Справа № 473/3177/17
Номер провадження1-кп/473/273/2017
ВИРОК
іменем України
"25" жовтня 2017 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

його захисник адвокат ОСОБА_5 ,

представник потерпілого ТОВ В-Центр ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0001851 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Актове, Вознесенського району, Миколаївської області, українець, громадянин України, із середньою освітою, працював слюсарем ТОВ «Возко» на момент вчинення злочину, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 22.05.2013 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; 29.01.2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.186, ч.2 ст.125, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 22.01.2016 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області зараховано у строк покарання попереднє ув`язнення з 02.10.2014 року по 30.03.2015 року в силу ст.72 ч.5 КК України, 22.07.2016 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області зараховано у строк покарання попереднє ув`язнення з 13.09.2012 по 22.05.2013 року в силу ст.72 ч.5 КК України. Звільнений 29.08.2016 року умовно-достроково на 10 місяців 7 днів,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

08.09.2017 року близько 23-00 години ОСОБА_4 , перебуваючи в нічній зміні на ТОВ ВОЗКО, де працював слюсарем-ремонтником 2 розряду, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, прибув до дільниці розбивочних процесів ТОВ В-Центр, котре розташоване по вул.Київській, 287 в м.Вознесенску Миколаївської області, де шляхом вільного доступу потрапив до її приміщення, в якому реалізуючи даний злочинний умисел, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав півшкіри типу Краст-Вікторія великої рогатої худоби у кількості 6 штук загальною вартістю 4761 грн. Викравши дані півшкіри, ОСОБА_4 виніс їх з будівлі ТОВ В-центр, таким чином розпорядився ними на власний розсуд, в результаті чого заподіяв ТОВ В-центр матеріальну шкоду у розмірі 4761 грн.
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 були кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

25 жовтня 2017 року представник потерпілого ТОВ В-Центр ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 уклали угоду про примирення. Згідно з угодою про примирення обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, сторони дійшли згоди щодо покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України у вигляді обмеження волі строком на 3 роки; на підставі ст.75 КК України передбачено звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; також на період іспитового строку застосувати до ОСОБА_4 наступні обов`язки: на підставі ч.1 ст.76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

В угоді про примирення зазначено, що представник потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 ніяких претензій матеріального характеру не має та що ОСОБА_4 завдану злочином шкоду у розмірі 4761 грн. відшкодував в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом було з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права, визначені частиною 5 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені частиною 1 статті 473 КПК України; обвинувачений вказав, що він повністю визнає свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням, цілком розуміє характер обвинувачення, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди.

Представник потерпілого та обвинувачений підтримали затвердження угоди на визначеній в ній умовах. Прокурор та адвокат обвинуваченого не заперечували проти затвердження угоди про примирення, зазначивши, що її зміст, форма та порядок укладання відповідають вимогам чинного КПК України.

Судом було роз`яснено, що наслідком затвердження угоди про примирення для сторін є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, а для обвинуваченого - відмова від здійснення права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, в тому числі права мовчати, мати захисника, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. А для представника потерпілого - позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався, що затвердження угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; відсутні обставини для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, правова кваліфікація діям ОСОБА_4 надана вірно за ч.2 ст.185 КК України; покарання, запропоноване сторонами, узгоджено у межах санкцій ч.2 ст.185 КК України, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, та вважає, що існують підстави для затвердження угоди про примирення на визначеній в ній умовах.

Керуючись ст.ст.314, 369, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 25 жовтня 2017 року, укладену між представником потерпілого ТОВ В-Центр ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі затвердженої угоди про примирення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього наступні обов`язки згідно із ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку суду.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.394 КПК України вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржено прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя: