Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/382/17-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2017 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинувачених: ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олевськ кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000133 від 26.02. 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кишин, Олевського району, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта вища, непрацюючого, інваліда 3 - ї групи, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 240 Кримінального кодексу України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кишин, Олевського району, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, інваліда 3 - ї групи, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 240 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

З обвинувального акта слідує, що ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , заздалегідь знаючи, що поблизу с. Обище, Олевського району, населенням району проводиться стихійне видобування корисних копалин, а саме бурштину-сирцю, вирішив видобувати бурштин для власних потреб.

26.12.2016 року ОСОБА_5 , за попередньою змовою із ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне видобування бурштину, з корисливих мотивів, в порушення п. 2 - 5 «Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами», затвердженого Постановою КМУ від 30 травня 2011 року № 615, п. 3 - 4 «Положення про порядок надання гірничих відводів» затвердженого постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 59, не маючи спеціального дозволу на користування надрами та відповідного гірничого відводу, необхідність яких передбачена ст. 19 Кодексу України про надра, прибули біля 01 години 00 хвилин на територію польового масиву, яка розташована на відстані близько 2 км. у південно-західному напрямі від с. Обище, Олевського району.

Знаходячись в даному польовому масиві ОСОБА_5 , за попередньою змовою із ОСОБА_6 , самовільно, за відсутності спеціального дозволу (ліцензії) на використання надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, за допомогою бензинової водяної мотопомпи «ODWERK» та обладнання до неї, шляхом гідророзмиву ґрунту намагався видобути каміння бурштину-сирцю, який відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12 грудня 1994 року «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, є дорогоцінним камінням органогенного утворення, проте не довівши свій злочинний намір до кінця по незалежних від його волі причинах, оскільки під час спроби незаконно видобути каміння бурштину-сирцю біля 03 години 00 хвилин 26.02.2016 року були затримані працівниками служби безпеки України.

Таким чином, ОСОБА_5 , за попередньою змовою із ОСОБА_6 , вчинили всі дії, безпосередньо спрямовані на вчинення незаконного видобування каміння бурштину-сирцю, однак не змогли здійснити його видобування з причин, що не залежали від їх волі.

В подальшому працівниками Олевського ВП Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області в ході огляду місця події від 26.02.2016 року було виявлено та вилучено мотопомпу марки «ODWERK», пожежний рукав довжиною 20 метрів, металеву насадку «шрайбер», шланг забірник, 2 сачки, 2 лопати, металеву палицю та відро з камінням схожим на бурштин.

Органом досудового розслідування, дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.15 та ч.2 ст. 240 КК України, як закінчений замах на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнали повністю, щиро розкаялися та дали суду аналогічні показання, які повністю відповідають обставинам, встановленим в ході судового розгляду та пояснили, що вони дійсно напередодні, попередньо домовились про видобування бурштину, для цього спільно придбали мотопомпу та приладдя для неї і вночі 26.02.2016 року, прибули в лісовий масив поблизу с. Обище, Олевського району, Житомирської області, де підготували знаряддя для видобування бурштину та за допомогою мотопомпи, шляхом гідророзмиву грунту, почали видобувати бурштин, при цьому вимили незначну кількість каміння схожого на каміння бурштину, однак були затримані працівниками поліції.

На підтвердження вини обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у скоєнні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 240 КК України, сторона обвинувачення(прокурор) посилається на: протокол огляду місця події від 26 лютого 2016 року та фототаблицю до нього, які були досліджені в судовому засіданні і з яких слідує, що місцем події являється лісовий масив поблизу с. Обище, Олевського району де виявлено мотопомпу марки «ODWERK», із підєднаними до неї водозабірним та пожежними шлангами, при чому пожежний шланг пролягає в напрямку розмитої лунки, при цьому на вказаному місці виявлено 2 сачки, 2 лопати, металеву палицю та відро з камінням схожим на бурштин.

Заслухавши в судовому засіданні прокурора, обвинувачених та сторону захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження, надавши оцінку доказам за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Частиною 1 ст.92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст.ст.370, 373 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, обґрунтованим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КК України, вмотивованим - в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею ст. 94 КПК України передбачено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Під незаконним видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення слід розуміти порушення встановленого законом порядку і правил вилучення корисних копалин із їх родовищ (покладів), а саме: їх видобування без спеціального дозволу на користування надрами, а також за відсутності спеціального акту, що засвідчує гірничий відвід, та без затвердженого проекту планів гірничих робіт, геологічного вивчення та охорони надр та затвердженого у встановленому законом порядку проекту відведення земель; експлуатацію родовищ корисних копалин з порушенням екологічних вимог проектів та планів розробки, без проходження обов`язкової екологічної експертизи; самовільне розширення меж територій родовищ; здійснення під виглядом дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин промислового видобування корисних копалин тощо.

Видобування корисних копалин передбачає дії, які полягають у вилученні з родовищ корисних копалин будь-яким способом.

Незаконне видобування корисних копалин - це здійснення їх видобування без відповідного дозволу, а тому склад злочину вважається закінченим з початку незаконного видобування корисних копалин незалежно від добутих корисних копалин чи їх кількості.
З об`єктивної сторони незаконне видобування бурштину-сирцю полягає у вилученні його з надр в результаті їхньої розробки та проводиться шляхом знімання верхнього шару ґрунту або вимивання водою під тиском із застосуванням технічних засобів.

Тому враховуючи вищенаведене суд зазначає, що визначена досудовим органом правова кваліфікація за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 240 КК України, як закінчений замах на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення не відповідає обставинам справи та доказам які досліджені в судовому засіданні і знаходяться в матеріалах кримінального провадження .

Відповідно до положень ст. 62 Конституції особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути підданою покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

У відповідності до ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, а виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

З огляду на наведене, жодний доказ, наданий стороною обвинувачення як сам по собі, так і в сукупності з іншими, не дає достатніх підстав з точки зору їх достатності та взаємозв`язку стверджувати поза розумним сумнівом про винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 240 КК України .

Доводи прокурора про те, що в ході судового розгляду було підтверджено факт закінченого замаху на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення що, на його думку, свідчить про наявність у діях обвинуваченої складу інкримінованого їй кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 240 КК України , є неспроможними та не відповідають обставинам вчиненого кримінального правопорушення та доказам дослідженим в судовому засіданні.

Згідно з принципом безпосередності дослідження показань, речей та документів, закріпленого ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження отримує усно.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу.

При цьому, як видно з показань обвинувачених, які вони дали суду, що вони за допомогою мотопомпи та приладдя до неї здійснювали розмивання ґрунту та добули каміння схоже на бурштин, що також стверджується протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього, а тому з урахуванням положень ст. 23 КПК України суд позбавлений можливості засудження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за пред`явленим їй обвинуваченням у зв`язку з недоведеністю наявності в її діях складу інкримінованого їй правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 240 КК України, а тому вважає виправдати обвинувачених на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеності наявності в діянні обвинувачених складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 240 КК України .

Крім того, слід зазначити, що вийти за межі висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації суд не може, оскільки правова кваліфікація за ч.2 ст. 240 КК України погіршує становище особи, а згідно з положеннями ч.3 ст. 337 КПК України суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Речові докази по даному кримінальному провадженню підлягають поверненню, у відповідності до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 368, 370, 371, 373, 374, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеності наявності в діянні обвинувачених складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 240 КК України.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме: мотопомпа марки «ODWERK», пожежний рукав довжиною 20 метрів, металева насадка «шрайбер», шланг забірник, 2 сачки, 2 лопати, металеву палицю та відро з камінням схожим на бурштин, які знаходяться на зберіганні в Олевському ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області повернути ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Житомирської області через Олевський районний суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1