Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
23 січня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Рівне кримінальне провадження № 0000607 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника-адвоката ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно із вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 вересня 2017 року ОСОБА_6 в нічний час приблизно із 23.30 год 04 листопада 2016 року до 07.00 год 05 листопада 2016 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в будинку ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклого конфлікту, накинувши мотузку для обмеження руху потерпілих, вчинив умисне вбивство двох осіб шляхом нанесення ОСОБА_10 не менше чотирьох ударів ножем в ділянку шиї та потиличну ділянку голови, ОСОБА_11 - двох ударів ножем у передню поверхню шиї та передню поверхню грудної клітки, що призвело до їх смерті.

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, і призначено покарання п`ятнадцять років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, починаючи з 05.11.2016 року по 20.06.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі та скасовано накладений арешт майна. Постановлено стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави витрати на залучення експертів в сумі 44786,18 грн.

У поданій апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 ставить питання про скасування вироку і закриття кримінального провадження у зв`язку із не встановленням достатніх доказів вини ОСОБА_6 . При цьому вказує, що суд обґрунтував оскаржуваний вирок висновками, які, на її думку, не відповідають фактичним обставинам справи, і доводить, що всі докази в їх сукупності засвідчують лише факт події, а не винність ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині, тому не можуть бути визнані належними та допустимими, покликаючись на рішення Європейського суду з прав людини щодо правила отруєного дерева.

Іншими учасниками судового провадження вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора і потерпілої ОСОБА_9 про залишення вироку, як законного і обґрунтованого, без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, є обґрунтованим та належно вмотивованим, а покликання захисника в апеляційній скарзі щодо відсутності достатніх доказів вини ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні спростовуються зібраними у справі доказами, перевіреними судом.
Під час судового слідства обвинувачений ОСОБА_6 стверджував, що 4 листопада 2016 року близько 19 год. привіз горілку до будинковолодіння ОСОБА_10 , що в АДРЕСА_1 , куди прийшов ОСОБА_11 , де всі разом розпивали спиртне, після чого він їздив у с. Рафалівка, де за кошти, які отримав від ОСОБА_11 , докупив горілки, з якою повернувся назад. Однак зазначив, що в будинок не заходив, оскільки світло в ньому не горіло, бачив біля будинку якогось незнайомого мужчину і цілу ніч перебував на вокзалі с. Рафалівка, а вранці прийшов до господарства своєї матері.

Згідно показань свідка ОСОБА_12 , 04 листопада 2016 року ввечері вона заходила до будинку сусіда ОСОБА_10 , де в дворі впізнала ОСОБА_6 , який і раніше приходив до ОСОБА_10 , і який, з її слів, дивно себе поводив, бігаючи туди-сюди.

З протоколу огляду місця події від 05.11.2016 року ( т. 1 а.с. 52-79 ) вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 на підлозі в залі виявлено труп ОСОБА_10 , біля голови якого лежала мотузка, просякнута речовиною, схожою на кров, а поруч з кімнатою на ліжку - труп ОСОБА_11 . У лівому ближньому кутку коридору - пластмасове відро, на дні якого виявлено рідку речовину червоного кольору, схожу на суміш води та крові.
На трупі ОСОБА_10 на передньо-боковій поверхні шиї зліва наявна колото-різана рана, на дні якої пошкоджені судини та щитовидний хрящ, на задній поверхні шиї колото-різана рана 14х2 см, а також дві колото-різані рани в потиличній ділянці, які спричинено колюче-ріжучою дією гострого предмету, можливо, від ударів ножем.

На трупі ОСОБА_11 на передньо-боковій поверхні шиї справа наявна колото-різана рана з пошкодженням м`яких тканин, судин, щитовидного хряща, трахеї, на передній грудній стінці зліва колото-різана рана 1,9х1,1 см, а також садно червоно-синюшного кольору на боковій поверхні шиї зліва, які спричинено колюче-ріжучою дією гострого предмету, можливо, від ударів ножем, що підтверджується протоколами огляду вказаних трупів ( т. 1 а.с. 95-96, 102-103).
З висновків судово - медичних експертиз №№ 110, 111 від 05.11.2016 року ( т. 2 а. с. 22-25, 31-34) слідує, що смерть ОСОБА_10 і ОСОБА_11 настала від зовнішньої кровотечі, що обумовила масивну крововтрату внаслідок ножового поранення передньо-бокової поверхні шиї з ушкодженням м`яких тканин та порушенням цілісності крупних кровоносних судин через декілька секунд після отримання вказаного ушкодження, після якого потерпілі не могли самостійно рухатися і чинити опір.

Доводи сторони захисту та самого обвинуваченого щодо не встановлення достатніх доказів вини ОСОБА_6 у вчиненому злочині та ймовірність скоєння злочину невідомим чоловіком, якого ОСОБА_6 , нібито, бачив у вечір вбивства потерпілих біля будинку ОСОБА_10 , не заслуговують на увагу і спростовуються дослідженими доказами.

Згідно протоколу освідування ОСОБА_6 від 05.11.2016 року ( т. 2 а.с. 2-7) на джинсовій жилетці із рукавами, що знімаються, в яку одягнений ОСОБА_6 , на правому рукаві та поблизу блискавки, а також на штанах і на правому чоботі виявлені сліди червоно-бурого кольору, зовні схожі на кров. Зазначений одяг та кофта, китель, шапка, чоботи, що були на обвинуваченому саме 04.11.2017 року вилучені під час слідчої дії.

За висновком експерта № 2.2-8/17 від 02.02.2017 року, при дослідженні біологічних зразків - крові обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілих - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , встановлено групи крові вказаних осіб, а на чоловічому кітелі (піджаку), який вилучений в ході освідування обвинуваченого, виявлено кров людини. У виявленій крові встановлено антиген А системи АВ0. Кров на чоловічому піджаку може походити від ОСОБА_11 та виключається походження цієї крові від ОСОБА_10 і від ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку експерта № 10/651 від 07.12.2016 року, предметом дослідження якого були сліди крові на чоботях та светрі ОСОБА_6 , генетичні ознаки слідів крові людини на правому та лівому чоботах збігаються між собою, а також із генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 . Генетичні ознаки слідів крові людини на правому чоботі та светрі збігаються між собою, а також із генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 , що підтверджується і судовою молекулярно-генетичною експертизою № 203-мк від 18.11.2016 року.

Експертні висновки є чіткими та категоричними і сумнівів в колегії суддів не викликають.

Твердження апелянта про недопустимість вказаного протоколу освідування ОСОБА_6 від 05.11.2016 року, на думку колегії суддів, є необґрунтованими, оскільки за вимогами ст. 241 КПК України, освідування може проводитись з особою, як в статусі підозрюваного, так і свідка.

Не заслуговують на увагу і покликання апелянта щодо невідкриття усіх матеріалів кримінального провадження, оскільки, як слідує із протоколу ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, стороні захисту надано доступ до всіх матеріалів кримінального провадження, а також додаткових матеріалів, з якими вона ознайомлена, про що свідчить її власноручний підпис.
Безпідставними, на думку колегії суддів, є і припущення ОСОБА_6 щодо можливості потрапляння крові на його одяг через носову кровотечу у ОСОБА_11 , так як судово-медичною експертизою № 111-Д від 06.01.2017 року жодних ушкоджень носа ОСОБА_11 або даних за кровотечу з його носа не встановлено.

При проведенні слідчого експерименту ( т. 1 а.с. 209-229), протокол якого досліджено судом першої інстанції, ОСОБА_6 , з дотриманням норм КПК України, показав на бетонну яму та повідомив, що саме в даному місці знаходиться ніж знаряддя злочину, яким було вбито ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , і саме тим ножем він користувався в господарстві ОСОБА_10 .

Слідчий експеримент із обвинуваченим ОСОБА_6 відбувався за участю понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які в суді першої інстанції підтвердили добровільність, без будь-якого тиску і примусу, показань ОСОБА_6 , під час проведення вищезгаданої процесуальної дії. При цьому свідки показали, що ОСОБА_6 вкрай суперечливо відповідав на запитання працівників правоохоронних органів, однак тримався версії, що ніж викинутий в яму саме ОСОБА_11 .

Між тим, показання ОСОБА_6 щодо конкретного місця знаходження знаряддя злочину ножа відображені обвинуваченим в деталях, нікому іншому не відомих.

Відповідно до висновку судової амбулаторної комплексної психолого-психіатичної експертизи № 311/16 від 15.12.2016 року ( т. 3 а. с. 73-79) ОСОБА_6 в період вчинення інкримінованого йому діяння виявляв ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, обтяжених перенесеною важкою ЧМТ ( 2012 р), однак був здатний усвідомлювати свої дії і керувати ними. Даних про перебування ОСОБА_6 на момент вчинення інкримінованого йому діяння у тимчасовому хворобливому стані немає. В стані фізіологічного афекту чи іншому емоційному стані, який би істотно вплинув на його поведінку, не перебував.

Версія обвинуваченого ОСОБА_6 щодо його перебування поза межами будинку АДРЕСА_1 , після 20 год. була предметом перевірки органом досудового розслідування, шляхом допиту можливих очевидців, і не знайшла свого підтвердження.

Спростованими є і припущення захисника щодо можливої причетності інших осіб до вчиненого злочину, оскільки матеріалами перевірки, проведеної стороною обвинувачення, на причетність інших осіб до вчиненого злочину вказана версія не підтвердилася.

Покликання сторони захисту щодо недопустимості та неналежності доказів під час проведення огляду місця події від 05.11.2016 року (господарства), є безпідставними, так як вказана слідча дія фіксувалася технічними засобами, а відповідні носії інформації досліджувалися судом в судовому засіданні, де зафіксовано надання обвинуваченим показань в добровільній формі, без коментарів та застосування до ОСОБА_6 будь-якого тиску. При цьому, ОСОБА_6 не зміг пояснити зміну своїх показань під час судового слідства щодо того, хто приніс до бетонної ями ножа.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином дослідив та перевірив зібрані у кримінальному провадженні докази і вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд, як видно з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який, згідно ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, і обрав ОСОБА_6 покарання в межах закону, яке з врахуванням обставин вчиненого злочину, за якого було позбавлено життя двох людей, не можна вважати надто суворим і несправедливим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Вирок Кузнецовського міського суду від 18 вересня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, починаючи з 05.11.2016 року по 20.06.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду у складі Веховного Суду засудженим протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3