пр. № 1-кп/366/181/2018
ЄУН № 336/6935/17
ВИРОК
Іменем України
02 березня 2018 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2017 року за ст. 190 ч. 1 КК України до штрафу в сумі 850 гривень,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
15.10.2017 року приблизно об 11.15 годині ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_6 , з якою був знайомий, а саме під приводом ремонту роутера, заволодів належним ОСОБА_6 роутером марки TP-Link моделі TL-WR741ND вартістю 400 гривень, не маючи наміру повертати його, та продав розтер, витративши отримані кошти на свої власні потреби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину визнав повністю, пояснивши суду, що того дня 15.10.2017 року випадково зустрів потерпілу ОСОБА_6 , з якою мешкав по сусідству та був знайомий, яка попросила його відремонтувати пральну машину, що він зробив. В ході ремонту пральної машини ОСОБА_6 повідомила йому, що їй потрібно «перепрошити» роутер, на що ОСОБА_4 запропонував віднести роутер до свого знайомого, після чого забрав роутер та відніс його до свого знайомого, однак, останній відмовився від ремонту. Надалі ОСОБА_4 вирішив продати роутер, що і зробив, отримавши 100 гривень, які витратив на власні потреби.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила обставини, вказані обвинуваченим, вказавши, що того дня розвішувала білизну, коли до неї підійшов обвинувачений, який запропонував відремонтувати пральну машину. Пральну машину ОСОБА_4 відремонтував, а в ході ремонту запропонував перепрошити роутер, на що ОСОБА_6 погодилась. ОСОБА_4 забрав роутер, але через обумовлений строк роутер не повернув, а потім розпочав уникати зустрічей, після чого потерпіла звернулась до поліції. На цей час обвинувачений відшкодував їй 700 гривень, тому претензій матеріального характеру вона не має.

Проаналізувавши в сукупності вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена дослідженими доказами, та кваліфікує його дії як умисне заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, за ст. 190 ч. 2 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є визнання вини у скоєнні злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Також судом враховується, що ОСОБА_4 не перебуває на обліку у психіатричному диспансері та у наркологічному диспансері, має постійне місце проживання, офіційно не працює.

В ході судового слідства 02.03.2018 року між потерпілою та обвинуваченим в присутності захисника укладено угоду про примирення, умови якої відповідають вимогам КПК України, не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, кваліфікація злочину вірна. Сторонами в судовому засіданні заявлено про затвердження зазначеної угоди та призначення визначеного нею покарання, підтверджено, що укладення угоди було добровільним, а судом роз`яснені наслідки укладення угоди та наслідки її невиконання.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Відповідно до ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Вивчивши умови укладеної угоди, суд вважає, що вона за своїми формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, тому може бути затверджена судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374, 475 КПК України, ст. 75, 76, 190 ч. 2 КК України,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 02.03.2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням терміном на один рік.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 протягом строку випробування обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Копію вироку учасники судового провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1