Дата документу Справа № 310/3995/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 310/3995/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/778/1516/17 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
представника потерпілої ОСОБА_10 в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області.
розглянула 18 грудня 2017 року у закритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційну скаргу захисника обвинуваченогоОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 липня 2017 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Дмитрівка Бердянського району Запорізької області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України.
Встановлені вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 липня 2017 року обставини:
13 березня 2017 року приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_9 , з метою заподіяння їй тілесних ушкоджень, наніс потерпілої один удар кулаком правої руки в область голови внаслідок чого вона впала на ліжко. Далі, продовжуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_7 кулаком правої руки наніс приблизно три удари в область ребер зправа та кулаками правої та лівої руки наніс приблизно десять ударів в область голови потерпілої.
Відразу після цього ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинні дії, діючи з єдиним умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, схопив руками за волосся ОСОБА_9 та приблизно три рази вдарив її обличчям об електричні інструменти та будівельні матеріали, які знаходились на ліжку, після чого почав кусати її за пальці на лівій руці, та схопивши за хустинку, що знаходилась на шиї потерпілої, почав тягнути її за хустину здавлюючи шию, спричинивши таким чином потерпілій згідно висновку судово-медичної експертизи № 412 від 29.06.2017 року тілесні ушкодження у вигляді: забою грудної клітини із переломом кісткової частини 12-го ребра в середній третині без зміщення, які кваліфікуються як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило за собою тривалий розлад здоров`я, строком більше 3-х тижнів (понад 21 день); множинних забоїв на шкірі голови, обличчі, шиї, що супроводжувалися струсом головного мозку, рубець лівої вушної раковини та травматичного впливу у вигляді «укусу» 1-го пальця лівої кісті, який ускладнився виникненням посттравматичного тендовагініту, які в сукупності кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Крім того, 13 березня 2017 року в період приблизно з 19 по 21 годину ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_1 , діючи умисно, з прямим умислом, направленим на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, ставлячись зневажливо до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, цеглиною розбив три шибки вікна будинку належного ОСОБА_9 завдавши тим самим майнову шкоду на суму 120 гривень, після чого заліз на дерево та почав скидати на дах будинку гілки, внаслідок чого ушкодив 4 фрагменти шиферу загальною вартістю 360 гривень.
Після цього ОСОБА_7 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, незважаючи на зауваження оточуючих, продовжуючи свої злочинні дії, проявляючи винятковий цинізм та супроводжуючи свої дії брутальною лайкою, в присутності громадян, демонстративно оголив свої статеві органи.
Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 липня 2017 року:
ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 122 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

за ч.1 ст. 296 КК України у вигляді 2 років обмеження волі .
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, з урахуванням правил ст.72 КК України, призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально виконавчий установі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту його затримання відповідно до протоколу про затримання.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 4407 ( чотири тисячі чотириста сім) гривень 35 копійок та моральну шкоду в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень, витрати на правову допомогу в сумі 2000 ( дві) тисячі, а всього на суму 26407 ( двадцять шість тисяч чотириста сім) гривень 35 копійок.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає призначене судом покарання суворим через невідповідність тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого. Посилається на повне визнання ОСОБА_7 вини, щире розкаяння, позитивну характеристику за місцем мешкання, активне сприяння слідству у розкритті злочинів, часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілій. Просить вирок суду змінити та, застосувавши положення ст.ст. 69, 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

В запереченнях на апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_9 , просить апеляційну скаргу відхилити, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

В запереченнях на апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 представник потерпілої адвокат ОСОБА_10 просить апеляційну скаргу відхилити, а вирок суду першої інстанції залишити без змін як законний та обгрунтований.

21 вересня 2017 на адресу апеляційного суду Запорізької області надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію 2016 року», оскільки в нього є мати ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості вироку та необхідності задоволення заяви обвинуваченого щодо застосування до нього положення Закону України «Про амністію 2016 року», позицію потерпілої та її представника щодо відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги та відповідної заяви, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому кримінальному правопорушенню зроблений на досліджених, наведених та оцінених у вироку доказах.
Виходячи з визнаних судом доведеними фактичних обставин справи, дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило за собою тривалий розлад здоров`я, строком більше 3-х тижнів (понад 21 день), та за ч.1 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Висновки суду першої інстанції щодо наведених обставин не оспорюються, отже перевірці апеляційним судом не підлягають.
Стосовно вимог апеляційної скарги щодо пом`якшення призначеного покарання судова колегія виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання були дотримані.
Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже, ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.

Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень ст.ст. 66, 67 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття, наявність задовільної характеристики за місцем мешкання та постійного місце мешкання.

Одночасно суд обґрунтовано взяв до уваги і обтяжуючу вину ОСОБА_7 обставину, а саме вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Також суд, призначаючи обвинуваченому покарання врахував тяжкість вчинених злочинів, які згідно положення ст. 12 КК України, є злочини невеликої та середньої тяжкості, вказані дані про особу ОСОБА_7 , який раніше судимий, суспільно-корисною працею не займається, спричинену шкоду не відшкодував. Одночасно суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги думку потерпілої щодо призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі.
Таким чином, місцевий суд прийняв до уваги усі відомості щодо особистості ОСОБА_7 у їх сукупності і, зокрема, ті обставини, які зазначені захисником в апеляційній скарзі.
Отже, у суду першої інстанції були підстави для призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі через неможливість досягнення мети покарання без реального його відбування обвинуваченим.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що районним судом зазначені вище положення закону дотримані в повному обсязі.

На думку колегії суддів призначене обвинуваченомупокарання відповідає характеру і ступеню тяжкості вчинених злочинів, всім обставинам кримінального провадження і є необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Підстав вважати призначене ОСОБА_7 покарання явно несправедливим через його суворість, застосування до обвинуваченого положень ст. ст. 69, 75 КК України не вбачається, наслідком чого є відмова у задоволенні апеляційної скарги захисника.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що під час апеляційного перегляду вироку обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році». Зазначив, що в нього є мати ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому він має бути звільнений від відбування призначеного судом покарання.

Так, пунктом «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачена можливість звільнення від відбування покарання, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70 річного віку.

ОСОБА_7 , відповідно до статті 12 КК України, вчинив злочини невеликої та середньої тяжкості, згідно довідки про склад сім`ї від 28.03.2017 року має матір ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» досягла 70 років, в неї відсутні інші діти, що також встановлено при апеляційному розгляді та підтверджується відповідною довідкою про склад сім`ї, отже ОСОБА_7 є суб`єктом застосування Законом України «Про амністію у 2016 році».

Обвинувачений ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції наполягав на застосуванні до нього амністії. В зв`язку з чим, колегія суддів вважає необхідним звільнити обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 липня 2017 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України, залишити без змін.
Клопотання ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» задовольнити.

На підставі п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнитиОСОБА_7 від відбування призначеного вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 липня 2017 року покарання.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4