печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , за участю захисників підозрюваного ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Печерського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на власність підозрюваного ОСОБА_6 та на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_8 . В обґрунтування клопотання посилається на те, що Головним слідчим управлінням НП України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0004165, зареєстрованому 09.04.2015 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України. Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України. 06.07.2017 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю РФ, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , пред`явлено повідомлення про підозру у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення. Вина підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами. Слідчий вказує на те, що необхідність звернення до слідчого судді з клопотання про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 (на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя підозрюваного ОСОБА_6 ) викликано тим, що вчиненим ним злочином завдано збитки ВАТ «Мінський автомобільний завод» управляюча компанія холдингу «БЕЛАВТОМАЗ» на суму 137 700 000,00 грн. та потерпілою стороною ВАТ «МАЗ» заявлено цивільний позов у рамках даного кримінального провадження, крім того санкція статті 190 частини 4 КК України передбачає конфіскацію майна, тому з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та конфіскації майна, як виду покарання є необхідність в арешті його майна. Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, з викладених в ньому обставин, просив задовольнити. Адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання у повному обсязі, посилались на його необґрунтованість, в задоволенні клопотання про арешт майна просили відмовити. Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію своїх адвокатів у повному обсязі, в задоволенні клопотання про арешт майна просив відмовити. Слідчий суддя, вивчивши клопотання, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням НП України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0004165, зареєстрованому 09.04.2015 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України. Слідчий в своєму клопотанні просить накласти арешт на власність підозрюваного ОСОБА_6 та на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя підозрюваного ОСОБА_6 . ОСОБА_8 з метою забезпечення відшкодування завданої шкоди внаслідок кримінального правопорушення та виду покарання у вигляді конфіскації майна. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України (в редакції від 27 лютого 2016 року) арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Відповідно до п. п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти арешт з метою уникнення негативних наслідків. Враховуючи викладене мотивування клопотання, прокурор в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні. Слідчим суддею не встановлено правової підстави для накладення арешту на власність підозрюваного ОСОБА_6 та на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_8 . Згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту, та відповідно накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження. З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення не доведено необхідності у накладенні арешту, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 про арешт майна залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали буде проголошено 22.11.2017 року о 13-50 год..
Слідчий суддя ОСОБА_1