Провадження №: 1-кп/752/593/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.04.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаркушинці, Миргородського р-ну, Полтавської обл., українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, іденттифікаційний номер НОМЕР_1
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України
за участю:
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 15.09.2017 року приблизно о 18 годині 15 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Kangoo" н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по сухому, чистому, асфальтобетонному дорожньому покриттю крайньої лівої смуги проїжджої частини вул. М. Грінченка, зі сторони вул. Боженка, в напряму пров. Р. Лужевського, в м. Києві, зі швидкістю приблизно 70 км/год., наближаючись до буд. № 18, який розташований по вул. М. Грінченка в м. Києві, не вибрав безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки, перевищив максимально дозволену швидкість руху, будучи неуважним, не правильно зреагував на зміну дорожньої обстановки, в результаті чого здійснив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля у задню частину автомобіля марки «Volkswagen Golf» н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 , від чого остання здійснила наїзд в задню частину стоячого попереду неї автомобіля марки «Mazda Tribute» н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_8 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, у водія автомобіля марки «Volkswagen Golf» н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку експерта № 1505/Е від 17.10.2017 року на момент звернення за медичною допомогою 15.09.2017 року мали місце такі тілесні ушкодження:
- забійна рана верхньої повіки правого ока та надбрівної дуги з сипцем на повіках правого ока;
- закрита хребетно-спинно-мозкова травма у вигляді забою спинного мозку на рівні 5-6 шийних хребців, посттравматичної протрузії (кили) міжхрєбцеви`х дисків між 5-6 та 6-7 шийними хребцями з наявністю секвестру (ядро міжхребцевого диска) вліво в спинномозковому каналі та лівому корінцевому отворі (5-6 шийних хребців) зі здавленням спинного мозку на цьому рівні.
Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставині справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони дією тупого предмету (тів), могли утворитись в термін та за обставин, вказаних у постанові, тобто 15.09.2017 року, при транспортній травмі (травма в салоні автомобіля, що рухався при зіткненні його з перешкодою).
Таким чином, між подіями транспортної травми від 15.09.2017 року та отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , є прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Морфологічні властивості виявлених ушкоджень спинного мозку та шийного відділу хребта дозволяють стверджувати, що вказана закрита хребетно-спинно-мозкова травма за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості.
Порушення водієм ОСОБА_3 , вимог п.п. 2.3 б), 12.1. 12.4 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками у виді отримання ОСОБА_5 середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, повністю визнав вищенаведені обставини і пояснив, що він 15.09.2017 року приблизно о 18 годині, керуючи автомобілем марки «Renault Kangoo" н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по крайній лівій смузі проїжджої частини вул. М. Грінченка, зі сторони вул. Боженка, в напряму пров. Р. Лужевського, в м. Києві, наближаючись до буд. № 18, який розташований по вул. М. Грінченка в м. Києві, відволікшись від керування транспортним засобом та не дотримавшись безпечної дистанції та здійснив зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen Golf» н.з. НОМЕР_3 як в подальшому виявилось під керуванням водія ОСОБА_5 . Пояснив, що шкоду, завдану потерпілій, він не відшкодував. Заявив клопотання про застосування до нього п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має на утриманні неповнолітню дитину та не позбавлений батьківських прав.
Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 15.09.2017 року приблизно о 18 годині, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf» н.з. НОМЕР_3 , рухаючись по крайній лівій смузі проїжджої частини вул. М. Грінченка та проїхавши регульоване перехрестя з вул. Кіровоградською на зелений миготливий сигнал світлофора у дзеркало заднього виду побачила як водій автомобіля «Renault Kangoo" н.з. НОМЕР_2 , яким в подальшому виявився ОСОБА_3 , на великій швидкості наближався до її транспортного засобу. Оскільки автомобілі, що рухались попереду зменшували швидкість перед пішохідним переходом, вона застосовуючи гальмування також зменшувала швидкість її транспортного засобу. В цей час, у дзеркалі заднього виду вона побачила як автомобіль «Renault Kangoo" н.з. НОМЕР_2 , не здійснюючи гальмування, на великій швидкості наближався до її транспортного засобу та здійснив з ним зіткнення. Після зіткнення, приїхала карета швидкої та її забрали до лікарні. Обвинувачений жодного разу із пропозицією допомоги не звертався, матеріальну та моральну шкоду не відшкодував.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, потерпілої визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає.
Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю доведена.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки та ступінь тяжкості вчиненого злочину, тяжкість спричинених потерпілій наслідків, а також те, що ОСОБА_3 жодним чином не відшкодував потерпілій ОСОБА_5 завдану матеріальну та моральну шкоду, та під час судового провадження не проявив бажання та готовність її відшкодувати, дані про особу ОСОБА_3 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, ніде не працює, та приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі.
Враховуючи грубе порушення ПДР України, тяжкість наслідків, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому додаткового покарання, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.
Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_3 .
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного початку відбуття покарання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Розглядаючи клопотання ОСОБА_3 про застосування до нього п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд приходить до наступного висновку.
07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року № 1810-VІІІ.
Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Оскільки, як було встановлено під час судового розгляду ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України 15.09.2017 року, тобто після набрання чинності 07.09.2017 року Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року № 1810-VІІІ, на нього не поширюється дія даного Закону.
У зв`язку з чим, у клопотанні ОСОБА_3 про застосування до нього п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» необхідно відмовити.
Цивільний позов по провадженню не заявлений.
Долю речових доказів та судових витрат вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 3 роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного початку відбуття покарання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
У клопотанні ОСОБА_3 про застосування до нього п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.
Судові витрати за проведення судово-медичної експертизи №1505/Е від 19.10.2017 в сумі 1796,90 грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.
Речові докази: автомобіль марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_2 , який передано на зберігання ОСОБА_3 повернути власнику. Речові докази, що знаходяться в матеріалах провадження залишити на зберігання в матеріалах провадження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя