03.04.2018
Справа № 642/831/18
Провадження № 1кс/642/520/18

2 квітня 2018 року слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання,
В скарзі адвокат ОСОБА_4 посилається на те, що вона є представником потерпілого ТОВ «Пульсар-1992».
В судове засідання адвокат ОСОБА_4 не з`явилась, подала заяву, в якій просила скаргу розглянути у її відсутності та задовольнити.
Суд, вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , яка не заперечувала проти розгляду скарги у відсутності заявника, вважає можливим розглянути скаргу у відсутності адвоката ОСОБА_4 .
Прокурор ОСОБА_3 процесуальний керівник у даному кримінальному провадженні - вважала скаргу необґрунтованою, та просила залишити скаргу без розгляду, посилаючись на те, що адвокат ОСОБА_4 не наділена повноваженнями звертатись з такою каргою, оскільки вона є представником ТОВ «Пульсар-1992», в той час як потерпілою особою у кримінальному провадженні є ТОВ «Пульсар-92». Крім того, послалась на відсутність підстав для повідомлення будь-якій особі про підозру у кримінальному провадження та правомірність оскаржуваної постанови.
Суд, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про те, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
27 лютого 2018 року адвокат ОСОБА_4 подала слідчому Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 клопотання в порядку ст. 220 КПК України, в якому посилаючись на те, що вона є представником потерпілого - юридичної особи ТОВ «Пульсар-1992» в особі директора ОСОБА_5 , зазначила, що вважає, що зібрано достатньо доказів для повідомлення винній особі про підозру, але відповідної слідчої дії (як зазначає заявник) органом досудового розслідування не вчинено,просила прийняти відповідне процесуальне рішення.
1 березня 2018 року слідчий ОСОБА_7 виніс постанову про відмову в задоволенні вказаного клопотання, де зазначив, що юридична особа ТОВ «Пульсар-1992»з заявою про злочин, як і з заявою про визнання потерпілою особою, в рамках даного кримінального провадження не зверталася, потерпілою особою не являється, тому відповідно статус представника потерпілого у захисника ОСОБА_4 відсутній, та вона не має процесуального права подавати клопотання в рамках вказаного кримінального провадження.
23 лютого 2018 року адвокат ОСОБА_4 подала аналогічне клопотання про повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні прокурору ОСОБА_3
3 березня 2018 року прокурором Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 винесено постанову про відмову у задоволенні вказаного клопотання. В обґрунтування постанови прокурор зазначила,що кримінально-процесуальним кодексом України не встановлений процесуальний строк повідомлення особі про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбачено виключний перелік обов`язкового письмового повідомлення про підозру особі уповноваженими особами за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, а не за клопотанням потерпілого чи інших осіб.
На підтвердження своїх повноважень адвокат ОСОБА_4 надала суду копію договору про надання юридичних послуг №14/12/2017 від 14 грудня 2017 року, укладеного нею з ТОВ «Пульсар-1992» та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Відповідно до положень ст. 58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.
Представником юридичної особи, яка є потерпілим, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.
Повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:
1) документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу (свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги), якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні;
2) копією установчих документів юридичної особи - якщо представником потерпілого є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа;
3) довіреністю - якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою.
Представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.
Відповідно до положень ст. 303 КПК України дії, бездіяльність та рішення слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні можуть бути оскаржені заявником, потерпілим, його представником.
Адвокат ОСОБА_4 є представником ТОВ «Пульсар-1992», а ні ТОВ «Пульсар-92», отже не є представником потерпілої особи у даному кримінальному провадженні, а тому не наділена правом звертатись до суду зі скаргами на дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст. 303 КПК України скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати скаргу;
Крім того, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Відповідно до ч.3 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно зі ст. 277 КПК України п исьмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Відповідно до ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Розповсюджується дана норма і на суддів.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Зокрема, подання скарги на рішення прокурора має відбуватись з дотриманням певних умов.
Вичерпний перелік дій, бездіяльності та рішень слідчого та прокурора, які підлягають оскарженню слідчому судді,наведений у статті 303 КПК України.
Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Протилежне суперечило би принципу диспозитивності, згідно з яким слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК).
Слідчий суддя також зазначає, що автор скарги помилково відносить повідомлення про підозру до слідчих дій, оскільки повідомлення про підозру є процесуальним рішенням, яке приймається за наявності передбачених ст. 276 КПК України підстав.
Слідчий суддя, суд не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, зокрема функцію процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється прокурором.
Статтею 303 КПК України не передбачено оскарження рішень щодо відмови у повідомленні особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що скарга подана неналежною особою, на рішення прокурора, яке оскарженню слідчому судді не підлягає, є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Враховуючи, що судом до з`ясування вказаних обставин відкрито провадження за скаргою, на стадії судового розгляду не передбачено повернення скарги або відмова у відкритті провадження за скаргою, відповідно до положень п.4 ч.2 ст. ст. 307 КПК України суд відмовляє в задоволенні скарги.
Керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, суд

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1