Справа № 743/1233/17
Провадження №1-кп/743/87/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2017 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої-юридичної особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки кримінальне провадження № 0000395, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, уродженця с.Чудівка Ріпкинського району Чернігівської області, з професійно-технічною освітою, розлученого, пенсіонера, не військовозобовязаного, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України;

ВСТАНОВИВ:

10.08.2017 року близько 17 години ОСОБА_5 , поблизу с.Чудівка Ріпкинського району Чернігівської області, знаходячись у виділі № 38 кварталу № 89 Ріпкинського районного дочірнього агролісогосодарського спеціалізованого підприємства Ріпкирайагролісгосп, умисно, таємно, намагався викрасти сухостійне дерево породи дуб, діаметром 46 см., обємом 2,07 куб/м., загальною вартістю 4649 грн., однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був виявлений і затриманий ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винність у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що 10.08.2017 року він, для власних потреб, у лісовому масиві на відстані близько 300 м. від с.Чудівка Ріпкинського району, намагався заволодіти сухостійним деревом породи дуб, однак був затриманий працівниками лісової охорони. У скоєному обвинувачений щиро кається, обставини кримінального правопорушення не оспорює та вказує, що сухостійна деревина була у нього вилучена.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які сторонами кримінального провадження не оспорюються.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, а дії обвинуваченого органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, обставини пом`якшуючі його покарання.

Обставинами пом`якшуючими покарання ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин обтяжуючих покарання обвинуваченого, по справі не встановлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, являється особою похилого віку та пенсіонером.

З досудової доповіді вбачається, що органом пробації визначено середню ймовірність вчинення ОСОБА_5 повторного правопорушення та невисокий ризик його для суспільства.

Приймаючи до уваги сукупність пом`якшуючих покарання обставин, відомостей про особу обвинуваченого, визнання ним своєї вини, намагання заволодіти сухостійним деревом, суд приходить до висновку про доцільність застосування відносно ОСОБА_5 покарання у виді штрафу, ближче до мінімального розміру, передбаченого санкцією ч.1 ст.185 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 - визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів, з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1