Справа № 1-711/08
1-в/214/345/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Кривому Розі заяву ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_5 з заявою про зняття арешту з майна, в якій просить суд зняти обтяження у вигляді арешту нерухомого майна з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений на підставі постанови серії АЕ № 927784 від 26.02.2010 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної державним виконавцем Саксаганського відділу ДВС Криворізького МУЮ ОСОБА_6 , та яке зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 01.03.2010 року о 11:38:17 за реєстраційним номером обтяження № 9569253 реєстратором Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. В обґрунтування своєї заяви зазначила, що 17 грудня 2008 р. суддею Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 в кримінальній справі № 1-711/2008 було винесено вирок, яким ОСОБА_5 було визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України (надалі КК України) та було призначено покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі з конфіскацією майна, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі, строк покарання підсудній ОСОБА_5 відраховувати з 13 червня 2008 року. З метою забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна, за постановою слідчого СВ Саксаганського РВ Криворізького МУ УМВС капітана міліції ОСОБА_7 від 21 липня 2008 року було накладено арешт на вклади, цінності та інше майно обвинуваченої ОСОБА_5 , 1970 р.н., що проживає за адресою АДРЕСА_1 , де б таке не знаходилось, зокрема і на квартиру за адресою АДРЕСА_1 . Зазначена квартира, у відповідності до свідоцтва про право власності на житло від 24 березня 1995 р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому згідно з розпорядженням (наказом) від 14.02.1995 р. № С-422, на праві спільної сумісної власності належить в тому числі і ОСОБА_5 . Станом на дату подання цього клопотання про зняття арешту з майна, квартира за адресою АДРЕСА_1 не була конфіскована в дохід держави, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 101096199 від 23.10.2017 р., у відповідності до якої вбачається, що на підставі постанови серії АЕ № 927784 від 26.02.2010 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної державним виконавцем Саксаганського відділу ДВС Криворізького МУЮ ОСОБА_6 , 01 березня 2010 року на квартиру за адресою АДРЕСА_1 лише було накладено обтяження арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - 9569253). Відбувши покарання в кримінально-виконавчій установі, в червні 2011 року ОСОБА_5 було звільнено з місця позбавлення волі. Однак, вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17.12.2008 р. в частині конфіскації майна засудженої виконано не було, по незалежним від неї обставинам, що на даний час порушує права ОСОБА_5 та інших співвласників квартири за адресою АДРЕСА_1 на володіння та розпорядження належною їм на праві спільної сумісної власності квартирою за адресою: АДРЕСА_1 . З моменту вступу вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17.12.2008 р. відносно ОСОБА_5 в законну силу, минуло вже більше восьми років. Перебіг давності не переривався. Покарання у вигляді конфіскації майна не виконано з незалежних від ОСОБА_5 причин. Таким чином, стосовно призначеного ОСОБА_5 додаткового покарання у виді конфіскації особистого майна сплинув визначений у Кримінальному кодексі України строк давності виконання вироку, що, у свою чергу, є підставою для звільнення останньої від відбування додаткового покарання.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви про зняття арешту з майна.

Представник заявника у судовому засіданні просила задовольнити заяву з підстав зазначених у ній.

Суд, вислухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, заяву та додані до неї документи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню за таких підстав.
Так, в судовому засіданні було встановлено, що вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 грудня 2008 р. ОСОБА_5 було визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України (надалі КК України) та було призначено покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі з конфіскацією майна, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі, строк покарання підсудній ОСОБА_5 відраховувати з 13 червня 2008 року (а.с. 181).

Постановою слідчого СВ Саксаганського РВ Криворізького МУ УМВС капітана міліції ОСОБА_7 від 21 липня 2008 року було накладено арешт на вклади, цінності та інше майно обвинуваченої ОСОБА_5 , 1970 р.н., що проживає за адресою АДРЕСА_1 , де б таке не знаходилось, зокрема і на квартиру за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 63).

Зазначена квартира, у відповідності до свідоцтва про право власності на житло від 24 березня 1995 р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому згідно з розпорядженням (наказом) від 14.02.1995 р. № С-422, на праві спільної сумісної власності належить в тому числі і ОСОБА_5 (а.с. 10).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 101096199 від 23.10.2017 р., вбачається, що на підставі постанови серії АЕ № 927784 від 26.02.2010 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної державним виконавцем Саксаганського відділу ДВС Криворізького МУЮ ОСОБА_6 , 01 березня 2010 року на квартиру за адресою АДРЕСА_1 лише було накладено обтяження арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - 9569253), а квартира не була конфіскована в дохід держави (а.с. 15).

Згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» Кримінально-процесуального кодексу України від 13.04.2012 року, питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Постанова про накладення арешту на майно ОСОБА_5 була винесена слідчим СВ Саксаганського РВ Криворізького МУ УМВС ОСОБА_7 21 липня 2008 р., тобто в період дії Кримінально-процесуального кодексу України від 28.12.1960 року.

Відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 4 постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року № 6, заяви боржників на правильність арешту майна, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством. Такого ж висновку дійшов Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 1 Постанови від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» та Верховний суд України у своїй Постанові від 15 травня 2013 року за № 6-26цс13, яка прийнята з підстав передбачених п.1 ч.1 ст. 355 ЦПК України, а тому висновки викладені в ній є обов`язковими для всіх судів України.

Відповідно до статті 152 Кримінально-виконавчого кодексу України від 11.07.2003 року (надалі КВК) підставами звільнення від відбування покарання є, зокрема, закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 80 КК України від 05.04.2001 року особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин. Строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.

Згідно положень ч. 1 ст. 532 КПК України, вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Злочин передбачений ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України належить до тяжких злочинів, а враховуючи той факт, що згідно вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 від 17.12.2008 року в кримінальній справі № 1-711/2008 ОСОБА_5 було призначено покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі з конфіскацією майна, то у відповідності до вимог ст. 80 КК України гр. ОСОБА_5 звільняється від відбування покарання, так як в строк п`ять років, з дня набрання чинності обвинувальним вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17.12.2008 року (до січня місяця 2014 року), його не було виконано.

З моменту вступу вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17.12.2008 р. відносно ОСОБА_5 в законну силу, минуло вже більше восьми років. Перебіг давності не переривався. Покарання у вигляді конфіскації майна не виконано з незалежних від ОСОБА_5 причин.

Таким чином, стосовно призначеного ОСОБА_5 додаткового покарання у виді конфіскації особистого майна сплинув визначений у Кримінальному кодексі України строк давності виконання вироку, що, у свою чергу, є підставою для звільнення останньої від відбування додаткового покарання.

Згідно ч. 1 ст. 409 КПК України від 28.12.1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.

Відповідно до ч. 1 ст. 411 КПК України від 28.12.1960 року, питання зв`язані з виконанням вироку вирішуються судом у судовому засіданні з участю прокурора.

Згідно положень ст. 48 КВК України суд, який постановив вирок, що передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна, після набрання ним законної сили надсилає виконавчий лист, копію опису майна і копію вироку для виконання органу державної виконавчої служби, про що сповіщає відповідну фінансову установу. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опису майна не проводилося. Виконання покарання у виді конфіскації майна здійснюється органом державної виконавчої служби за місцезнаходженням майна відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо захисту власності передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Основною метою статті 1 Першого Протоколу є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень принципу безперешкодного користування своїм майном.

Таким чином, зважаючи на те, що строки давності виконання вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 грудня 2008 року сплинули, конфіскація майна (квартири за адресою: АДРЕСА_1 ) не застосовувалась, тому суд приходить до висновку про зняття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. ст.ст. 409, 411 КПК України від 28.12.1960 року КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Зняти обтяження у вигляді арешту нерухомого майна з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений на підставі постанови серії АЕ № 927784 від 26.02.2010 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної державним виконавцем Саксаганського відділу ДВС Криворізького МУЮ ОСОБА_6 , та яке зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 01.03.2010 року о 11:38:17 за реєстраційним номером обтяження № 9569253 реєстратором Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1