Справа №212/6886/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в міста Кривому Розі кримінальне провадження від 07 вересня 2017 року за № 00002667 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з повною середньою-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 червня 2016 року за ч.2 ст.185 КК України на два роки позбавлення волі, з випробуванням в порядку ст. 75 КК України з іспитовим строком на один рік та шість місяців, без реєстрації місця мешкання, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з повною середньою-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участі прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_3 , повторно, 04 вересня 2017 року, близько 08 години 50 хвилин, знаходячись по АДРЕСА_2 , звернув увагу на технічну базу, на якій розташований бетонний бокс та металевий будівельний вагончик, в якому знаходилась металева саморобна буржуйка. В цей час у нього раптово виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь. Після чого, того ж дня приблизно о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , прийшов до раніше знайомого обвинуваченого ОСОБА_4 , за адресою мешкання останнього, а саме: будинку АДРЕСА_2 , де запропонував ОСОБА_4 , заробити гроші, шляхом крадіжки металевої продукції з металевого будівельного вагончику, що розташований на території технічної бази по АДРЕСА_2 . На що ОСОБА_4 дав свою згоду, тим самим вступив в злочинну змову на таємне викрадення чужого майна, для отримання грошових коштів.

Того ж дня, 04 вересня 2017, приблизно о 09 годині 15 хвилин, ОСОБА_3 , повторно, реалізуючи в подальшому спільний злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, разом з ОСОБА_4 направились на територію технічної бази по АДРЕСА_2 . Де приблизно о 09 годині 20 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , разом із ОСОБА_4 скориставшись відсутністю господаря, а також можливих свідків, діючи на досягнення єдиного злочинного результату, з приміщення металевого будівельного вагончика, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрали належне потерпілому ОСОБА_8 майно, а саме брухт чорного металу, який складається з саморобної буржуйки, вагою 60 кілограм, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3425 від 21 жовтня 2017 року становить 363 гривні 00 копійок, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зникли, обернувши викрадене на свою користь.

В результаті спільних, за попередньою змовою, злочинних дій обвинувачених ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 останні завдали потерпілому ОСОБА_8 , майнову шкоду на загальну суму 363 гривні 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 04 вересня 2017 року, він запропонував ОСОБА_4 , заробити гроші, шляхом крадіжки металевої продукції з металевого будівельного вагончику, що розташований на території технічної бази по АДРЕСА_2 . На що ОСОБА_4 дав свою згоду, після чого того ж дня, вони разом прийшли на територію вищезазначеної технічної бази. Де скориставшись тим що за ними ніхто не спостерігає з приміщення металевого будівельного вагончика, таємно викрали металеву саморобну буржуйку, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зникли.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 04 вересня 2017 року, до нього додому за адресою будинок АДРЕСА_3 прийшов раніше йому знайомий ОСОБА_3 , та запропонував йому заробити гроші, шляхом крадіжки металевої продукції з будівельного вагончику, який він побачив раніше цього ж дня та який розташований на території технічної бази по АДРЕСА_1 , на що він погодився. Після чого того ж дня, він разом із ОСОБА_3 , прийшли на територію вищезазначеної технічної бази. Де скориставшись тим що за ними ніхто не спостерігає з приміщення металевого будівельного вагончика, таємно викрали металеву саморобну буржуйку, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зникли.

Даючи оцінку показанням обвинувачених ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , кожен окремо визнали свою вину в повному обсязі, зі згоди учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 правильно розуміють зміст фактичних обставин, які ними не оскаржуються, усвідомлюють неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності їх позиції.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб та обвинувачений ОСОБА_4 винуватий у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст. 65-67 КК України, суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв середньої тяжкості злочин; раніше судимий; під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває; за місцем проживання характеризується негативно.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання є рецидив злочинів.

Суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 69, 75 КК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам, даним про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного умисного злочину, при цьому вчинив інкриміноване йому діяння в період іспитового строку, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України, враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10.06.2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік 6 місяців, слід частково приєднати невідбуту ОСОБА_3 частину покарання за попереднім вироком.

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин середньої тяжкості; раніше не судимий; під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, з обранням йому міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком з обмеженнями, які передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 71 КК України до покарання за даним вироком суду засудженому ОСОБА_3 частково приєднати невідбуту частину покарання, призначену вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10.06.2016 року та остаточно призначити йому покарання у виді позбавленні волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді домашнього арешту не продовжувався та закінчився 25.12.2017 року.

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_3 та направлення його на відбування покарання, після вступу його в законну силу, покласти на Покровське ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази:

сліди термічного походження, фрагмент картону зі слідом низу взуття що зберігаються в камері схову СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області залишити в камері схову;

металеву буржуйку, коричневого кольору, на боковій стінці якої напис «ГАЗ» вагою 60 кілограм повернуту потерпілому ОСОБА_8 під розписку збереження залишити у його власності.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в дохід держави 395 (триста дев`яносто п`ять) грн. 48 коп. за проведення експертизи;

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1