АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/287/18 Справа № 171/254/18 Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою прокурора Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2018 року про задоволення клопотання слідчого Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, дітей чи інших осіб на утриманні не має, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,-

встановила:

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2018 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляд тримання під вартою строком до 11 квітня 2018 року.

Визначено розмір застави - двадцять прожиткового мінімуму доходів громадян.

У разі внесення підозрюваним застави, ухвалено покласти нього наступні обов`язки: прибувати по першому виклику до службової особи (слідчого, прокурора, судді) на визначений нею час; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; докласти зусиль до пошуку роботи

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що органом досудового розслідування 13 лютого 2018 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України за № 0000179.

13 лютого 2018 року ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

14 лютого 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

На підставі досліджених в судовому засіданні матеріалів слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Врахувавши те, що ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, офіційного місця роботи, постійного джерела доходу, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, що виразилось у збуті психотропних речовин, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належного виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Розмір застави визначено судом, згідно ч. 4 ст. 182 КПК України.

Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В свій апеляційній скарзі просить ухвалу змінити в частині визначення підозрюваному розміру застави, призначивши ОСОБА_6 заставу в розмірі - шістдесят прожиткових мінімумів доходів громадян.

28 лютого 2018 року до апеляційного суду надійшла змінена апеляційна скарга прокурора, в якій він просить ухвалу слідчого судді від 15 лютого 2018 року скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.04.2018 року, та визначити запобіжний захід у вигляді застави - шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 720 грн.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що визначений судом розмір застави не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду. Так, судом не враховано, що ОСОБА_6 ніде не працює, сім`ї не має, необхідність догляду за ким-небудь в нього відсутня, на життя заробляє шляхом продажу наркотичних засобів та психотропних речовин наркозалежним особам, вчинив тяжкий злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

В ході проведення особистого обшуку підозрюваного, в нього було виявлено грошові кошти в сумі 920 грн., а також психотропні речовини, що підтверджує факт незаконної діяльності останнього зі збуту психотропних речовин.

Вважає, що визначений судом першої інстанції розмір застави не зможе належним чином забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги та надали копію свідоцтва про реєстрацію шлюбу та підтвердження перебування його дружини в стані вагітності, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про законність та обґрунтованість цього клопотання.

З таким висновком колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, оскільки він в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і вимогам кримінального процесуального закону.

Так, при розгляді клопотання слідчого, прокурора слідчий суддя зобов`язаний перевірити відповідність цього клопотання вимогам ч. 1 ст. 184 КПК України, яка передбачає, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зазначені вимоги закону при прийнятті оскаржуваної ухвали дотримані в повному обсязі. Слідчий суддя перевірив відповідність змісту клопотання вимогам ст. 184 КПК України та дійшов висновку, що зазначені у ньому підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовані, вказано наявність доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, розглянув можливість застосування інших (альтеративних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

-існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

-потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

-може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

-наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

-недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Разом з тим відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, що застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жодний з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти відповідним ризикам.

Апеляційним переглядом встановлено, що 13 лютого 2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 307 КК України.

13.02.2018 року ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

14.02.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

15.02.2018 року старший слідчий СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні прокурора, та надані матеріали кримінального провадження.

Як встановлено журналом судового засідання, судовий розгляд проведено в повному обсязі, з дотриманням прав підозрюваного, в тому числі і права на захист, а також по справі були досліджені всі необхідні дані та надані докази, по яким судом зроблений правовий висновок, на підставі якого було обґрунтовано прийнято ухвалу, у зв`язку з чим доводи захисника про відсутність ризиків, зазначених у клопотанні прокурора та неконкретності підозри колегія суддів вважає безпідставними.

Зважаючи на викладені обставини, наявність обґрунтованих підстав вважати причетним ОСОБА_6 до скоєного, та обставин справи в своїй сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що у суду першої інстанції були всі підстави для прийняття оскаржуваної ухвали.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції встановив замалий розмір застави, не врахувавши, що ОСОБА_6 не працює, сім`ї не має, на життя заробляє шляхом продажу наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинив тяжкий злочин, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зазначені в апеляції підстави були враховані судом під час вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та визначення розміру застави.

З урахуванням того, що ризики, встановлені судом, є реальними, і запобігти їхньому уникненню, окрім як застосуванням найбільш суворого запобіжного заходу неможливо, а тому судом першої інстанції було обґрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя під час обрання запобіжного заходу належним чином врахував обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, який на час постановлення ухвали слідчого судді в офіційному шлюбі не перебував, офіційного місця роботи та постійного доходу не має, дані про його особу та ризики, які визнав доведеними, та як вимагають вимоги ч. 5 ст. 182 КПК України, призначив заставу у мінімальному розмірі двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Тому апеляційні вимоги сторони обвинувачення з приводу того, що суд апеляційної інстанції повинен скасувати ухвалу суду з підстав замалого розміру визначеної підозрюваному застави та постановити нову, якою визначити ОСОБА_6 заставу - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст.177, 178 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, мотивованою і справедливою, та не підлягає скасуванню. В задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 194, 405, 407, 419, 422, п.10 розділу ХІ із змінами, внесеними згідно із Законом № 2147- VIII від 03.10.2017 року КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2018 року про задоволення клопотання слідчого Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3