У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.02.2018 Справа №607/492/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження №0003038 від 14 вересня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2018 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003038 від 14 вересня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 , вважає за можливе призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Захисник ОСОБА_4 , думку якої підтримав обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечили щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, оскільки останній не відповідає вимогам КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору. В обґрунтування такого, зазначила що формулювання обвинувачення є неконкретизованим, без викладення фактичних обставин, в обвинувальному акті не конкретизовані кваліфікуючі ознаки вчинення злочину повторно, поєднаного з проникненням у сховище.
Згідно ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам передбаченим ст. 291 КПК України. Аналізуючи обвинувальний акт, суд приходить висновку, що він відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України і підстав для його повернення не вбачає, оскільки фактичні обставини кримінального правопорушення повністю викладені в обвинувачені та правова кваліфікація злочину викладена з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність. Таким чином, відсутні підстави для прийняття рішення, передбаченого пунктами 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України, а тому є всі підстави для призначення судового розгляду у кримінальному провадженні.
Кримінальне провадження підсудне Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області.

Не існує підстав для закриття провадження на підставі пунктів 4-8 частини першої або частини другої статті 284 КПК України.

З врахуванням думки учасників судового провадження судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Крім цього, прокурор в підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, що визначені при застосуванні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки строк такого заходу забезпечення кримінального провадження закінчується 20 лютого 2018 року.

Захисник та обвинувачений заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою останньому. Захисник просить у його задоволенні відмовити, оскільки клопотання прокурора є не обґрунтованим, не доведено наявність ризиків.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити строк тримання під вартою.

Відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 грудня 2017 року під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжений строк якого закінчується 20 лютого 2018 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 3 ст. 315 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sinequanon) належності її продовжуваного тримання під вартою.

Таким чином, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим в злочині, у вчиненні якого він обвинувачуються, вік та стан його здоров`я; дані, що характеризують його особу, зокрема обвинувачений раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини; відсутність у нього міцних соціальних зв`язків не одружений, не працюючий, утриманців не має.
Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, не зникли, оскільки є підстави вважати, що він може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що він обвинувачуються у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності. Вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 є виправданим заходом, оскільки є чіткі ознаки того, що перебуваючи на волі обвинувачений може ухилитися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому справжній інтерес суспільства полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 на строк, що не перевищує 60 днів - до 13 квітня 2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 314-1, 315 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку з невідповідністю такого вимогам КПК України відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0003038 від 14 вересня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, у судовому засіданні в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на 08 год. 30 хв. 23 лютого 2018 року.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 13 квітня 2018 року о 23 год. 59 хв.

Зобов`язати Тернопільський міськрайонний відділ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, надати суду досудову доповідь щодо обвинуваченого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого.

Роз`яснити обвинуваченому, що йому надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.

Копію ухвали надіслати начальнику органу пробації, для виконання в частині складання досудової доповіді.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити Начальнику СІЗО № 26 м. Чорткова, для відому та виконання в частині застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Головуючий суддяОСОБА_1