Справа № 214/918/17
1-кп/214/415/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

їхніх захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

потерпілого ОСОБА_13 ,

представника потерпілого ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 296, ч. 3 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання, підтримане прокурором ОСОБА_5 , про продовження тримання кожного з обвинувачених під вартою, зазначивши про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: зокрема, обвинувачені, знаходячись на волі, можуть незаконно впливати на свідків, більша частина яких недопитана, або спілкуватись з іншими особами, які мають відношення до цього ж кримінального провадження, так як приймали участь у викраденні потерпілого ОСОБА_15 та незаконного позбавлення його волі.

Обвинувачені та їхні захисники заперечували проти клопотання прокурора, пославшись, зокрема, на недоведеність ним ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при цьому захисники обвинуваченого ОСОБА_6 , у свою чергу, заявили клопотання, підтримане ОСОБА_6 , про зміну останньому існуючого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді домашнього арешту, зазначивши, зокрема, про те, що прокурором не доведено факту можливого впливу ОСОБА_6 на свідків, останній майже рік перебуває під вартою, має ряд хронічних захворювань, пов`язаних із важким захворюванням серця, у зв`язку з чим потребує стаціонарного лікування, раніше не судимий, що вже допитано всіх потерпілих та частину свідків, жоден із яких не повідомляв про будь-який тиск на нього з боку ОСОБА_6 , що з боку прокурора не забезпечується явка в судове засідання свідків, захисники обвинуваченого ОСОБА_7 також заявили клопотання, підтримане ОСОБА_7 , про зміну щодо останнього існуючого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_7 майже рік перебуває під вартою, раніше до нього вже було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, умови якого ОСОБА_7 виконувались, що на утриманні ОСОБА_7 перебуває непрацююча дружина та двоє малолітніх дітей, однак він позбавлений можливості надавати їм матеріальну допомогу у зв`язку з перебуванням під вартою, що ОСОБА_7 раніше не судимий, що вже допитано всіх потерпілих та частину свідків, жоден із яких не повідомляв про будь-який тиск на нього з боку ОСОБА_7 .

Потерпілий та представник потерпілого уважали про доцільність продовження тримання обвинувачених під вартою.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши його матеріали, приходить до такого.
Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які є вчиненими у суспільно-небезпечний спосіб злочинами середньої тяжкості та тяжкими злочинами, один з яких пов`язаний із незаконним позбавленням волі людини із корисливих мотивів за попередньою змовою між собою та іншими невстановленими слідством особами, що дає підстави прийти до висновку про можливість кожного з обвинувачених у разі застосування до них більш м`якого запобіжного заходу спілкуватись з цими особами.

Також у кримінальному провадженні не допитано більшість свідків, тому не виключена можливість, що в разі застосування до кожного з обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, останні будуть незаконно впливати на цих свідків.

Відтак, зважаючи на вищевикладене, приймаючи до уваги, що підстави, за яких обвинувачені тримаються під вартою, на цей час продовжують існувати, суд приходить до висновку про доцільність продовження тримання обвинувачених під вартою, позаяк уважає, що на цей час більш м`якого запобіжного заходу буде недостатньо для забезпечення виконання кожним із обвинувачених покладених на них процесуальних обов`язків, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотань захисників обвинувачених слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 110, 315-317, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, тобто до 20 лютого 2018 року включно.

Продовжити тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на два місяці, тобто до 20 лютого 2018 року включно.

У задоволенні клопотань захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 .