Провадження № 1-в/161/343/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі, про застосування Закону України "Про амністію у 2016 році" відносно нього,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
06 жовтня 2017 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування Закону України "Про амністію у 2016 році" та звільнення його від покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2017 року, оскільки він має матір похилого віку, яка фактично може бути інвалідом першої групи і окрім нього, вона немає інших працездатних дітей.

Заслухавши думку прокурора, який заперечував щодо задоволення клопотання, зазначаючи, що засудженим не підтверджено будь яким чином, що у нього є матір похилого віку, яка має статус інвалідності, при цьому, відповідно до п.в) ст. 4 Закону України "Про застосування амністії" до нього не може бути застосована амністія, оскільки він має дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, оглянувши та дослідивши матеріали судового провадження та особової справи, суд приходить до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. є) ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" визначено, що слід звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Згідно до вимог п. в) ст. 4 Закону України "Про застосування амністії" амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 має декілька не знятих та не погашених у встановленому Законом порядку судимостей, зокрема, за вчинення умисного тяжкого та особливо тяжкого злочину, а саме, за вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 14 липня 2006 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.115, ч. 1 ст. 129, ст. 70 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі, за вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 30 квітня 2013 року та ухвали апеляційного суду Волинської області від 03 липня 2013 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Як вбачається із матеріалів особової справи та судового провадження, відсутні відомості, що засуджений ОСОБА_3 має матір похилого віку, яка окрім нього немає інших працездатних дітей, при цьому, будь яких доказів наявності інвалідності в останньої суду не надано.

Згідно до вимог ст. 10 Закону України "Про амністію у 2016 році" питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3 має дві не зняті та не погашені у встановленому Законом порядку судимості за вчинення умисного тяжкого та особливо тяжкого злочину, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні клопотання про застосування відносно засудженого ОСОБА_3 Закону України "Про амністію у 2016 році" та звільненні його від призначеного судом покарання, з вищенаведених підстав.

На підставі ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", ст. 4 Закону України "Про застосування амністії", керуючись ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування відносно нього Закону України "Про амністію у 2016 році" та звільнення його від покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2017 року - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення через Луцький міськрайонний суд.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайоного суду ОСОБА_1