пр. № 1-кс/759/3572/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2017 року Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000135, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про накладення арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
30.10.2017 року на розгляд слідчого судді передано клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 , про накладення арешту, а саме:квартиру АДРЕСА_1 , шляхом накладення заборони на її відчуження, використання та розпорядження.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що Слідчим відділом управління поліції в Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000135, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено про те , що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000191 від 20.08.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України встановлені факти, які свідчать про вчинення невстановленими особами нового кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, вивченням картотеки відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, а саме, картками форм А, Б на квартиру АДРЕСА_1 встановлено, що за вказаною адресою з 08.07.1997 року зареєстрована власниця квартири МамінаЗейнабАбдуланівна ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі договору міни від 1997 року, яку знято з реєстраційного обліку 06.09.2017 у зв`язку із смертю.

Відповідно до висновку експерта №730 від 06.03.2017 по кримінальному провадженню №0001855 за фактом смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що останню виявлено мертвою 03.03.2017 за адресою, АДРЕСА_2 , смерть якої настала від хронічної ішемічної хвороби серця.

Разом із тим, відповідно до інформаційної довідки з ДРРП №100789045 від 19.10.2017 встановлено, що 26.07.2017 власницею кв. АДРЕСА_1 стала ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу №414 від 26.07.2017 посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_7 , після чого 05.10.2017 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_8 було посвідченого договір купівлі-продажу № 973 згідно, якого право власності на квартиру АДРЕСА_1 належить ОСОБА_9 .

19.10.2017 було отримано відповідь на запит прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 з відділу реєстрації смерті у м. Києві в якій було зазначено про те, що звернень до відділу з приводу отримання свідоцтва про смерть МаміноїЗейнабАбдуланівни ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходило.

23.10.2017 отримано відповідь на запит прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 з БТІ м. Києва в якій зазначено про те, що згідно з даними реєстрових книг Комунального підприємства Київської міської Ради «Київського міського бюро технічної інвентаризації» первинна реєстрація права власності на кв. АДРЕСА_1 була проведена за ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло, від 08.12.1994р.; Далі право власності на вказану квартиру перейшло та зареєстровано за МаміноюЗейнабАбдуланівною на підставі договору міни, посвідченого 20.05.1997р.

Таким чином отримана інформація та копії документів свідчать про підроблення правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 невстановленими особами з метою заволодіння майном.

Враховуючи вищевказані обставини кримінального провадження, підставами у зв`язку з якими потрібно здійснити накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , досудове розслідування вважає, що незастосування цього заходу зумовить труднощі та неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, чи перешкоджатиме встановленню істини по провадженню внаслідок того, що таке майно може бути незаконно відчужене іншими особам, які не мають відношення до померлої власниці квартири МаміноїЗейнабАбдуланівни, чи настання інших тяжких наслідків.

Окрім цього, в органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що у разі судового викликуХаріної ОСОБА_12 реальна загроза зміні чи знищенню майна, на яке необхідно накласти арешт. А тому, досудове слідство клопоче перед слідчим суддею розглянути дане клопотання про арешту на майно, без повідомлення зазначеної особи з метою забезпечення арешту майна.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав щодо накладення арешту на нерухоме , а саме: квартиру АДРЕСА_1 , у володінні яких перебуває вказане майно, використовувати майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його, з метою швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, з метою забезпечення можливого заявленого цивільного позову в рамках кримінального провадження та до набрання судовим рішенням законної сили, виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, та накладення майнових стягнень.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та пояснив, що накладення арешту надасть можливість забезпечити належним чином досягнення позитивних результатів для встановлення істини по кримінальному провадженню.

Вислухавши слідчого, дослідивши клопотання і додатки до нього, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Так, згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, у зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту даного майна, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, відчуження цього майна.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000135, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме:квартиру АДРЕСА_1 , шляхом накладення заборони на її відчуження, використання та розпорядження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через районний суд на протязі п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1