Справа № 487/1071/18
Провадження № 1-кс/487/812/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2018 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про відвід прокурора ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ :
02.04.2018 року захисник ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 із заявою про відвід прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №000891 від 02.11.2017 року .

В обґрунтування заяви про відвід прокурора захисник зазначила, що у даному кримінальному провадженні процесуальне керівництво здійснюється групою прокурорів, серед яких, зокрема, прокурор відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 .

12.12.2017 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.03.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку відсторонення ОСОБА_3 від посади Голови Галицинівського сільської ради Вітовського району Миколаївської області. Не зважаючи на це, а також на те, що орган досудового розслідування було змінено на Заводський ВП ГУНП в Миколаївській області, прокурор ОСОБА_5 погоджує старшому слідчому СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 клопотання про відсторонення ОСОБА_3 від посади, яке надійшло до суду 06.03.2018 року.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.03.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання. Не дочекавшись повного тексту ухвали, прокурор ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу. Такі дії прокурора, на думку сторони захисту свідчать про його особисту зацікавленість виключно у відстороненні ОСОБА_3 від посади, оскільки будь-яких інших процесуальних дій, спрямованих на повне, об`єктивне та неупереджене досудове розслідування, прокурор не вчиняє.

Крім того, захисник зазначає, що прокурор ОСОБА_5 систематично, свідомо порушує принцип презумпції невинуватості щодо підозрюваного ОСОБА_3 шляхом висловлювань про його винуватість у клопотаннях про відсторонення, апеляційних скаргах та під час виступів у суді.

Також, захисник посилається на те, що прокурор ОСОБА_5 мешканець с. Галицинівка, є близьким другом ОСОБА_8 , який був конкурентом ОСОБА_3 на виборах сільського голови і програв йому, є хрещеним сином ОСОБА_9 , який у свою чергу є рідним братом депутатів Галицинівської сільради ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які є близькими друзями батьків прокурора ОСОБА_5 , а він сам є кумом сина депутата ОСОБА_12 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримала заяву про відвід прокурора та посилаючись на п.3 ч.1 ст. 77 КПК України, просила задовольнити заяву. На підтвердження викладених у заяві обставин надала копії клопотань та апеляційної скарги за підписом ОСОБА_5 , ухвал слідчих суддів, скріншоти сторінок ОСОБА_13 і Інтернет мережs Facebook та публікація інтерв`ю депутатів ОСОБА_14 та ОСОБА_12 .

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 підтримав заяву про відвід прокурора ОСОБА_5 та підтвердив, що останній народився і виріс у с. Галицинівка, де всі мешканці знають один одного. Просив задовольнити заяву.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід. Зазначив, що не він не його родичі не мають будь-якої зацікавленості у цій справі. Дійсно він народився і виріс у с. Галицинівка, але тривалий час там не проживає. Знайомство з мешканцями села жодним чином не впливає на прийняття ним процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні та не може свідчити про його упередженість. Просив відмовити у задоволенні заяви про відвід.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Статтею 77 КПК України передбачені обставини, що виключають участь прокурора у кримінальному провадженні.

Зокрема п.3 ч.1 ст.73 КПК України, на який посилається захисник передбачено, що прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Так, в судовому засіданні встановлено, що прокурор ОСОБА_5 здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №000891, в ході досудового розслідування якого ОСОБА_3 12.12.2017 року повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України.

В судовому засіданні прокурор не заперечував факт народження та проживання до 2010 року в с. Галицинівка Вітовського району Миколаївської області та знайомство з мешканцями села, в тому числі з сином депутата ОСОБА_12 .

Проте, зазначені факти не можуть беззаперечно свідчити про упередженість ОСОБА_5 та його особисту заінтересованість або його близьких родичів чи членів сім`ї в результатах кримінального провадження. Так, доводи сторони захисту про здійснення депутатами Галицинівської сільської ради підприємницької діяльності, якій заважає ОСОБА_3 , є лише припущеннями, які не підтверджені доказами, в тому числі щодо причетності (заінтересованості) до цієї діяльності ОСОБА_5 або його близьких родичів.

Таким чином, на думку слідчого судді, такі сумніви сторони захисту в неупередженості прокурора ОСОБА_5 є не обґрунтованими.

Твердження сторони захисту щодо повідомлення ОСОБА_8 про час розгляду слідчим суддею клопотань про відсторонення ОСОБА_3 від посади, є необґрунтованими, оскільки не надано доказів, що саме прокурор повідомляв зазначену особу про судової засіданні, та крім того, право на отримання в суді інформації про дату, час і місце судового засідання передбачено засадами гласності і відкритості судового провадження (ст.. 27 КПК України).

Посилання захисника на упередженість прокурора у зв`язку з погодженням ним клопотання слідчого ОСОБА_7 про відсторонення ОСОБА_3 від посади, в той час як вказаний слідчий не є уповноваженим на здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також на безпідставне внесення 02.03.2018 року до ЄРДР за №0000060 аналогічних відомостей про кримінальне правопорушення та звернення до Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про тимчасовий доступ до документів, - є безпідставними, оскільки вказані обставини не є предметом даного розгляду. Так, повноваження слідчого ОСОБА_7 перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання про відсторонення від посади, а підстави для внесення до ЄРДР №0000060 в рамках розгляду клопотань у даному кримінальному провадженні.

Щодо доводів захисника про упередженість прокурора ОСОБА_5 , яка виразилась у порушенні ним презумпції невинуватості підозрюваного, закріпленої у ст.. 17 КПК України, ст.. 62 Конституції України, п.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 62 Конституції України, статтею 17 КПК України, та п.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип презумпції невинуватості. В кожному судовому переслідуванні презумпція невинуватості покладає тягар доказування на обвинувачення: це означає, що обвинуваченого не можна змушувати свідчити проти себе і обвинувальний вирок має спиратися на докази. Водночас, за умови існування певних гарантій, немає абсолютної потреби заперечувати можливість робити припущення на підставі окремих фактів справи або спрямованої обвинуваченому вимоги пояснити якусь конкретну обставину. Однак презумпція невинуватості має виражатися і в заява офіційних осіб, які виступають в ході судового процесу, і в діях судді в ході судового розгляду, і в ставленні до особи після винесення виправдувального вироку чи припинення провадження у справі.

Слідчий суддя приймає до уваги посилання сторони захисту на практику Європейського Суду з прав людини у справах щодо порушення статті 6 Конвенції, але звертає увагу, що у деяких справах, на які посилається захисник, Суд дійшов висновку про відсутність порушення презумпції невинуватості (наприклад, «Daktaras v Lithuania» 42095/98, 10 жовтня 2000р. п.44,45, «Allen v UK» 25424/09, 12 липня 2013 р., та інші), а у деяких порушення презумпції невинуватості встановлено у ставленні до особи після винесення виправдувального вироку чи припинення провадження у справі.

Разом з цим, слідчий суддя приходить до переконання, що вислови прокурора відносно винуватості ОСОБА_3 до встановлення цього відповідно до закону, не можуть беззаперечно свідчити про упередженість прокурора.

Так, в рішенні Європейського Суду з прав людини «Priebke v Italy» 48799/99, 5 квітня 2001 р. зазначено, що гарантії незалежності та неупередженості, які містяться в статті 6 Конвенції, стосуються тільки судових органів, що вповноважені ухвалювати вироки про засудження в кримінальному порядку і не стосуються ... представника прокуратури, який, зокрема, є однією із сторін змагальної судової процедури.
Отже формулювання вжиті прокурором у клопотаннях, апеляційних скаргах, а також в усних заявах під час судових розглядів не можуть свідчити про упередженість прокурора, а є лише мовними зворотами, спрямованими на виконання прокурором своїх повноважень для виконання завдань кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що сумніви сторони захисту у неупередженості прокурора ОСОБА_5 є не обґрунтованими, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про відвід прокурора.

Керуючись ст.ст. 77, ст. 81 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви заяву захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про відвід прокурора ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1