У Х В А Л А
Іменем України
18 вересня 2017 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши скаргу представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого управління ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України,

В С Т А Н О В И В :
в провадження слідчого судді 15 вересня 2017 року надійшла скарга представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого управління ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні ОСОБА_2 тимчасово вилученого майна в ході обшуку 28 липня 2017 року за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , прийшов до наступного висновку.
Пунктом 1 частини 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Так, зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів убачається, що представником володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 оскаржується бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в ході обшуку 28 липня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 .

За правилами ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Таким чином, враховуючи положення ч. 5 ст. 171 КПК України, бездіяльність слідчого чи прокурора в даному випадку має місце за спливом 48 годин після вилучення майна.

Разом з тим, представник володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернуся до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України лише 15 вересня 2017 року, тобто поза межами десятиденного строку, визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України, на оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора.

При цьому, адвокат ОСОБА_3 у скарзі не порушує питання про поновлення цього строку.

Доречним є зауважити, що в даному випадку не можуть бути застосовані положення узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», в якому зазначено про віднесення бездіяльності з неповернення майна до категорії триваючих, у зв`язку з чим, строки не є пропущеними при поданні відповідної скарги, оскільки за правилами ч. 1 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, до якого не належить узагальнення судової практики, як результат аналітичної роботи вищестоящого суду.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, а ч. 1 ст. 304 КПК України визначено строк подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таким чином, згаданими нормами процесуального закону визначено як конкретний перелік рішень, дій чи бездіяльності, що можуть бути оскаржені, так і конкретні строки їх оскарження, при цьому, КПК України не відносить бездіяльність з неповернення майна до категорії триваючих та і взагалі не містить такого поняття як триваюча бездіяльність.

Натомість, положеннями ч. 2 ст. 304 КПК України передбачено право особи, у разі подання скарги з пропуском строку, порушувати питання про поновлення цього строку.

За вимогами п. ч. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З огляду на те, що представником володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 у скарзі не порушується питання про поновлення строку на оскарження бездіяльності, то така скарга в силу п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України підлягає повернення.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне повернути скаргу особі, що її подала, при цьому, слід роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, в порядку, передбаченому цим Кодексом, за умови усунення недоліку, що став підставою для прийняття слідчим суддею рішення про повернення скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Скаргу представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого управління ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, повернути.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів.

Слідчий суддя