Справа № 136/1466/17
провадження №1-кп/136/158/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець обвинувальний акт та Угоду про визнання винуватості від 15.09.2017 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236 від 18.08.2017 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта неповна середня, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, має троє неповнолітніх дітей, раніше не судимої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

з боку захисту

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне зберігання бойових припасів, незаконно, без відповідного дозволу, зберігала в домогосподарстві, де вона проживає, яке розташоване у АДРЕСА_1 , у вітальній кімнаті та на горищі будинку у шкіряній сумці об`єкти у вигляді бойових припасів у кількості 22 штуки, які 06.09.2017 працівниками Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області, були вилучені на підставі ухвали Липовецького районного суду від 06.09.2017.
Згідно висновку експерта №403 від 12.09.2017 року 22 патрона, вилучені у під час проведення обшуку у АДРЕСА_1 , є бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї - автоматними патронами калібру 5,45*39 мм, зразку 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АК-74, РПК-74»).
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Разом з обвинувальним актом до суду подано Угоду про визнання винуватості укладену 15.09.2017 між начальником Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. 468, 469, 472 КПК України.
Згідно умов даної угоди, прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.263 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання, встановивши їй іспитовий строк тривалістю в 1(один) рік та покласти на неї обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Судом враховано ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, від яких потерпілих немає, особу винної, а саме: ОСОБА_3 раніше не судима; на утриманні має троє неповнолітніх дітей; на обліку в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на наведене та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд вважає, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , а саме: незаконне зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а отже її дії вірно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.1 ст.263 КК України.

Переконавшись, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження укладеної між прокурором та обвинуваченою угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості виду та міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до правил ст.100, 124 КПК України.

В ході досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.314, 368, 370, 374, 376, 394, 468, 469, 472-476 КПК України, ст.12, 65-67 КК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 15.09.2017 між начальником Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000236 від 18.08.2017.
ОСОБА_3 у визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 15.09.2017 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 у від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 у наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази, що перебувають на зберіганні у кімнаті речових доказів Липовецького ВП Немирівського ВП ГУ НП у Вінницькій області, знищити.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні втрати на залучення експерта в розмірі 790 (сімсот дев`яносто) грн.. 96 коп.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Після проголошення вироку його копію негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1