА_8 вийшов з автомобіля, то підійшов на відстань 1 метр до її доньки ОСОБА_18 і став наносити численні удари кулаками рук по голові, грудях ОСОБА_18 . Після чого схопивши її за руку, кинув ОСОБА_18 , що вона аж «підлетіла» та впала на долівку. Після цього він припинив побиття ОСОБА_18 та діставши свій телефон став знімати все, що проходило. Через якийсь час всі заспокоїлись та ОСОБА_20 поїхав з двору.
- висновок експерта № 736 від 04.07.2015 року, згідно з яким покази свідка ОСОБА_11 дані нею в ході проведення слідчого експерименту 08.06.2017 року по факту спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_4 , не суперечить об`єктивним даним отриманих при судово-медичній експертизі гр. ОСОБА_4 , а саме: по характеру, часу-давності утворення, механізму утворення, локалізації отриманих тілесних ушкоджень, але суперечать по кількості нанесення тілесних ушкоджень.
- протокол слідчого експерименту від 06.06.2016 року з фото таблицями, згідно з яким потерпілій ОСОБА_4 було запропоновано показати як саме її колишній чоловік ОСОБА_8 спричинив їй тілесні ушкодження, на що остання дала добровільну згоду та показала, що в липні 2015 року її чоловік ОСОБА_21 привіз їй сина та вчинив сварку, в ході якої спричинив кілька ударів по грудній клітині, після чого схопив її за руки та з великою силою штовхнув її, що вона аж «підлетіла» у повітрі, після чого впала на землю, при цьому сильно вдарилась правим коліном та правим боком. Після цього втрутилась її мати ОСОБА_11 та все припинилось.
- висновок експерта № 734 від 04.07.2015 року, згідно з яким покази потерпілої ОСОБА_4 , дані нею в ході проведення слідчого експерименту 08.06.2016 року, по факту спричинення їй тілесних ушкоджень, не об`єктивним даним отриманих при судово-медичній експертизі, а саме: по характеру, часу-давності утворення, механізму утворення, локалізації, кількості нанесених тілесних ушкоджень.
- протокол огляду від 30.07.2015 року, згідно з яким проведено огляд, на диску, як зазначено знаходиться файл: «20150719_201932». Даний файл відкривається за допомогою програвача. Встановлено, що відеозапис триває 4 хвилини 53 секунди. Відео не містить дати та часу зйомки. На відео видно жилі приміщення, автомобіль марки «Audi» А6, державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору, двох жінок: одна в синьому халаті ( ОСОБА_11 ), друга в рожевому халаті ( ОСОБА_4 ), дитину на вигляд близько 10 років ( ОСОБА_12 ), та чоловіка, який веде відео зйомку. Протягом всього часу відео, дві жінки та чоловік, який веде відео-зйомку, сваряться, ображають одне одного. На третій хвилині 36 с. видно, як чоловік, який веде відео-зйомку ( ОСОБА_22 ) штовхає жінку в рожевому халаті ( ОСОБА_4 ), а та в свою чергу падає на землю, після чого піднімається, знімає взуття, а саме: лівий черевик, і біжить в бік чоловіка, який знімає, та замахується на нього черевиком. Після цього на відео звучать таємні образи, та через деякий час дві жінки забираються дитину, та заходять в під`їзд будинку. На 4 хвилині 53 с. відео закінчується.
- безпосереднім переглядом наданого відеодиску, згідно з яким на третій хвилині 36 с. видно, жінку в рожевому халаті ( ОСОБА_4 ), яка падає на землю на правий бік, після чого піднімається, знімає взуття, а саме: лівий черевик, і біжить в бік чоловіка, який знімає, та замахується на нього черевиком. Після цього на відео звучать таємні образи, та через деякий час дві жінки забираються дитину, та заходять в під`їзд будинку. На 4 хвилині 53 с. відео закінчується. Самого факту поштовху чоловіком, який веде відео зйомку ( ОСОБА_8 ) та нанесення тілесних ушкоджень немає.
- постанова про визнання речовими доказами, а саме: СД диск.
- вимогою УОІ м.Полтава, згідно з яким гр. ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
- довідкою Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру № 663 від 19.06.2017 року, згідно з якою гр. ОСОБА_8 на обліку не значиться.
- довідкою Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру 434 від 19.06.2017 року, згідно з якою ОСОБА_8 на диспансерному обліку не перебуває.
- Інформаційною довідкою Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Полтавської області № 01-22/4447 від 05.10.2016 року, згідно з якою гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з сусідами ввічливий, громадський порядок не порушує. Скарг та заяв з 01.03.2016 року по 05.10.2016 року на гр. ОСОБА_8 не надходило.
- висновком експерта № 986 від 16.11.2017 року, згідно з яким при проведенні додаткової судово-медичної експертизи гр.. ОСОБА_4 , з урахуванням даних з кримінального провадження № 002686, відомих обставин події експерт прийшов до наступних висновків: тілесні ушкодження, виявлені у гр.. ОСОБА_4 , у вигляді: синців на зовнішній поверхні нижньої третини правого плеча, на тильній поверхні лівої кисті у основи 1 пальця та на зовнішній поверхні правого колінного суглобу, не характерні для вільного падіння потерпілої з висоти власного зросту.
Вивчивши вищезазначені показання обвинуваченого, потерпілої та свідків, письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку про те, що ними достовірно підтверджуються факт падіння потерпілої від якого остання впала та отримала тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості. Показаннями потерпілої та обвинуваченого підтверджується те, що безпосередньо перед падінням дійсно виникла сварка під час якої потерпіла почала наносити удари обвинуваченому. Також в судовому засіданні свідки вказали на поштовх зі сторони обвинуваченого, проте факт нанесення ударів, кількість та механізм жоден зі свідків не міг сказати, а саме: свідок ОСОБА_11 вказала, що в момент нанесення ударів вона відволіклась на дитину та бачила лише поштовх від якого потерпіла «відлетіла» в сторону та впала на землю, свідок ОСОБА_14 кількість ударів не міг вказати, оскільки не пам`ятав, проте чітко вказав на поштовх зі сторони обвинуваченого в сторону потерпілої, малолітній свідок ОСОБА_13 взагалі вказав, що його батько ОСОБА_8 взагалі не бив матір ОСОБА_4 . Також долучені до справи протоколи проведення слідчого експерименту та додані до них висновки експертиз, вказують на те, що по характеру, часу-давності утворення, механізму утворення, локалізації отриманих тілесних ушкоджень, але суперечать по кількості нанесення тілесних ушкоджень. Щодо письмового доказу, наданого стороною обвинувачення, копія листка непрацездатності, зазначено факт видачі 28.07.2015 р, водночас сама подія сталася 19.07.2015р, тому вказати про те що дана хвороба була наслідком саме вищевказаної події не можливо. Вказані суперечності не були з`ясовані під час досудового розслідування, під час судового розгляду також встановити дійсні обставини не представилось можливим, а отже за таких суперечливих доказів, вирішуючи питання про наявність підстав для визнання ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд виходить з наступного.
Частина перша статті 125 КК України, інкримінована ОСОБА_8 , передбачає настання кримінальної відповідальності виключно за умисне легке тілесне ушкодження.
За загальним правилом частини першої статті 37 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Пунктами 1, 2 частини першої статті 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
За правилом частини першої статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Як випливає з вищенаведених доказів, що були досліджені судом під час судового розгляду, в обвинувальному акті не зазначено обставин щодо поведінки потерпілої, які безпосередньо передували вказаним подіям.
Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
За правилами ст.. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення (п. 3 ч. 1), обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 3).
Згідно з ч. 7 ст. 284 КПК України, якщо обставина, передбачена пунктом 2 частини першої цієї статті (встановлена відсутність у діянні складу кримінального правопорушення), виявляється під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.
Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
Враховуючи вище викладене, оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази, суд прийшов до висновку, що надані стороною обвинувачення докази є сумнівними, а інших беззаперечних доказів, які б без сумніву доводили вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України стороною обвинувачення не надано, а тому суд вважає, що пред`явлене обвинувачення не доведено в судовому засіданні, а усі припущення й сумніви стосовно доведеності вини суд тлумачить на користь обвинуваченого.
Отже, вина ОСОБА_8 в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не доведена, а тому його слід визнати не винуватим та виправдати.
На підставі викладеного та керуючись ст.. 62 Конституції України, ст. 373, 374-376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Виправдати ОСОБА_8 на підставі п. 2 ч.1 ст. 373 КПК України за не доведеністю вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1