Провадження № 1-кп/344/702/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Лани Галицького району Івано-Франківської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, непрацюючої, з вищою освітою, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 вчинила одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Наказом ректора Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу від 18.05.2009 року №57/3 «По особовому складу» з 12.05.2009 року ОСОБА_7 переведено на посаду інженера 2 категорії інформаційно-обчислювального центру кафедри УРЕР Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу.

В силу своєї професійної діяльності ОСОБА_7 обізнана з порядком реєстрації осіб для проходження атестації та порядком отримання посвідчення про вільне володіння державною мовою без проходження атестації та на безоплатній основі.

28 серпня 2017 року ОСОБА_8 для вступу на посаду держслужбовця ГУ Держспоживслужби в Івано-Франківській області звернулася до працівника ІФТУНГ - своєї знайомої ОСОБА_7 з метою отримання посвідчення щодо володіння державною мовою.

При спілкуванні з останньою, інженер 2 категорії ЮЦ ІФТУНГ ОСОБА_7 розповіла, що в силу свого знайомства із працівниками Університету може посприяти в отриманні необхідного документа.

Так, відповідно до п.8 Постанови КМУ від 26 квітня 2017 року № 301 «Про організацію проведення атестації осіб, які претендують на державну службу, щодо вільного володіння державною мовою», атестаційна комісія утворюється у складі голови та трьох членів комісії з числа осіб, які мають освіту за спеціалізацією «Українська мова та література» спеціальності «Філологія». Щонайменше один з членів атестаційної комісії повинен мати науковий ступінь не нижче доктора філософії. Персональний склад атестаційної комісії затверджується наказом керівника уповноваженого вищого навчального закладу. До складу такої комісії ОСОБА_7 включена не була.

Після цього, ОСОБА_7 , будучи в силу своїх професійних обов`язків обізнаною в тому, що видача посвідчення про вільне володіння державною мовою проводиться атестаційною комісією Університету, яка формується відповідно до вказаної Постанови КМУ від 26 квітня 2017 року № 301 «Про організацію проведення атестації осіб, які претендують на державну службу, щодо вільного володіння державною мовою», та склад якої затверджено наказом ректора Університету від 03 травня 2017 року №61, 19.10.2017 ОСОБА_7 , приблизно о 19:00 год., перебуваючи в АДРЕСА_2 , отримала від ОСОБА_9 2700 гривень, за вчинення дій у користь ОСОБА_8 .

У зв`язку з цим ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення, запропонувала за неправомірну вигоду, з використанням своїх зв`язків, вплинути на службових осіб атестаційної комісії ІФТУНГ при видачі позитивного рішення щодо видачі посвідчення про вільне володіння державною мовою без проходження атестації та на безоплатній основі, достовірно знаючи що необхідним заявнику ОСОБА_8 видачею посвідчення займається голова комісії ОСОБА_10 .

Таким чином, відповідно до пункту 3 статті 3 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" та примітки до статті 369-2 КК України, голова атестаційної комісії ІФТУНГ прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: особи, які постійно або тимчасово обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків у юридичних особах приватного права незалежно від організаційно-правової форми, а також інші особи, які не є службовими особами та які виконують роботу або надають послуги відповідно до договору з підприємством, установою, організацією.

Крім того, 26.10.2017 близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, отримала від ОСОБА_9 на залізничному вокзалі м.Івано-Франківська (м.Івано-Франківськ, вул. Привокзальна,3) частину неправомірної вигоди в розмірі 650 грн. як оплату за проходження атестаційного іспиту.

У подальшому, 30.10.2017 близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 , отримала від неї у приміщенні універмагу (м.Івано-Франківськ, вул.Дністровська, 3) неправомірну вигоду в розмірі 2700 грн за вплив на прийняття позитивного рішення головою атестаційної комісії ІФТУНГ ОСОБА_10 в користь ОСОБА_9 .

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнала повністю, підтвердила обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного в обвинувальному акті. Так, ОСОБА_7 суду показала, що в кінці серпня 2017 року до неї звернулася знайома ОСОБА_8 з проханням посприяти в отриманні посвідчення щодо володіння державною мовою. Після цього зустрілася з ОСОБА_8 , повідомивши, що за 100 доларів США може посприяти в отриманні даного посвідчення, оскільки, працюючи в ІФТУНГ, була знайома з членами атестаційної комісії ІФТУНГ, до повноважень яких входить видача вказаного посвідчення. У подальшому ОСОБА_8 повідомила, що знаходиться на лікуванні, а тому гроші принесе ОСОБА_9 , якій також потрібно аналогічне посвідчення. На виконання цієї домовленості 19.10.2017 близько о 19 год. в м.Івано-Франківську у парку по вул. Грюнвальдській отримала від ОСОБА_9 2700 гривень за вчинення дій у користь ОСОБА_8 26.10.2017 близько 17 год. 30 хв. на залізничному вокзалі м.Івано-Франківська отримала від ОСОБА_9 документи та гроші в сумі 650 грн. як оплату за проходження атестаційного іспиту. В подальшому 30.10.2017 близько 15 год. 00 хв. в приміщенні центрального універмагу отримала від ОСОБА_9 2700 грн. за вплив на прийняття позитивного рішення головою атестаційної комісії ІФТУНГ щодо видачі посвідчення про володіння державною мовою ОСОБА_9 . Остання дала їй 3700 грн, однак 1000 грн. обвинувачена повернула ОСОБА_9 , оскільки домовленість була на меншу суму. В цей час її затримали. Вказала, що для вчинення злочину використовувався телефон марки «Huawei», яким зідзвонювалася з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та який вилучили у неї при затриманні. Вилучені кошти в сумі 952 грн є її особистими коштами. Зазначила, що 06.11.2017 звільнена за власним бажанням з посади інженера 2 категорії інформаційно-обчислювального центру кафедри УРЕР Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу. На утриманні має сина інваліда з дитинства ІІІ групи. У вчиненому щиро розкаялася, просила суворо її не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованої їй злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч.2 ст.369-2 КК України як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винної, зокрема те, що обвинувачена за місцем проживання та попередньої роботи характеризується позитивно, раніше не судима, не працює, одружена, має на утриманні сина ОСОБА_11 , 1993 р.н., що є інвалідом ІІІ групи, на обліках ОНД та ОПНЛ №3 не перебуває, стан здоров`я обвинуваченої; щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Як вбачається з досудової доповіді про обвинувачену, обвинувачена ОСОБА_7 на даний час не працевлаштована, 06.11.2017 звільнена за власним бажанням з посади інженера 2 категорії інформаційно-обчислювального центру кафедри УРЕР Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, проживає разом з чоловіком та сином, конфліктів із сусідами немає. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе без позбавлення або обмеження її волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

За таких обставин, враховуючи особу обвинуваченої, обставини вчинення злочину, позицію прокурора, що просив призначити покарання обвинуваченій у виді штрафу у розмірі 1100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позицію обвинуваченої та захисників, що просили суворо не карати обвинувачену та призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, однак запропоноване сторонами покарання для обвинуваченої є занадто м`яким, а тому вважає за можливе призначити обвинуваченій основне покарання обвинуваченій у виді штрафу у максимальному розмірі, установленій в санкції ч.2 ст.369-2 КК України у виді штрафу.

Крім того, з урахуванням характеру та обставин вчиненого злочину, що вчинений ОСОБА_7 у зв`язку з перебуванням її на посаді в ІФНТУНГ, керуючись ч.2 ст.55 КК України, згідно якої позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове покарання може бути призначене й у випадках, коли воно не передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за умови, що з урахуванням характеру злочину, вчиненого за посадою або у зв`язку із зайняттям певною діяльністю, особи засудженого та інших обставин справи суд визнає за неможливе збереження за ним права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд вважає за необхідне призначити додаткове покарання обвинуваченій - позбавити ОСОБА_7 права обіймати посади та займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності на строк два роки.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинувачену.

Підстав для зміни чи скасування обраного щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили не вбачається.

Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд-

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, та призначити їй покарання із застосуванням ч.2 ст.55 КК України у виді штрафу в розмірі 1500 (одну тисячу п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності на строк два роки.

Запобіжний захід домашній арешт обвинуваченої ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити у силі.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави із зарахуванням на рахунок №2902 в ДКС України, МФО 820172 , код класифікації доходів: 24060300 "Інші надходження", - 2721 гривню 40 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення експертиз №2-1521/17 від 06.11.2017, №2-1522/17 від 07.11.2017 та №1.1 -344/17 від 09.11.2017 .

Речові докази грошові кошти в сумі 952 грн., блокнот з особистими записами ОСОБА_7 - повернути обвинуваченій ОСОБА_7 ; грошові кошти у сумі 2700 грн., що використовувалися для документування злочину (постанова від 31.10.2017) повернути законному володільцю ВБКОЗ УСБУ в Івано-Франківській області; змиви з обох рук ОСОБА_7 - знищити, мобільний телефон марки «Huawei 4G LTE» з сім-картою (постанова від 31.10.2017) конфіскувати в дохід держави; три DVD диски - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 01.11.2017 на майно ОСОБА_12 - до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_13