АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
захисника ОСОБА_18 ,
обвинуваченого ОСОБА_19

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001238 по обвинуваченню ОСОБА_19 , за ч.5 ст. 191 КК України, за апеляційною скаргою прокурора, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року про повернення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_19 , прокурору,

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів кримінального провадження, вбачається, що на стадії підготовчого провадження, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_19 , повернуто прокурору, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Рішення місцевого суду обґрунтовано тим, що обвинувальний акт, наданий суду, не відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України, зокрема, ОСОБА_19 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, а саме у розтраті грошових коштів вкладників, шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою невстановлених осіб.

Проте, фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення не містить відомостей щодо мети, мотиву, форми вини, конкретного часу вчинення ОСОБА_19 інкримінованого кримінального правопорушення за ч.5 ст.191 КК України, виходячи із обсягу пред`явленого обвинувачення останньому, а також щодо кожної із потерпілих осіб. Також в обвинувальному акті відсутні відомості про час та місце вчинення злочину по розтраті коштів, а також конкретизації по розтраті коштів кожного з потерпілих, що на думку суду свідчить про неконкретність пред`явленого обвинуваченого.

Також органом досудового розслідування в обвинувальному акті не зазначено відомостей щодо порядку та способу надходження грошових коштів від кожного потерпілого, та не обґрунтовано різниці між сумою надходжень у виді депозитів від потерпілих та видачі у формі кредитів невстановленим особам.

При таких обставинах, суд дійшов висновку про неможливість провести судовий розгляд даного кримінального провадження в рамках висунутого обвинувачення та наданого обвинувального акту, оскільки містить істотні суперечності.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, містить усі відомості зазначені у ч.2 ст.291 КПК України, доводи суду першої інстанції як на підстави повернення обвинувального акту прокурору щодо відсутності формулювання обвинувачення стосовно обвинуваченого - не відповідає дійсності та є безпідставними.

Зазначає, що наданий суду обвинувальний акт відповідає всім вимогам ст. 291 КПК України, так як містить всі відомості визначені вказаною статтею, детально викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, вказані дані про час, місце, спосіб, наслідки та інші обставини кримінального правопорушення, сформульовано обвинувачення та зазначено правову кваліфікацію.

Прокурор вважає, що суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, безпідставно послався на відсутність конкретизації об`єктивної сторони складу злочину, яку виконував безпосередньо ОСОБА_19 , оскільки у обвинувальному акті під час формулювання обвинувачення зазначено, що останній, будучи Головою правління Кредитної спілки «Український фінансовий союз», зловживаючи своїм службовим становищем, отримував від невстановлених осіб підроблені кредитні договори, достовірно знаючи, що зазначені у вказаних договорах особи наміру вступати до кредитної спілки не мали та про відсутність поручительства за вказаними договорами, їх підписував та у подальшому невстановлені особи отримували кошти в касі спілки на підставі підписаних ОСОБА_19 видаткових ордерів.

Таким чином, на думку прокурора у кримінальному провадженні, в даному випадку відсутні правові підстави для повернення обвинувального акту, а оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню як незаконне.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого та у його інтересах захисника, які заперечували щодо задоволення поданої апеляційної скарги, потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора, потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Дані вимоги Закону судом першої інстанції були порушені.

Вмотивованою є ухвала суду, в якій наведені належні й достатні мотиви та підстави її ухвалення.

З доводами та мотивацією суду, як на підставу для повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_19 , прокурору для усунення порушень вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів погодитись не може виходячи з наступного.

Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Як вбачається з представлених матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_19 , який надійшов на розгляд до суду першої інстанції, містить усі відомості, які передбачено нормою статті 291 КПК України.

Вказаний обвинувальний акт підписано слідчим, який його склав та прокурором, який обвинувальний акт затвердив, до обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

Таким чином, колегією суддів не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду першої інстанції обвинувального акту, який відповідає положенням ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними та передчасними висновки суду першої інстанції як на підставу повернення обвинувального акту прокурору, про те, що обвинувальний акт, а саме формулювання обвинувачення не містить відомостей щодо мети, мотиву, форми вини, конкретного часу вчинення ОСОБА_19 інкримінованого кримінального правопорушення за ч.5 ст.191 КК України.

Як вбачається з вимог ст. 291, зокрема п.5 ч.2 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, тобто слідчим під час складання обвинувального акту в повній мірі додержано вимоги ст. 291 КПК України, а дані відомості, які мають міститись в обвинувальному акті не підлягають розширеному тлумаченню.

Обставини, які зазначив суд першої інстанції в ухвалі з приводу повернення обвинувального акту, у зв`язку з невідповідністю вимогам кримінального процесуального закону не є підставою для його повернення, так як наданий суду обвинувальний акт містить виклад тих фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення, а тому дослідження судом обставин справи не є предметом розгляду під час підготовчого судового засідання, а оцінка зібраним і дослідженим доказам надається виключно в ході розгляду кримінального провадження по суті.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду судового рішення суду першої інстанції по кримінальному провадженні, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні 0001238 по обвинуваченню ОСОБА_19 , за ч.5 ст. 191 КК України скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження № 11-кп/796/456/2018
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_20
Доповідач: ОСОБА_1