У Х В А Л А
16 січня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
у складі: головуючого ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Потерпіла ОСОБА_6 заявила клопотання про прийняття до розгляду цивільного позову у кримінальному провадження та визнання її цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_4 - цивільним відповідачем.

Крім того, вважала за необхідне змінити запобіжний захід обвинуваченому із домашнього арешту на тримання під вартою. Як на підставу послалась на обвинувачення ОСОБА_4 у вбивстві людини.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти визнання обвинуваченого цивільним відповідачем, однак, заперечували проти зміни запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав:

- кримінальне провадження підсудне Зміївському районному суду Харківської області,

- угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло;

- підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Щодо продовження запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Відносно підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 22.01.2018 року з покладенням на нього відповідних процесуальних обов"язків.

Згідно із ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Враховуючи обставини справи, існування ризиків, які стали підставою обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, того факту, що судове провадження не завершене, двомісячний строк тримання обвинуваченого під домашнім арештом закінчується 22.01.2018 року, а також поведінку обвинуваченого, який не порушував обов`язки, покладені на нього при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, враховуючи наявність ризиків щодо можливості впливу обвинуваченого у незаконний спосіб на потерпілого та свідків, які ще не допитувались у судовому засіданні, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та необхідність продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строку тримання під домашнім арештом на два місяці із забороною залишати житло у період з 20-00 години до 06-00 години наступного дня, із покладенням обов"язків: прибувати до Зміївського районного суду Харківської області, прокурора Зміївського відділення Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області за першою вимогою, або повідомляти заздалегідь про неможливість прибуття, що продовжить забезпечувати його належну процесуальну поведінку.

Клопотання потерпілої ОСОБА_6 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише з тієї підстави, що він обвинувачується у необережному вбивстві людини не підлягає задоволенню, так як воно не відповідає положенням п.3, ч.2. ст.183 КПК України.

Зокрема, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 3) до раніше не судимої особи, яка підозрються чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п"ять років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або її повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Потерпілою ОСОБА_6 на обгрунтування клопотання не надано суду доказів про те, що обвинувачений ОСОБА_4 під час терміну дії домашнього арешту переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Злочин, який інкримінується в вину ОСОБА_4 відноситься до категорії необережних злочинів середньої тяжкості.

Одна лише тяжкість злочину в якому обвинувачується ОСОБА_4 не може єниною необхідною і достатньою підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу.

Відповідно до Конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України» та «Лабіта проти Італії», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Таким чином, достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, продовження обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу, та відмови у обранні більш суворого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.314-316 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:
Прийняти до судового розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 , визнавши її цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_4 - цивільним відповідачем у даному кримінальному провадженні.

Призначити кримінальне провадження №0001149 відносно ОСОБА_4 , що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, одноособовим складом суду в приміщені Зміївського районного суду Харківської області на 11-00 год.26.01.2018 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України у вигляді домашнього арешту продовжити до 17 березня 2018 року включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 20-00 год. години до 06-00 години наступного дня.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок прибувати до Зміївського районного суду Харківської області, прокурора Зміївського відділення Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області за першою вимогою,або повідомляти заздалегідь про неможливість прибуття.

Ухвалу для контролю за дотриманням виконання обвинуваченим встановлених обмежень передати Зміївському ВП ГУНП України в Харківській області.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала суду оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя -