Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6955/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

скаржника ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м.Черкаси в режимі відеозв`язку скаргу ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 31.07.2017 року по закриття кримінального провадження № 0001099 від 10.04.2017 року , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 31.07.2016 про закриття кримінального провадження № 0001099.

В обґрунтування скарги вказує, що 17.08.2017 року він під розписку отримав копію оскаржуваної постанови.

Вважає незаконною постанову слідчого СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 31.07.2017 про закриття кримінального провадження № 0001099 від 10.04.2017, оскільки вчинення слідчим ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні неправомірних дій та правової бездіяльності призвело до порушення засад кримінального провадження, передбачених ст..ст. 7-11,131,223 КПК України, порушення процесуальних прав потерпілого, передбачених ч. 1, 2 ст. 56 КПК України, до неповноти досудового розслідування, а також порушення потерпілим процесуальних строків на оскарження постанови, у зв`язку з чим просить поновити строк на оскарження постанови.

Вважає, що наведені слідчим мотиви та обставини, що формулюють висновок з приводу того, що твердження потерпілого не відповідають дійсності і спростовуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, є правовим наслідком неповноти досудового розслідування, яке проводилося слідчим без вчинення слідчо-розшукових дій, збирання та фіксації доказів по справі. Так, слідчий свідомо, з метою викривлення відомостей заяви про злочин, в оскаржуваній постанові навіть не зазначає суті злочину. Слідчим не з`ясовано походження процесуальних документів, які вказують та підтверджують порушення права особи на захист у кримінальній справі № 1-1/11 в частині проведення слідчих дій без участі захисника, участь якого визнана законом обов`язковою. Також, неспростованим залишено факт застосування до ОСОБА_6 фізичного насильства, який підтверджується висновком судмедексперта № 1196 від 24.07.2007 щодо тілесних ушкоджень.

Посилання слідчого з приводу питання правомірності дій працівників правоохоронних органів і суду Російської Федерації на території РФ є компетенцією Російської Федерації, є невиконанням та небажанням органу досудового розслідування вчинити певні процесуальні дії щодо розслідування протиправних дій стосовно громадянина України, українця.

Скаржник звернув увагу суду на те, що відомості викладені у оскаржуваній постанові не містять жодного посилання на джерело їх отримання. Оскаржувана постанова за своїм змістом засвідчує, що слідчий, діючи упереджено до потерпілого, цілком і повністю проігнорував засади кримінального провадження, не проводячи жодного досудового розслідування заявлених фактів злочину, вдався до зловживання правами слідчого, створює умови для уникнення винними відповідальності.

За наведених обставин просить визнати неповноту досудового розслідування кримінального провадження № 0001099 від 10.04.2017 та скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 31.07.2017 року по закриття кримінального провадження № 0001099 від 10.04.2017 року, зобов`язавши відновити досудове розслідування.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_6 скаргу підтримав.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_5 заперечували проти задоволення скарги.

Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_6 , пояснення прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0001099 від 10.04.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора, про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України слідчий суддя суддя першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом прокуратури Черкаської області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001099 від 10.04.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.03.2008 до апеляційного суду Черкаської області скеровано обвинувальний висновок стосовно ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 187 ч. 4, ст. 115 ч. 2 п. п. 6, 12, 13, ст. 15 ч. 2, ст. 115 ч. 2 п. п. 9, 12, 13 КК України, за наслідками розгляду якого ОСОБА_6 визнано винним та засуджено до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.12.2011 вирок суду апеляційної інстанції залишено без змін.

Допитаний в якості потерпілого у кримінального провадження № 0001099 ОСОБА_6 вказав, що під час досудового слідства та судового розгляду кримінальної справи № 1-1/11 органом розслідування та судом допущено ряд порушень вимог КПК України в редакції 1960 року, внаслідок чого у діях працівників правоохоронних органів та суду вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України, зокрема: 27.09.2007 та 25.11.2008 була проведена слідча дія без захисника, а саме відібрання зразків крові, під час якої ОСОБА_6 надати добровільно зразки крові відмовився, а в подальшому 05.12.2008 слідчим примусово без участі захисника відібрано зразки крові; очна ставка проведена в серпні 2007 року між ним та ОСОБА_7 без захисника; постанова про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 винесена без участі захисника та самого обвинуваченого; 03.10.2010 та 26.03.2010 проведені судові засідання без захисника.

В ході розслідування слідчим встановлено, що наведені твердження потерпілого не відповідають дійсності і спростовуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: за результатами огляду матеріалів кримінальної справи № 1-1/11 та документів, які маються у ній встановлено що, в ході розслідування кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 слідчим в особливо важливих справах прокуратури Черкаської області ОСОБА_8 26.07.2017 винесена постанова про відібрання експериментальних зразків крові в обвинуваченого ОСОБА_9 з метою проведення судово-медичної експертизи ДНК-аналізу, однак обвинувачений ОСОБА_9 відмовився добровільно надавати їх.

Після направлення обвинувального висновку стосовно ОСОБА_6 до апеляційного суду Черкаської області для розгляду по суті, рішенням вказаного суду від 13.11.2008 органу розслідування доручено проведення судової молекулярно-біологічної експертизи. З метою виконання судового доручення слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_8 25.11.2008 винесено постанову про відібрання експериментальних зразків крові, однак обвинувачений ОСОБА_6 добровільно відмовився надати зразки крові, про що складений відповідний акт. В подальшому, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 на протязі всього досудового слідства відмовлявся надавати зразки крові для їх подальшого дослідження вказаним слідчим 05.12.2008 винесено постанову про примусове відібрання експериментальних зразків крові та у приміщенні санітарної частини за участі двох понятих в обвинуваченого ОСОБА_6 здійснено примусове відібрання зразків крові.

Вироком апеляційного суду Черкаської області від 20.04.2011 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.12.2011 надано оцінку доказам, у тому числі документам, які вказують на проведення слідчих дій із ОСОБА_6 . Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ під час розгляду касаційних скарг ОСОБА_6 в судовому рішенні зазначено, що суд повно і всебічно перевірив зібрані у справі докази, в тому числі, протокол очної ставки між від 21.07.2007 між потерпілою ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_6 , дав їм правильну юридичну оцінку та у відповідності до вимог кримінально-процесуального закону постановив законний та обґрунтований вирок.

З приводу посилань потерпілого ОСОБА_6 про те, що 03.10.2010 та 26.03.2010 були проведені судові засідання без захисника, аналізом матеріалів кримінальної справи № 1-1/11 та документів, які маються у ній слідчим встановлено наступне, що посилання засудженого та захисника ОСОБА_11 в касаційних скаргах на те, що судом було порушено право підсудного на захист, у зв`язку з тим, що 03.03.2010 та 26.03.2010 в судовому засіданні була відсутня захисник ОСОБА_12 є безпідставними. В судовому засіданні, в тому числі і у зазначені дні, захист інтересів ОСОБА_6 здійснював захисник ОСОБА_11 , який є адвокатом.

Судом касаційної інстанції надана оцінка обставинам проведення 03.10.2010 та 26.03.2010 судових засідань без участі захисника, що і було безпосереднім предметом касаційної скарги.

Дослідженням матеріалів кримінальної справи № 1-1/11 та документів, які маються у ній встановлено що, постанова про обрання запобіжного заходу, винесена Придніпровським районним судом м. Черкаси 09.07.2017, ОСОБА_6 була оголошена, порядок та строк її оскарження роз`яснений, про що свідчить його підпис, а тому його доводи про істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону судом, чим, як наслідок було порушено його право на захист, не знайшли свого підтвердження.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001099 здійснювалося за фактом порушення права на захист окремими працівниками правоохоронних органів Черкаської області ч. 1 ст. 374 КК України, а обставини застосування незаконних методів слідства працівниками правоохоронних органів Черкаської області не є предметом досудового розслідування вказаного кримінально провадження, але в матеріалах кримінальної справи № 1-1/11 містяться висновки судово-медичних експертиз № 1196 від 24.07.2007 та № 1196 від 30.11.2007, що вказує на проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , у тому числі додаткової, на предмет встановлення тілесних ушкоджень, їх локалізації, механізму утворення, тощо.

Із змісту вироку апеляційного суду від 20.04.2011 вбачається, що доводи потерпілого ОСОБА_6 про застосування до нього насильства працівниками міліції були перевірені у встановленому законом порядку та винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи щодо працівників Придніпровського РВ УМВС в Черкаській області у зв`язку із відсутністю в їх діях ознак злочинів, передбачених ст.ст. 364, 365, 373 КК України.

Питання правомірності дій працівників правоохоронних органів і суду Російської Федерації на території Російської Федерації є компетенцією Російської Федерації на підставі ст. 1 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року (в рамках країн СНД), відповідно до якої громадяни кожної з Договірних Сторін, а також інші особи, що проживають на її території, мають право вільно і безперешкодно звертатися до суду, прокуратури й інших установ других Договірних Сторін, до компетенції яких відносяться цивільні, сімейні і кримінальні справи (далі - установи юстиції), можуть виступати в них, подавати клопотання, пред`являти позови і здійснювати інші процесуальні дії на тих же умовах, що і громадяни цієї Договірної Сторони.

Таким чином, враховуючи наведене, слідчий дійшов до висновку про те, що об`єктивних даних, які б вказували на вчинення протиправних дій працівниками правоохоронних органів Черкаської області відносно ОСОБА_6 не встановлено, а доводи потерпілого не ґрунтуються на фактичних обставинах кримінального провадження і свого підтвердження не знайшли.

За результатами досудового розслідування постановою старшого слідчого СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 31.07.2017 року кримінальне провадження № 0001099 від 10.04.2017 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю у діях працівників правоохоронних органів Черкаської області відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України.

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що всебічним, повним та неупередженим дослідженням всіх обставин кримінального провадження у їх сукупності, безпосередньою оцінкою показань та інших матеріалів провадження, аналізом судових рішень та матеріалів кримінальної справи № № 1-1/11 слідчим законно, мотивовано та обґрунтовано винесено постанову про закриття кримінального провадження, а тому у слідчого судді немає жодних об`єктивних підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 від 21.08.2017 року, що прийнята судом 23.08.2017 року.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 2, 3, 60, 113-116, 214, 303-309, 310, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В скарзі ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 31.07.2017 року по закриття кримінального провадження № 0001099 від 10.04.2017 року - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1