АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №639/8528/16-к Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/1934/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.82 КК України
УХВАЛА
Іменем України
07 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

представника колонії - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

засудженого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.06.2017р. стосовно ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Харківського районного суду Харківської області від 27.07.2015 року, більш м`яким покаранням на підставі ст.82 КК України

Відмовляючи у клопотанні суд вказав, що ОСОБА_9 засуджений за вчинення тяжкого умисного злочину за ч.2 ст.121 КК України, вину у вчиненні злочину визнав лише частково, строк невідбутого засудженим покарання на даний час близько 2 років 6 місяців, засуджений за час відбування покарання жодного разу не заохочувався, не був працевлаштований в умовах Харківської установи виконання покарань №27 та до суспільно-корисної праці не залучався, а тому суд першої інстанції вважає, що на даний час не є доведеним той факт, що засуджений став на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою для застосування вимог ст.82 КК України.

Поряд з цим, матеріали особової справи засудженого не містять відомостей, які б відображали процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання.

Звідси, засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.82 КК України, для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким.

В апеляційній скарзі засуджений просить вищезазначену ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою його клопотання задовольнити повністю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, з`ясувавши позицію прокурора, який вважав ухвалу суду правомірною, перевіривши апеляційні доводи і дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

У п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» звертається увага на те, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у згаданій Постанові Пленуму в п.17 оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно зясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції та представлених матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 , відбуває покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 27.07.2015р., за .2 ст.121 КК України 7 років позбавлення волі.

Відповідно до ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.02.2016р. засудженому на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08.07.2014р. по 12.01.2016р., із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі тож початок строку становить: 08.07.2014р., а кінець строку: 04.01.2020р..

Згідно ч.3 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

У відповідності до ст.12 КК України, ОСОБА_9 , засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, за який згідно ч.2 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосовано, якщо він відбув не менше половини строку покарання.

Звідси колегія суддів приходить до висновку про необхідність наявності двох вищевказаних умов для заміна невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до наданої характеристики засудженого він, з 29.11.2016р. відбував покарання в Диканівській виправній колонії №12, за цей час адміністрацією колонії не заохочувався, вимоги режиму тримання не порушував, характеризувався посередньо. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий. До виконання встановлених законодавством вимог ставиться посередньо. Працевлаштований на виробництві установи швачем, виробничі завдання виконує.

Проте, відповідно до витягу з протоколу засідання комісії №11 від 15.03.2017р. Диканівської виправної колонії №12, ОСОБА_9 відмовлено у представленні матеріалів до суду щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.

З характеристики засудженого також вбачається, що під час перебування в Харківській установі виконання покарань №27 він вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку не порушував, стягнень не має, адміністрацією установи не заохочувався, до суспільно-корисної праці не залучався.

З медичної довідки ОСОБА_9 випливає, що він перебуває на диспансерному обліку у лікаря невропатолога медичної частини установи з діагнозом: залишкові явища перенесеної тяжкої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеню з стягненням речовини головного мозку правобічною гемісферальною гематомою. На даний час стан здоров`я задовільний, лікування не потребує.

Отже, на підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що засудженому було зараховано значний строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, а саме: з 08.07.2014р. по 12.01.2016р., колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_9 не став на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою для застосування вимог ст.82 КК України.

Прим цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що засуджений вину за вчинений злочин він визнав частково, про що зазначено у вироку суду, строк невідбутого засудженим покарання, навіть з перерахунком зробленим у відповідності до ч.5 ст.72 КК України, ще достатньо значний і він жодного разу, за час відбування покарання, ще не заохочувався.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що висновки суду першої інстанції підтверджуються фактичними обставинами кримінального провадження, а підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.06.2017р. стосовно ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді