ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за №0004774 від 30.09.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Владивосток РФ, українця, громадянина України, освіта середня, не працевлаштованого, одруженого, в силу статті 89 Кримінального кодексу України раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
В середині липня 2017 року у денний час ОСОБА_4 знаходився біля річки, яка протікає поблизу території колишнього заводу «Серп та Молот» за адресою: м. Харків, пр-т. Московський, 183, де знайшов за допомогою магніту обріз мисливської рушниці. Після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, достовірно розуміючи для себе, що передбаченого законом дозволу на придбання, носіння та зберігання зброї в нього не має, ОСОБА_4 придбав шляхом привласнення знайденого, нестандартну вогнепальну зброю обріз колишньої гладкоствольної двоствольної рушниці 20 калібру моделі ИЖ-58 № НОМЕР_1 , приніс його за місцем мешкання, де почав зберігати.

29 вересня 2017 року ОСОБА_4 поклав вищевказаний обріз мисливської рушниці в переносну сумку та на транспорті перевіз його в кафе «Аль-султан», який розташований за адресою: м. Харків, пр-т. Людвіга Свободи, 30, де о 11 годині 50 хвилин ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції, під час перевірки якого було виявлено обріз мисливської рушниці, яку ОСОБА_4 придбав, зберігав та носив без передбаченого законом дозволу, та яка згідно висновку експертизи зброї № НОМЕР_2 від 13.10.2017 року, є нестандартною вогнепальною зброєю обрізом колишньої гладкоствольної двоствольної мисливської НОМЕР_3 калібрумоделі ИЖ-58 № НОМЕР_1 , призначений для стрільби мисливськими патронами 20 калібру.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України у повному обсязі, та підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому розкаявся, пояснивши, що доповнити йому нічого.
Суд зі згоди прокурора, обвинуваченого, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, не оспорює їх, і не наполягає на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку обвинувачений буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України - незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, а саме придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

При вирішенні питання про покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь важкості вчиненого кримінального правопорушення-злочину, який у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином, досудову доповідь Слобідського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації міжрегіонального управління, а також особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_4 в силу статті 89 Кримінального кодексу України раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.
Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.
Відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 судом не виявлено.
Згідно частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Пленум Верховного Суду України в Постанові №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визначається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимогстатті 65 Кримінального кодексу Українистосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції частини 1 статті 263 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 Кримінального кодексу України.
Окрім того, обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про застосування до нього амністії, оскільки у нього на утриманні знаходиться мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інших працездатних осіб у сім`ї немає.
Так, відповідно до ч.ч.1, 2 статті 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року. Дія цього Законупоширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (стаття 12 названого Закону).
Відповідно до п. «є» статті 1 Закону, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк, особи, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами І групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що у ОСОБА_4 на утриманні знаходиться мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та інших працездатних осіб у сім`ї немає, проте злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та який міститься у диспозиції частини 1 статті 263 Кримінального кодексу України відноситься до категорії тяжких, адже за правилами частини 4 статті 12 Кримінального кодексу України тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років, санкція ж частини 1 статті 263 Кримінального кодексу України встановлює покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Таким чином, Закон України «Про амністію у 2016 році» на ОСОБА_4 не поширюється, а тому клопотання про застосування до нього амністії задоволенню не підлягає.

Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по кримінальному провадженню вирішити на підставі статті 124 КПК України.
Питання про долю речових доказів і документів вирішити на підставі статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, п. «є» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі частини 1 та пунктів 2, 4 частини 2 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної під час досудового слідства експертизи зброї №18481 від 13.10.2017 року у розмірі 990 (дев`ятсот дев`яносто) грн. 00 коп.
Речовий доказ картонний коробок, який опечатаний скотчем, на якому маються: паперова бирка з написом: «г. Харьков 29.09.2017 ОМП по факту изьятия оружия у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по адресу: АДРЕСА_2 изьято обрез. Понятые: ОСОБА_7 (підпис), ОСОБА_8 (підпис), Експерт: ОСОБА_9 (підпис), следователь ОСОБА_10 (підпис)» та паперова бирка «Речові докази за кримінальним провадженням №0004774- обріз мисливської рушниці ИЖ-58 20 кал. № НОМЕР_1 до висновку ХНДІСЕ №18481 від 13.10.2017. Експерт ОСОБА_11 , підписом експерта, відтиском штампу з написом «ХНДІСЕ Досліджуваний матеріал №9, в якому знаходиться обріз мисливської рушниці ИЖ-58 20 кал. № НОМЕР_1 та який знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за порядковим номером №10 (номер книги обліку речових доказів 218) - після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Головуючий: