печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Києві скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення,-
В С Т А Н О В И В :
До Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 10 липня 2017 року.
Особа, яка подала скаргу зазначає у поданій скарзі, що бездіяльність органу досудового розслідування полягає у невиконанні положень ст. 214 КПК України, а саме - до Єдиного реєстру досудових розслідувань не було внесено відомості із заявою останнього про вчинення кримінального правопорушення.
Посилаючись на відсутність інформації про внесення відомостей за вищезазначеною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань особа, що подала скаргу просить зобов`язати Генеральної прокуратури України внести відомості про кримінальне правопорушення, як вважає заявник, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.
У судове засідання особа, яка подала скаргу не з`явилася, про дату та час розгляду скарги повідомлялася належним чином.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.
Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язковою участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що особа, яка подала скаргу, не з`явилася в судове засідання, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином. Правило щодо неможливості розгляду скарг за відсутності особи, що подала скаргу передбачає розгляд скарг за обов`язкової участі цієї особи, разом з тим, враховуючи скорочені строки розгляду даної категорії скарг, слідчий суддя визнав за можливе перейти до розгляду скарги без участі особи, що подала скаргу в судовому засіданні на підставі наявних доказів.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, вивчивши подані письмові докази, приходить до наступного висновку.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
В ході розгляду скарги встановлено, що ОСОБА_4 звернулась до Генеральної прокуратури України із заявою про вчинення слідчим суддею Голосіївського районного суду м.Києва ОСОБА_5 , на думку заявника при розгляді судового провадження №752/20779/16-к, кримінального правопорушення, передбаченого статтею 375 КК України, яке полягало в постановленні завідомо неправосудної ухвали про задоволення клопотання про арешт її майна із забороною його розпорядження, за якою просила внести вказані відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Разом з тим, встановлено, що ухвалою апеляційного суду м.Києва від 13 липня 2017 року, ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва ОСОБА_5 у справі №752/20779/16-к за клопотанням прокурора у кримінальному провадженні - прокурора військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_6 накладено арешт на майно, яке на праві власності належить матері ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , напівпричеп SCHMITZ SKO 24, р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, VIN НОМЕР_2 ; сідловий тягач RENAULT MAGNUM 460, р.н. НОМЕР_3 , жовтого кольору, VIN НОМЕР_4 ; сідловий тягач RENAULT MAGNUM 460, р.н. НОМЕР_5 , жовтого кольору, VIN НОМЕР_6 ; напівпричеп KRONE SDP 24, р.н. НОМЕР_7 (попередній знак НОМЕР_8 ), червоного кольору, VIN НОМЕР_9 ; сідловий тягач RENAULT MAGNUM АЕ470, р.н. НОМЕР_10 , білого кольору, VIN НОМЕР_11 . Заборонено ОСОБА_4 та іншим особам, у володінні (користуванні) яких перебуває вказане рухоме майно, розпоряджатися та користуватися ним, з передачею на відповідальне зберігання другому слідчому відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України.
Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вбачається, що суб`єкт звернення, просить внести відомості щодо вчинення, на його думку, суддею кримінального правопорушення, в результаті його незгоди з процесуальними діями та рішеннями.
Положення ч. 2 ст. 126 Конституції України проте, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи не вчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.
Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємною ознакою правової держави та однією з фундаментальних засад демократичного суспільства. Як наголошується в Рекомендації № R (94) 12 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам щодо незалежності, ефективності та ролі суддів, незалежність судів є передумовою верховенства права та основоположною гарантією справедливого суду.
Окрім цього, означені положення кореспондуються з правовою позицією, викладеною в рішенні ЄСПЛ у справі «Салов проти України» від 06 вересня 2005 року, де вказується, що одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким рішенням суду. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні ЄСПЛ «Брумареску проти Румунії».
Здебільшого, особи, що подають скаргу на бездіяльність яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про можливі вчинення злочинів суддею, у своїй заяві виказують фактичну незгоду з прийнятим процесуальним рішенням судді.
Таким чином, зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою такого роду, де фактично заявником висловлюється у такий спосіб незгода з прийнятим процесуальним рішенням судді, що прямо суперечить ст. 126 Конституції України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та не відповідає практиці ЄСПЛ.
Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає, що скарга є необґрунтованою, тому відмовляє у задоволенні скарги та, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 10 липня 2017 року - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1