Справа № 504/4377/17
У Х В А Л А
13.12.2017смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у судовому засіданні смт. Доброслав Одеської області клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Миколаїв, одруженого, безробітного, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
15.05.2015 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ст. 190 ч. 1, 2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік, -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України,-
Вважали, що до підозрюваного має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки не застосування його дасть можливість підозрюваному: 1. Переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено позбавлення волі строком 5-10 років з конфіскацією, утриманців не має, не має родичів та близьких на території м. Одеса, що говорить про відсутність міцних соціальних зв`язків; 2. Незаконно впливати на свідків, яким можуть бути відомі обставини скоєного ним злочину та потерпілу по даному кримінальному провадженні оскільки вони ще не допитані під час судового розгляду; 3. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, так як після вчинення кримінальних правопорушень з місця скоєння злочинів зник; 4. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, що підтверджується притягненням до кримінальної відповідальності за скоєння корисливих злочинів, а також той факт що на розгляді в суді знаходиться інше кримінальне провадження; 5. Крім цього, ОСОБА_7 являється обвинуваченим у іншому кримінальному провадженні за скоєння злочинів передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 189 КК України та обраний йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 14.12.2017; 6. Іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню з метою уникненню справедливого покарання.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, просили слідчого суддю задовольнити його з підстав зазначених у ньому.
Захисники підозрюваного ОСОБА_7 заперечували проти задоволення заявленого клопотання, зважаючи на його безпідставність, надуманість та необґрунтованість. Постилались на те, що з клопотання не вбачається, що слідчим встановлено місце злочину, у зв`язку з чим поставили під сумнів підвідомчість розгляду даного клопотання Комінтернівському районному суду. За поясненнями ОСОБА_7 він ніколи не був на території села Корсунці, що знаходиться у Комінтернівському (нині Лиманському районі). З ОСОБА_10 зустрічався на території колишнього кінотеатру «Вимпел» у м. Одеси та у селі Нерубайському Біляєвського району Одеської області. З протоколу слідчого експерименту, який проводили з потерпілою, не вбачається, що події відбувалися на території Комінтернівського району, оскільки територія села Корсунців розповсюджується також на територію Суворовського району м. Одеси (селище Шевченко 1). Дана підозра була вручена ОСОБА_7 у слідчому ізоляторі, без присутності його захисника. Крім того, перебування ОСОБА_7 у слідчому ізоляторі протягом п`яти років робить неможливим ризик можливості переховуватись від слідчого, впливати на свідків, вчинити інший злочин. Крім того, закінчення строку тримання під вартою 14.12.2017 року не є ризиком по даній справі. В даному випадку між підозрюваним та потерпілою існують цивільно-правові відносини, щодо повернення боргу.
Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що він не вчинював насильство над потерпілою, вона його омовлює, дана справа є штучно створеною, як розправа з ним по іншій справі, яка перебуває на розгляді у Приморському районному суді м. Одеса.
Розглянувши подане клопотання, матеріали додані до нього, вислухавши пояснення учасників судового розгляду слідчий суддя приходить до висновку про відмову у його задоволенні виходячи з такого.
Судовим розглядом встановлено, що 22.04.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості ОСОБА_10 про те, що 14.07.2014 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з невстановленою особою діючи в інтересах третіх осіб, використовуючи фізичне насилля небезпечне для життя та здоров`я ОСОБА_10 незаконно позбавили її волі, утримуючи в автомобілі марки «Деу Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вивезли на околицю с. Корсунці Лиманського району Одеської області, де застосовуючи психологічний тиск та фізичне насилля змусили останню відмовитися від існуючих боргових зобов`язань, що завдало шкоди у великих розмірах.
До клопотання слідчого додано протокол допиту потерпілого від 26 жовтня 2017 року, протокол додаткового допиту свідка від 31 жовтня 2017 року ОСОБА_13 , протокол допиту свідка від 27 жовтня 2017 року ОСОБА_14 , висновок експерта Українського науково-дослідницького інституту спеціальної техніки та судових експертиз від 28.09.2016 року № 95; та виковок експерта № 124 від 19.01.2017 року; протокол проведення слідчого експерименту від 07.11.2017 року; протокол допиту свідка від 14 липня 2016 року ОСОБА_15 , протокол додаткового допиту потерпілого 09.11.2017 року; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 11.11.2017 року .
Відмовляючи у задоволенні клопотання суд виходив з того, що прокурором не доведено наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 3 ст. 189 КК України - вимагання, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, або таке, що завдало майнової шкоди у великих розмірах.
З клопотання слідчого та протоколу допиту потерпілої вбачається, що група осіб, в тому числі ОСОБА_7 здійснювали, щодо ОСОБА_10 протиправні дії поєднані з насиллям небезпечним для життя чи здоров`я особи.
У якості підтвердження здійснення насильства над потерпілою до клопотання додано протокол допиту потерпілої та свідків ОСОБА_15 від 14.07.2016 р. (якість копії протоколу непридатна для дослідження) та ОСОБА_13 від 31.10.2017 р. Суд критично оцінює показання свідків відносно вчинення насильницьких дій щодо ОСОБА_10 , та приймає до уваги те, що потерпіла за медичним освідченням розладів здоров`я не зверталась. Крім того, наявність синців та подряпин у ОСОБА_10 не доводить причетність ОСОБА_7 до вказаних подій.
Слідчий суддя враховує, що до органів поліції потерпіла звернулася лише 22.04.2015 року, що є значним часом після подій, які нібито відбувалися 14.07.2014 року.
Крім того, слідчий суддя враховує, що досудовим слідством підозрюваний у даному правопорушенні ОСОБА_7 та інший фігурант ОСОБА_8 не були допитані жодного разу при проведені слідчих дій, В зв`язку з чим клопотання про обрання запобіжного заходу підготовлено поверхово за відсутність всебічного та повного проведення досудового розслідування.
У судовому засіданні ОСОБА_7 повідомив, що події з його участю та участю потерпілої відбувалися на території колишнього кінотеатру « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на у селищі Нерубайське Біляєвського району Одеської області. При відсутності належної перевірки та належного аналізу даних обставин слідчий суддя ставить під сумнів юрисдикції як органу досудового розслідування, так і суду, який має обрати запобіжний захід у вигляді тимчасового обмеження волі.
Слідчий суддя критично оцінює наявність зазначених у клопотанні ризиків, оскільки на час розгляду клопотання ОСОБА_7 вже обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси, він перебуває під вартою протягом п`яти років в зв`язку з чим клопотання є передчасним, а ризики нівельовані. Питання закінчення 14.12.2017 року обраного запобіжного заходу іншим судомне є ризиком відповідно до закону.
Крім того, суд приймає до уваги можливість продовження дії запобіжного заходу Приморським районним судом м. Одеси, у зв`язку з чим застосування будь-якого іншого та нового запобіжного заходу Комінтернівським районним судом Одеської області щодо ОСОБА_7 створить конфлікт та дисонанс між різними ухвалами однакової чинності, різних судів, щодо однієї особи.
Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначені нормами ст. 91 КПК України, відповідно до якої у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. 2. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин передбачених ст. 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно ч. 1 ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Мета і підстави застосування запобіжних заходів, встановлена вимогами статті 177 КПК України, відповідно до якої метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотання.
Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначені нормами ст. 178 КПК України, відповідно до якої при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 94, 176, 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя
В задоволенні клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 189 КК України відмовити повністю.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1