Справа №359/7675/2017
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законних представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представника служби у справах дітей ОСОБА_10 ,

представника ювенальної превенції ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в м.Борисполі Київської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 11 класу Великоолександрівської ЗОШ 1-ІІІ ступенів, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.1 ст.122, ч.2 ст.185 КК України

та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня Київського професійного будівельного ліцею №27, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2016 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_8 разом із своїми знайомими ОСОБА_12 та ОСОБА_9 перебували в АДРЕСА_4 . В цей час по даній вулиці на велосипеді рухався ОСОБА_13 , побачивши якого ОСОБА_8 згадав свою образу з приводу того, що останній чіплявся до його знайомої дівчини.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , наблизився до потерпілого ОСОБА_13 та наніс один удар кулаком в обличчя від якого останній впав з велосипеду на асфальт. Після чого продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 наніс не менше одного удару по тулубу ОСОБА_13 , який в той час знаходився на асфальтовому покритті вулиці Маяковського в с.Велика Олександрівка Бориспільського району, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді крайового перелому дистального кінця діалізу лівої променевої кістки із незначним зміщенням кісткових уламків які відповідно до висновку експерта №30 від 17.03.2016 року за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Також встановлено, що 01 червня 2016 року близько 01 години ОСОБА_8 , діючи спільно та за попередньою змовою із ОСОБА_9 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибули до домоволодіння, належного ОСОБА_14 , розташованого за адресою АДРЕСА_5 . Переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає і їх дії носять таємний характер, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, зайшли на територію вказаного домоволодіння, де виявили автомобіль марки ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_15 , з якого вирішили викрасти колеса.
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 , у відчиненому багажному відділенні автомобіля ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_2 взяли люлькові ключі та домкрат. Використовуючи домкрат та люлькові ключі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 демонтували із вказаного автомобіля три колеси з дисками, з яких два марки Росава 175/70 R13 та одне колесо марки Frigo 175/70 R13. Крім цього з багажного відділення автомобіля ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 викрали запасне автомобільне колесо марки Росава 175/70 R13. Загальна вартість викрадених у ОСОБА_15 автомобільних коліс складає 651 грн. Разом із викраденим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишили територію вищевказаного належного ОСОБА_14 домоволодіння, а викраденим розпорядились на власний розсуд.
Допитаний в ході судового розгляду неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини кримінального провадження як вони викладені в обвинувальному акті. Він підтверджує, що гуляв зі своїми товаришами в с.Велика Олександрівка, де побачив потерпілого ОСОБА_16 , який їхав на велосипеді хотів з ним поговорить. Хлопці знали, що він хоче розібратися з ОСОБА_16 , який чіплявся до його дівчини. Він зупинився, перегородив потерпілому дорогу, який почав набрати швидкість, і потерпілий впав, а він наніс йому декілька ударів руками. Він також підтверджує, що разом зі ОСОБА_17 ходив шукав якогось металу, щоб заробити коштів. ОСОБА_17 повідомив, що є будинок, в якому ніхто не проживає. Коли прийшли за вказаною адресою, побачили, що ворота зачинені, обійшли з іншого боку та побачили у дворі автомобіль, вирішили зняти колеса. ОСОБА_17 знімав колеса,він допомагав йому їх нести. На Бориспільській трасі, побачивши, що до ОСОБА_17 піді їхав автомобіль поліції, злякався, кинув колеса та втік. Йому відомо, що ОСОБА_17 домовився з потерпілим про відшкодування шкоди. Він шкодує, що так сталось. Заяву про застування до нього Закону України «Про амністію» у 2016 році підтримує.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому йому злочині повністю визнав, дав показання, аналогічні показанням ОСОБА_8 , у скоєному щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_15 , допитаний в судовому засіданні суду показав, що залишив автомобіль на подвір`ї своєї тещі в АДРЕСА_5 . Дізнався в червні, що в нього з машини зняли три колеса та викрали одну запаску. Знає, що теща була в цей час вдома, чула, що на дворі відбувається, але в силу віку не з будинку не виходила. Працівниками поліції колеса йому повернуті, колеса були не нові, він їх оглядав та впізнав. Цивільний позов він не заявляв, тому що родичі ОСОБА_17 відшкодували йому завдані збитки. Претензій до обвинувачених не має.
За згодою учасників судового провадження, згідно з ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та по епізоду обвинувачення ОСОБА_8 по факту заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження неповнолітньому потерпілому ОСОБА_13 обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_8 , а також по епізоду крадіжки майна потерпілого ОСОБА_15 , обмежився допитом потерпілого та обвинувачених, а також дослідженням матеріалів, щодо речових доказів та матеріалів справи, що характеризують особи обвинувачених.
При цьому судом з`ясовано, що сторони кримінального провадження та потерпілі правильно розуміють зміст цих обставин. Суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного суд приходить висновку,що дії обвинуваченого ОСОБА_18 , які виразились в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодження, тобто тілесному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого, правильно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України.
Дії обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виду та міри покарання, суд враховує тяжкість вчинених ними кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.
Суд також враховує дані про особу обвинувачених, які навчаються, раніше не судимі, не працюють, виховуються в неповних сім`ях, батьками, є раніше не судимими. ОСОБА_8 за місцем навчання та проживання характеризуються позитивно, ОСОБА_9 за місцем проживання характеризується позитивно, а за місцем навчання характеризується незадовільно.
Також суд враховує, що обставини, які обтяжують покарання обвинувачених, передбачені ст.67 КК України, органом досудового розслідування та судом не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 є щире каяття, сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім.
Враховуючи фактичні обставини справи, особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених, суд прийшов до висновку, що підстави для звільнення неповнолітніх обвинувачених від покарання на підставі ст.105 КК із застосування примусових заходів виправного характері відсутні, оскільки неповнолітній ОСОБА_8 після вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України знову вчинив умисний злочин середньої тяжкості, а неповнолітній ОСОБА_9 має незадовільну характеристику за місцем навчання.
Визначаючи вид та міру покарання суд також враховує, що неповнолітні не мають самостійного джерела доходів, навчаються, а отже застосування таких покарань як штраф та виправні роботи є неможливим,і не відповідає ступеню небезпеці вчинених ними злочинів, та що слід призначити покарання у виді позбавлення волі. При цьому вважає можливим призначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_8 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим
Водночас в силу вимог ст.75, 104 КК України, враховуючи, що обвинувачені щиро розкаялась у вчинених злочинах, навчаються, раніше не судимі, вчинили злочини у неповнолітньому віці, можливе їх виправлення без позбавлення волі та звільнення від покарання з випробуванням.
Крім того, відповідно до п. «а» ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк особи визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким, відповідно до ст.12 КК України, а також особи кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.
В зв`язку з чим обвинувачені, які подали заяви про застосування до них Закону України «Про амністію у 2016 році» (а.с.188-189) підлягають звільненню від призначеного покарання у зв`язку з амністією.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися, судові витрати про справі не зазначені.
Речові докази : три колеса Росава 175/70 R13 та одне колесо марки Frigo 175/70 R13. передані на зберігання власнику ОСОБА_15 (а.с.98-99), та в силу вимог ст.100 КПК України підлягають залишенню власнику.
Запобіжний захід на досудовому слідстві обвинуваченим не обирався, підстави для застосування запобіжного заходу відсутні.
Керуючись ст.ст.85,86,100 368,374 КПК України та ст.ст.1,10,13 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити покарання:
- за ч.1 ст.122 КК України 1 рік позбавлення волі;
- за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення полі.
На підставі ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_8 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення полі.
На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
На підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017, звільнити ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання за цим вироком.
Речові докази : три колеса Росава 175/70 R13 та одне колесо марки Frigo 175/70 R13. залишити власнику ОСОБА_15 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченим, їх законним представникам та захисникам, направити потерплим, законному представнику неповнолітнього потерпілого.

Суддя ОСОБА_19 -Лесів