Справа № 206/1173/18
Провадження № 1-кс/206/94/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.03.2018 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Самарського ВП Дніпровського ВП ГУ НП України в Дніпропетровській області
ВСТАНОВИВ
02.03.2018 ОСОБА_2 звернулась до слідчого суддіСамарського районного суду м. Дніпропетровська на бездіяльність Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за відповідною заявою, в порядку ст. 214 КПК України, про вчинення кримінального правопорушення, яке полягає у невиконанні ОСОБА_3 рішення суду, що містить ознаки злочину, передбаченого ст. 382 КК України. За результатами розгляду скарги, заявник просила зобов`язати Самарський ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про скоєне правопорушення.
В той же час, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Так, главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження.
В той же час, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які полягають, зокрема, у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Початок обчислення строку на оскарження залежить від предмета скарги: строк подання скарги на постанову слідчого, прокурора починається з дня отримання особою її копії, а строк оскарження інших рішень, дій або бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності.
Отже, при оскарженні бездіяльності, обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії (п. 5 Інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 №1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування»).
Так, заявник оскаржує бездіяльність Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою, в порядку ст. 214 КПК України, про вчинення кримінального правопорушення, а тому строк на її оскарження починається з моменту вчинення такої бездіяльності.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Як вбачається з матеріалів долучених до скарги, а також безпосередньо із самої скарги, 31.07.2017 за № 3045 працівниками Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області було зареєстровано повідомлення про внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення за злісне ухилення від виконання рішення суду боржника ОСОБА_3 . Вказане повідомлення було підписано та подано державним виконавцем на підставі невиконаних виконавчих листів за рішеннями суду про стягнення сум на користь ОСОБА_2 12.01.2018 заявник письмово звернулась до Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області з заявою про надання інформації щодо повідомлення, зареєстрованого 31.07.2017, на що 12.02.2018 остання отримала відповідь Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області про відсутність підстав для внесення відомостей в ЄРДР, про що на адресу виконавчої служби раніше було надано письмову відповідь.
В той же час, згідно ст. 214 КПК відомості повинні були бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань не пізніше 01.08.2017, отже строк бездіяльності необхідно обчислювати з 02.08.2017, тобто з дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим/прокурором відповідної дії.
Однак, як вбачається безпосередньо із самої скарги, остання підписана 02.03.2018, тобто з порушенням відповідного строку на оскарження.
В той же час, за змістом п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України питання про поновлення пропущеного строку передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України слідчий суддя вирішує лише за клопотанням чи заявою особи, яка звернулася зі скаргою.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги відсутність заяв/клопотань про поновлення пропущеного строку, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником при зверненні до суду із даною скаргою, пропущено передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України строк на оскарження бездіяльності Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області, в зв`язку із чим, скарга підлягає поверненню. Окрім того, враховуючи той факт, що відомості про кримінальне правопорушення не були внесені до ЄРДР, при цьому, заявник відповідної заяви/повідомлення про кримінальне правопорушення до Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області не надавала, то відповідно заявник не набула статусу особи, яка має право подавати скаргу на дії та/або бездіяльність осіб, до яких вона не зверталась із відповідним клопотанням що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, також, є підставою для повернення скарги.
В свою чергу, суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі, й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 303-307, 369-372 КПК України, -
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Самарського ВП Дніпровського ВП ГУ НП України в Дніпропетровській області повернути.
Копію ухвали про повернення скарги разом зі скаргою та доданими до неї документами надіслати заявнику.
Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1