пр. № 1-кп/759/1094/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ;
при секретарі: ОСОБА_2 ;
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 ; розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт № 0009454 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ржищів Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України вважається особою, що не має судимості; працюючого; електромонтажником ТОВ "Артстрой-17"; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 25.10.2017 приблизно о 22 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Туполєва, 21, незаконно заволодів транспортним засобом марки "ВАЗ 2107", білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , за наступних обставин.
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом марки "ВАЗ 2107", номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, ОСОБА_5 перевірив чи даний автомобіль зачинений. Потягнувши за дверну ручку він відчинився, так як двері не були зачинені на ключ. В подальшому ОСОБА_5 сів до салону вказаного автомобіля, вирвав захисний кожух замка запалення та шляхом скручування проводів контактної групи, які знаходились під захисним кожухом замка запалення завів автомобіль.
Після чого ОСОБА_5 на викраденому автомобілі вирушив до по вул. Стеценко в бік Гостомельського КП, де на під`їзді до КП побачивши автомобіль працівників поліції, одразу змінив напрямок руху і поїхзав у бік пр. Палладіна в м. Києві, після чого був викритий у вчиненому.
16 листопада 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому статтями 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 289 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням, з іспитовим строком на 1 ірк, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_5 .
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил статтями 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений та потерпілий в судовому засіданні просили вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, який при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, в обсязі пред`явленої підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого обвинувачений визнає себе винуватим, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, а тому ці його дії кваліфікує ч. 1 ст. 289 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 176-179, 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 16 листопада 2017 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 16 листопада 2017 року покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покласти обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ: