ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2013 року Індустріальний районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Ігнатенко В.В.

за участю прокурора Єлісєєва Д.С.

потерпілої ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

при секретарі Олійник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000151 від 28.11.2013 року, відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, працюючого охоронцем ПАО КБ „Приват Банк, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: вул. Амурська, 157 у м. Дніпропетровську, за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 164 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3, за постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2000 року зобовязаний до сплати аліментів на утримання дітей дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на одну дитину, до досягнення дітей повноліття, починаючи стягнення з 24.07.2000 року, на користь їх матері ОСОБА_1.

Однак, обвинувачений ОСОБА_3, умисно, порушуючи ч.2 ст. 51, ч.5 ст. 124 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно положення яких „...батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття..., в період часу з 01 березня 2008 року до 01 листопада 2012 року, злісно ухилявся від встановлених рішенням суду платежів на утримання своїх дітей. З 01 січня 2008 року офіційно працюючи в ПАТ КБ „Приват Банк до 01 листопада 2012 року, довідку з місця роботи в Індустріальний ВДВС ДМУЮ не надав, ти самим приховав свої доходи від стягнення як поточних платежів по аліментам, так і заборгованості (відповідно до ч.4 ст. 70 Закону України „Про виконавче провадження загальний розмір усіх відрахувань по стягненню аліментів на неповнолітніх дітей із заробітної плати не може перевищувати 70 %), на попередження державної виконавчої служби про кримінальну відповідальність за ухилення від виплати аліментів не реагував, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість по виплаті аліментів за період часу з 01 березня 2008 року по 01 листопада 2012 року на загальну суму 20830 гривень 47 копійок, а саме: за 2008 рік: березень 803 гривні 86 копійок, квітень - 653 гривні 12 копійок, травень 927 гривень 30 копійок, червень 586 гривень 49 копійок, липень 246 гривень 50 копійок, серпень - 333 гривні, вересень - 245 гривень, жовтень - 264 гривні 16 копійок, листопад - 264 гривні 16 копійок, грудень - 264 гривні 16 копійок; за 2009 рік: січень 380 гривень 73 копійки, лютий 263 гривні 88 копійок, березень 263 гривні 88 копійок, квітень - 429 гривень 41 копійка, травень 263 гривні 88 копійок, червень 263 гривні 88 копійок, липень 431 гривня 50 копійок, серпень - 289 гривень 29 копійок, вересень - 263 гривні 88 копійок, жовтень - 400 гривень 45 копійок, листопад - 263 гривні 89 копійок, грудень - 263 гривні 89 копійок; за 2010 рік: січень 445 гривень 97 копійок, лютий 395 гривень 83 копійки, березень 263 гривні 89 копійок, квітень - 263 гривні 89 копійок, травень 445 гривень 97 копійок, червень 263 гривні 89 копійок, липень 445 гривень 97 копійок, серпень - 265 гривень 10 копійок, вересень - 319 гривень 72 копійки, жовтень - 408 гривень 24 копійки, листопад - 319 гривень 64 копійки, грудень - 530 гривень 17 копійок; за 2011 рік: січень 319 гривень 44 копійки, лютий 319 гривень 44 копійки, березень 319 гривень 44 копійки, квітень - 539 гривень 86 копійок, травень 319 гривень 44 копійки, червень 319 гривень 44 копійки, липень 573 гривні 12 копійок, серпень - 319 гривень 44 копійки, вересень - 319 гривень 44 копійки, жовтень - 487 гривень 38 копійок, листопад - 319 гривень 44 копійки, грудень - 319 гривень 44 копійки; за 2012 рік: січень 539 гривень 86 копійок, лютий 321 гривня 35 копійок, березень 484 гривні 17 копійок, квітень - 405 гривень 69 копійок, травень 323 гривні 63 копійки, червень 352 гривні 99 копійок, липень 442 гривні 87 копійок, серпень - 332 гривні 22 копійки, вересень - 408 гривень 89 копійок, жовтень - 8 гривень 89 копійок.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 виразилася в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 164 ч.1 КК України.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_3 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, пояснюючи суду, що від шлюбу з ОСОБА_1 має дітей дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5. Після розлучення з ОСОБА_1, рішенням суду він був зобовязаний до сплати аліментів на утримання своїх дітей, але після розлучення у період з 2008 році до 2011 року вони проживали однією родиною, мали спільний сімейний бюджет, а також він періодично надавав грошові кошти на утримання дітей. Про те, що заборгованість за аліментами зростає йому не було відомо, листи з виконавчої служби до нього не надходили. На даний час, частину заборгованості він сплатив.

Потерпіла ОСОБА_1 у судовому засіданні суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 є батьком їхніх дітей - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5. Після розлучення, ОСОБА_3 рішенням суду був зобовязаний до сплати аліментів на утримання своїх дітей, при цьому аліменти не сплачував, але періодично надавав грошові кошти на утримання дітей. За викликом державного виконавця вона прибула до виконавчої служби, де їй розяснили, що вона порушує права дітей на отримання аліментів, після чого вона написала заяву. Але коли їй стало відомо, що за невиконання рішення суду по виплаті аліментів передбачена кримінальна відповідальність у відношенні ОСОБА_3, вона йому запропонувала врегулювати питання щодо аліментів у добровільному порядку, на що він відмовився. На даний час частина заборгованості сплачена.

Свідок ОСОБА_6 суду підтвердила, що працює на посаді держаного виконавця Індустріального ВДВС ДМУЮ. У неї в провадженні знаходились матеріали відносно ОСОБА_3 щодо стягнення аліментів на утримання дітей. В матеріалах справи містяться виклики ОСОБА_3 до виконавчої служби, на які він тривалий час не зявлявся, також містяться попередження про кримінальну відповідальність та власноруч написані ОСОБА_3 пояснення, де також він попереджений про кримінальну відповідальність за не сплату аліментів на утримання дітей. Крім того, у 2012 році до виконавчої служби прибула потерпіла ОСОБА_1, яка написала заяву про примусове стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей. Також, пояснила суду, що сума заборгованості щодо стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4, нараховувалася до досягнення нею повноліття.

Викладене також підтверджується дослідженими у судовому розгляді письмовими доказами: виконавчим листом № 12-138/2000 рік та постановою про відкриття виконавчого провадження (Т.1 а.с. 9, 10), згідно яких з обвинуваченого ОСОБА_3 утримані аліменти на утримання дітей, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на одну дитину, до досягнення дітей повноліття, починаючи стягнення з 24.07.2000 року, на користь їх матері ОСОБА_1; копіями попереджень про кримінальну відповідальність (Т.1 а.с. 11-13, 14, 15); свідоцтвом про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, свідоцтвом про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (Т.1 а.с. 27, 28), згідно яких їх батьком є обвинувачений ОСОБА_3; постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2000 року (Т.1 а.с. 33), згідно якого з обвинуваченого ОСОБА_3 утримані аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на одну дитину, до досягнення дітей повноліття, починаючи стягнення з 24.07.2000 року, на користь їх матері ОСОБА_1; довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 12-138 від 03.08.2000 року (Т.1 а.с. 41-42).

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду пояснили, що вони бачили потерпілу ОСОБА_1 за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_3, та на їх думку вони проживали однією сімєю.

До не визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_3, суд відноситься критично та розуміє їх як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, оскільки його винність у повному обсязі підтверджується показами потерпілої ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_6 даних у судовому засіданні та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Окрім того, виходячи з даних викладених у довідці з місця проживання (Т.2 а.с. 141), потерпіла ОСОБА_1 з 20.04.2000 року по теперішній час, разом з дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5, постійно проживала ІНФОРМАЦІЯ_6, що в свою чергу спростовує доводи обвинуваченого та свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 щодо спільного проживання потерпілої разом з дітьми у період часу з 2008 року по 2011 рік, за місцем мешкання обвинуваченого по вул. Амурська, 157 у м. Дніпропетровську.

Роблячи оцінку приведеним вище доказам у їх сукупності, суд вважає їх достовірними, добутими з дотриманням кримінально-процесуального закону, підтверджуючими один одного, які відповідають фактичним обставинам провадження.

При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_3, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, працює, частково сплатив заборгованість за аліменти, що суд відносить до помякшуючих його провину обставинам, та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 164 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на нього обовязки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення копії вироку.

Головуюча: В.В.Ігнатенко