Ухвала

12 лютого 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-3546 ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 27 грудня 2017 року щодо нього,

встановила :

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Однак, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2. ст. 427 КПК України у касаційній скарзі наводяться обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Підстави для скасування або зміни оскаржуваних рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК України при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Подана скарга містить формальні посилання на підстави для скасування судових рішень, ретельний опис подій у провадженні із висновками про їх невідповідність фактичним обставинам кримінального провадження та однобічність судового розгляду, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції. В той же час, у касаційній скарзі не зазначено, які істотні порушення кримінального процесуального закону чи неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність допущено судами при розгляді даного провадження, які можуть бути предметом касаційного розгляду з огляду на ст. 438 КПК України.

Також, засуджений не вказує про конкретні порушення закону, допущені апеляційним судом при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, з огляду на ст. 419 КПК України.

Поміж цього, порушуючи питання про скасування оскаржуваних судових рішень і закриття кримінального провадження, ОСОБА_4 не навів у касаційній скарзі конкретних підстав для закриття кримінального провадження, передбачених у ст. 284 КПК України, а також не обґрунтував належним чином своїх доводів у цій частині.

Крім того, засуджений до касаційної скарги не долучив її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, як це передбачено ч. 6 ст. 427 КПК України.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого.

У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3