АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-сс/796/6563/2017 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст..ст. 303, 304 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «КП-Реклама», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.11.2017 року,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.11.2017 року скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «КП-Реклама» на бездіяльність слідчих у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0002925 повернуто особі, яка її подала.

Слідчий суддя, повертаючи скаргу в зв`язку з пропуском строку оскарження бездіяльності по неповерненню тимчасово вилученого мана вказала, що оскільки обшук проведено 10.10.2017 року, у слідчого убуло 48 годин для звернення до суду з клопотанням про його арешт, тобто до 12.10.2017 року. Оскільки цього зроблено не було, то моментом вчинення бездіяльності слідчого по неповерненню тимчасово вилученого майна буде 12.10.2017 року, відповідно останнім днем оскарження такої бездіяльності є 23.10.2017 р. При цьому скаргу подано до суду 01.11.2017 року, тобто з порушенням строку її подання, визначеного ч.1 ст.304 КПК України і адвокатом ОСОБА_6 не порушено питання щодо поновлення пропущеного строку.

Не погодившись з прийнятим слідчим суддею рішенням, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «КП-Реклама», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 07.11.2017 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

За доводами апелянта висновки, викладені в ухвалі слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на діючому законодавстві.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що слідчим відділом Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002925 за фактом створення групою осіб на території України суб`єктів підприємницької діяльності, які використовуючи протиправний механізм легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, під час імпорту електронних товарів і послуг, в тому числі шляхом внесення до договорів недостовірних даних щодо виду та обсягу товару, отриманих послуг з використанням банківських установ, небанківських фінансових установ та інших суб`єктів господарювання, незаконно виводять за державний кордон України грошові кошти в особливо великих розмірах, що спричиняє велику матеріальну шкоду, за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205 та ч. 3 ст. 209 КК України. 01.11.2017 він в інтересах ТОВ «КП-Реклама», ОСОБА_7 та ОСОБА_8 він звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України на бездіяльність слідчих групи слідчих у вищевказаному кримінальному провадженні, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно вимог ст. 169 КПК України.
Апелянт вважає, що таку скаргу слідчим суддею повернуто безпідставно, оскільки із аналізу ч. 5 ст. 171 КПК України свідчить про те, що ця норма передбачає обов`язок слідчого подати клопотання про арешт майна. У свою чергу, за умови невиконання такого обов`язку у зазначеної особи виникає інший обов`язок - негайно повернути особі вилучене майно, строк виконання якого не обмежується в часі, а тому бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, на думку апелянта, скаргу має лише початковий момент, і не має кінцевого строку, а тому висновок слідчого судді є необґрунтованим.

Апелянт вказує, що аналогічна думка висловлена в роз`ясненнях ВССУ, викладених в п. 1.2 Узагальнення « Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Крім цього, апелянт звертає увагу на те, що скарга про повернення тимчасом вилученого майна ним подана в інтересах ТОВ «КП-Реклама», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , однак слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зазначив про повернення скарги в частині, що стосується лише ТОВ «КП-Реклама».

ОСОБА_6 та прокурор Генеральної прокуратури, будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились. При цьому будь яких клопотань від представника ГП е надходило, разом з тим, надійшло клопотання від адвоката ОСОБА_6 , в якому він, посилаючись на зайнятість в іншому судовому засіданні поза межами Київської області не зміг прибути на засідання, та не заперечував проти розгляду його апеляційної скарги у його відсутність. Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів за викладених обставин, не вбачає перешкод для проведення апеляційного розгляду у відсутність учасників провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, прийшла до висновку, що апеляційна скарга адвоката підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

З матеріалів судового провадження, що надійшло до Апеляційного суду з Печерського районного суду м. Києва вбачається, що 01 листопада 2017 року адвокат ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «КП Реклама», ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Разом з тим, ухвалою слідчого судді м. Києва від 07 листопада 2017 року скаргу адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ГП України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна повернуто особі, яка її подала з посиланням на те, що така скарга подана вже після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України та без клопотання про поновлення строку на подачу скарги.

Такий висновок слідчого судді колегія суддів вважає помилковим, виходячи з наступного.

У ч. 1 ст. 304 КПК встановлено строки звернення особи зі скаргою, у тому числі на бездіяльність, які становлять 10 днів з моменту такої бездіяльності. Однак, на відміну від бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, та бездіяльності, що полягає у нездійсненні окремих процесуальних дій, які слідчий чи прокурор зобов`язані вчинити, бездіяльність з неповернення майна слід віднести до категорії триваючих. Так, результати аналізу змісту ч. 5 ст. 171 КПК свідчать про те, що вона встановлює обов`язок слідчого, прокурора подати клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна.

У свою чергу, за умови невиконання такого обов`язку у зазначених суб`єктів виникає інший обов`язок негайно повернути особі вилучене майно, строк виконання якого не обмежується в часі, а отже, моментом завершення виконання такого обов`язку є винятково його виконання.

А відтак, немає підстав повертати скаргу на бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, з підстав пропущеного строку звернення з такою скаргою, оскільки така бездіяльність має лише початковий момент, однак не має кінцевого строку.

Наведене свідчить про те, що висновок слідчого судді щодо необхідності повернення скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ТОВ « КП- Реклама є хибним, таким, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 304 КПК Українищодо підстав для прийняття такого рішення. Наслідком розгляду такої ухвали є лише скасування ухвали слідчого судді.

Окрім того, колегія суддів вказує, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі вказала про те, що адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою в інтересах ТОВ « КП-Реклама» проте, з тексту самої скарги до суду вбачається, що скарга подавалася в інтересах ТОВ « КП Реклама», ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Відтак, доля скарги в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Враховуючи те, що слідчий суддя не розглядав скаргу по суті, а прийняв рішення стосовно повернення скарги, відповідно до змісту ст. 304 КПК України, а також те, що розгляд та прийняття ухвали за наслідком розгляду відповідної скарги згідно вимог ст.ст. 306, 307 КПК України, є прерогативою слідчого судді місцевого суду, і за змістом ст. 407 КПК України, не входить до повноважень апеляційного суду, матеріали підлягають поверненню до того ж суду для розгляду скарги, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_10 задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418,422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «КП-Реклама», ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.11.2017 року, якою скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «КП-Реклама» на бездіяльність слідчих у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0002925 повернуто особі, яка її подала - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4