справа № 165/2757/17
провадження №1-кп/165/86/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду кримінальне провадження №0001539 від 17 листопада 2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нововолинська, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який не працює, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 21.05.2009 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільнений умовно-достроково 23 листопада 2012 року на невідбутий строк 7 місяців, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,
встановив:
До суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості від 29 листопада 2017 року, укладена між прокурором Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 , який є обвинуваченим у цьому ж кримінальному провадженні та повністю визнав винуватість у вчиненні наступного правопорушення.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в кінці вересня 2017 року ОСОБА_5 , перебуваючи в районі центрального госпрозрахункового ринку м. Нововолинська на пасовищі, знайшов, таким чином незаконно придбав, зірвавши з кущів, верхівки рослини конопель, які переніс у квартиру за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та залишив незаконно зберігати для власного вживання, без мети збуту.
03 жовтня 2017 року в ході обшуку житла та іншого володіння ОСОБА_5 , який здійснювався на підставі ухвали слідчого судді Нововолинського міського суду від 18 вересня 2017 року, із сміттєвого баку в кухні квартири, із полиці в кімнаті залу за адресою: АДРЕСА_1 , а також у вазі в підсобному приміщенні за цією ж адресою, вилучено висушену речовину рослинного походження, яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №710 від 15.11.2017, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальною масою 7,69 г, яку він незаконно придбав та зберігав без мети збуту, для власного вживання.
Своїми умисними протиправними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю та беззастережно, уклав з прокурором угоду про визнання винуватості.
Додаткові обов`язки для обвинуваченого ОСОБА_5 , які були б пов`язані з співпрацею у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, угода не передбачає.
Оскільки наявні обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий, не працює, одружений, сторони узгодили покарання за ч.1 ст.309 КК України штраф в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 згоден на призначення вказаного покарання.
Наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, а саме: обмеження права оскарження вироку для прокурора, обвинуваченого та його захисника згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу, та наслідки невиконання угоди сторонам зрозумілі.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просить затвердити укладену між прокурором Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості, оскільки угода відповідає вимогам ст.472 КПК України та укладена добровільно. Наслідки затвердження даної угоди йому зрозумілі.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, угоду про визнання ним винуватості просить затвердити, оскільки укладена ним добровільно і він погоджується на покарання, узгоджене в угоді.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з того, що відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Злочин, у скоєнні якого обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України віднесений до злочинів середньої тяжкості, потерпілівідсутні. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.309 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про підстави для визнання винуватості.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні, які становлять 743,60 грн. (а.м.п. 21), суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 468, 472, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 листопада 2017 року у кримінальному провадженні №0001539 від 17 листопада 2017 року, укладену між прокурором Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, призначивши покарання увиді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати по справі в сумі 743 (сімсот сорок три) грн. 60 коп. на залучення експерта.
Речові докази: пакет експертної служби №3695007, в який після проведення експертизи поміщено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною масою 7,69 г, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

-обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1