Справа № 333/6710/16-к
Провадження №1-кп/333/109/17

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в ЄРДР під №0002680 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Запоріжжя, українцю, громадянину України, не одруженому, не працюючого, із неповною середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому: 18.05.1994 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 10.02.1998 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 229-6 КК України до 1 року позбавлення волі; 12.04.2000 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, ст. 17, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 05.12.2003 р. Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК, ст. 69 України до 1року позбавлення волі; 30.03.2004 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 26.11.2008 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 26.11.2008 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ст. 198, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 20.05.2014 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 04.11.2014 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 69, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. Знятий з обліку 17.04.2015; 25.04.2016 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим за вчинення злочинів проти власності, повторно скоїв корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

01.10.2016 р. приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_7 знаходився у лісосмузі біля будівлі №140 по вулиці Космічній в Комунарському районі міста Запоріжжя, де побачив потерпілого ОСОБА_8 , який розпивав спиртні напої. В цей момент у ОСОБА_7 виник прямий умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном.

Далі, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, підбіг ззаду до потерпілого ОСОБА_8 та шляхом ривка заволодів золотим ланцюжком довжиною 35 см, вагою 4,5 грами, 585 проби, вартістю 2500 гривень 00 копійок та кулоном із зображенням овальної форми, вагою 1,5 грами, 585 проби, вартістю 600 гривень 00 копійок, спричинивши при цьому потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3100 гривень 00 копійок.

В подальшому ОСОБА_7 зник з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, яке кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засідання не визнав себе винуватим, в інкримінованому злочині, пояснив, що 01.10.2016 року ОСОБА_9 зателефонувала йому та попросила приглянути за нею. Він під`їхав, почекав поки вона усамітниться з клієнтом (потерпілим ОСОБА_10 ). Вони зайшли за кут будівлі, в кущі, потім ОСОБА_11 закричала, він підбіг до них, побачив, що потерпілий тримає її за шию. Він висмикнув ОСОБА_12 від потерпілого та вони побігли. Потім ОСОБА_11 показала, що вона зняла ланцюжок та мобільний телефон, після чого вони на таксі поїхали на ринок ОСОБА_13 , де він продав цей ланцюжок, гроші витратили спільно з ОСОБА_11 . А мобільний телефон вона йому подарувала в таксі.

Винність обвинуваченого в об`ємі, вказаному у вироку підтверджується наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_6 допитаний в суді, повідомив, що 01.10.2016 року після обіду, він,знаходячись у стані алкогольного сп`яніння йшов біля лісосмуги по вул. Космічній, до нього підійшла дівчина та запропонувала інтимні послуги за гроші, він погодився та вони пішли в кущі. Вона забрала в нього телефон. Він дав їй гроші, щоб вона купила спиртного. Через деякий час вона повернулась з ОСОБА_14 . Він в цей момент сидів на пеньку, а ОСОБА_14 знаходився позаду. Хтось його штовхнув та він впав на бік. ОСОБА_14 зірвав золотий ланцюжок в нього з шиї та вони втікли. Вважає, що ланцюжок зривав саме ОСОБА_14 , а не жінка, тому що у жінки була така можливість викрасти раніше, але вона це не зробила. Цей золотий ланцюжок йому подарували, він був вагою близько 9,5 грамів з золотим кулоном. В поліції йому на комп`ютері показували фотографії жінок, серед який він впізнав ту, що була з ним. Перед пред`явленням особи для впізнання в поліції він бачив ОСОБА_14 одного, потім впізнавав його серед інших осіб.
Свідок ОСОБА_15 суду повідомила, що восени 2016 року після обіду вона разом з потерпілим ОСОБА_10 розпивали спиртні напої недалеко біля кафе «Супутник» на Оріховському шосе. ОСОБА_14 також перебував біля кафе у стані алкогольного сп`яніння. Вона ходила в кафе за спиртним, повернувшись побачила ОСОБА_14 , який йшов їй на зустріч та тримав ланцюжок в руках, повідомивши, що його він зірвав з чого чоловіка. Потім вони поїхали на ОСОБА_13 де продали цей ланцюжок та спільно витратили кошти.
Показання обвинуваченого ОСОБА_7 в частині обвинувачення у відкритому викраденні майна потерпілого ОСОБА_6 суд вважає неправдивими та такими, що надані з метою уникнути відповідальності. Так, в судовому засіданні показаннями потерпілого, свідка ОСОБА_15 та самого обвинуваченого ОСОБА_7 доведено, що в час вчинення грабежу ОСОБА_7 знаходився поряд з потерпілим, потім разом зі свідком ОСОБА_15 зник з місця вчинення злочину та поїхав продавати викрадений у потерпілого ОСОБА_10 золотий ланцюг.
Показання потерпілого та свідка ОСОБА_15 в сукупності доводять провину ОСОБА_7 у відкритому викраденні золотого ланцюга потерпілого ОСОБА_16 за обставин, вказаних у вироку.
За правилами статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій пред`явлено обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.
В обвинувачення ОСОБА_7 не ставиться вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, тому суд не може вийти за межі пред`явленого обвинувачення та встановити причетність свідка ОСОБА_15 до вчиненого злочину.
Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні наступних злочинів.

01.06.2016 р. приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_7 знаходився між будинками №18 та АДРЕСА_3 , виявив наявність металевого люку. В цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. За допомогою інструментів, які у ОСОБА_7 були з собою, він зняв кришку люку та виявив наявність телефонних кабелів. Далі, ОСОБА_7 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаються ніким не поміченими, з корисливих мотивів, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, за допомогою інструментів, викрав телефонний кабель марки ТППеп 100*2*0.4 довжиною 50 метрів. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , ПАТ «Укртелеком» було спричинено матеріальну шкоду в розмірі 1764 грн. 98 коп.

18.06.2016 р. у нічний період часу ОСОБА_7 знаходився біля будинку №156-А/2 по вулиці Миколи Ласточкіна в Комунарському районі міста Запоріжжя, виявив наявність металевого люку. В цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. За допомогою інструментів, які у ОСОБА_7 були з собою, він зняв кришку люку та виявив наявність телефонних кабелів. Далі, ОСОБА_7 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться ніким не поміченими, з корисливих мотивів, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, за допомогою інструментів, викрав телефонний кабель марки ТППеп 30*2*0.4 довжиною 50 метрів у кількості 3 штук загальною довжиною 50 метрів. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , ПАТ «Укртелеком» було спричинено матеріальну шкоду в розмірі 2751 грн. 65 коп.

05.09.2016 р. у нічний період часу ОСОБА_7 знаходився біля будинку №130-А по вулиці Космічній в Комунарському районі міста Запоріжжя, виявив наявність металевого люку. В цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. За допомогою інструментів, які у ОСОБА_7 були з собою, він зняв кришку люку та виявив наявність телефонних кабелів. Далі, ОСОБА_7 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться ніким не поміченими, з корисливих мотивів, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, за допомогою інструментів, викрав телефонний кабель марки ТППеп 100*2*0.4 довжиною 45 метрів. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , ПАТ «Укртелеком» було спричинено матеріальну шкоду в розмірі 1257 грн. 38 коп.

19.09.2016 р. у нічний період часу ОСОБА_7 знаходився біля будинку №20 по вулиці Чумаченка в Комунарському районі міста Запоріжжя, виявив наявність металевого люку. В цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. За допомогою інструментів, які у ОСОБА_7 були з собою, він зняв кришку люку та виявив наявність телефонних кабелів. Далі, ОСОБА_7 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться ніким не поміченими, з корисливих мотивів, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, за допомогою інструментів, викрав телефонний кабель марки ТППеп 100*2*0.4 довжиною 31 метрів та телефонний кабель марки ТППеп 100*2*0.4 довжиною 31 метрів. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , ПАТ «Укртелеком» було спричинено матеріальну шкоду в розмірі 2104 грн. 40 коп.

28.08.2016 р. у денний період часу ОСОБА_7 знаходився у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , де разом з потерпілим ОСОБА_17 розпивали спиртні напої. Після того, як потерпілий ОСОБА_17 , знаходячись у сильному алкогольному сп`янінні, ліг спати, у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Після чого ОСОБА_7 , знаходячись в одній з кімнат вказаної квартири, переконавшись, що потерпілий ОСОБА_17 , спить та за його діями не спостерігає, таємно, повторно, викрав з вказаної кімнати мобільний телефон «Samsung E1202» у корпусі синього кольору (вартістю 549 гривень), та DVD-програвач «BBK DVP159SI» у корпусі чорного кольору (вартістю 699 гривень), які належать потерпілому ОСОБА_17 . З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_17 було спричинено матеріальну шкоду в розмірі 1248 гривень, 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_7 по вказаним епізодам обвинувачується в тому, що він вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, які кваліфікуються як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у вчиненні цих злочинів не визнав, пояснив, що він цих крадіжок не вчиняв, а на досудовому розслідуванні оговорив себе, оскільки є наркотично залежною людиною, підписував все, що пропонували працівники поліції. Потерпілий ОСОБА_17 є його сусідом, який зловживає спиртними напоями, в нього ніколи не було ДВД-програвача.

Надаючи оцінку зібраним та дослідженим в суді доказам, суд вважає, що участь обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні цих епізодів крадіжок не доведена.

Сторона обвинувачення посилається на докази, безпосередньо досліджені під час судового розгляду: показання свідків, письмові матеріали.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення свідків сторони обвинувачення, а також, дослідивши матеріали кримінального провадження, заявлені та надані прокурором в підтвердження провини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих останньому кримінальних правопорушеннях, по вищезазначених епізодах, надавши оцінку доказам за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, а також, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступних висновків.
Відповідно до положень пункту 2 статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора, та, в установлених КПК України випадках - на потерпілого (ч.1 ст. 92 КПК України).
При цьому, згідно з вимогами статті 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Свідок ОСОБА_18 в суді пояснив, що він працює кабельщиком-спайщиком ПАТ «Укртелеком» - ремонтує пошкоджені кабелі. Кожний кабель «Укртелекома» знаходиться на сигналізації. Якщо викрадають кабель, то спрацьовує сигналізація і вони виїжджають на місце та визначає який кабель викрадено, в якому місті, якого розміру. Він не пам`ятає по яким саме епізодам крадіжок кабелів виїжджав саме він, оскільки таких випадків за зміну дуже багато.
Свідок ОСОБА_19 суду повідомив, що він працює в ПАТ «Укретелеком», виявив крадіжку кабелів біля будинку №20 по вул. Чумаченко в м. Запоріжжя. Отримавши повідомлення про те, що спрацювала сигналізація на об`єкті. Під`їхавши до люку, побачив, що кабель викрадений. Він проводить заміри довжини викраденого кабелю та його тип. Викликає поліцію. Також повідомляє ці обставини інженеру ПАТ «Укртелеком».
Аналогічні показання надав свідок ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які також є працівниками ПАТ «Укртелеком».
Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що він в 2016 році купував у ОСОБА_7 обпалений провід.
Тобто, показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 не вказують на безпосереднє викрадення телефонних кабелів ОСОБА_7 .
Також, судом досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_7 в інкримінованих йому крадіжках:
-рапорт оперативного чергового Комунарського відділення поліції Дніпровського ВП від 01.06.2016 року відповідно до якого надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що телефонує представник «Укртелеком» про те, що вчинена крадіжка кабелю Укртелеком вул.. Північно-кільцева між будинком 18-22 в теплотрасі довжиною 50 м;
-заява №831 від 08.06.2016 року ПАТ «Укртелеком» з якою звернувся до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про викрадення ділянки кабелю мідного ТППеп 100*2*0,4 довжиною 50 м за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, 18-22 в тепломережі;
-довідка про суми матеріальної шкоди, спричиненої викраденням цього кабелю складає 1764,98 грн., складена начальником міського центру телекомунікацій №532;
-протокол огляду місця події від 01.06.2016 року, згідно якого була оглянута ділянка місцевості, розташована в 10 метрах напроти будинку №22 по вул.. Північнокільцевій в м. Запоріжжя та виявлений каналізаційний люк без кришки;
- рапорт оперативного чергового Комунарського відділення поліції Дніпровського ВП від 19.06.2016 року відповідно до якого надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що телефонує представник «Укртелеком» про те, що вчинена крадіжка кабелю Укртелеком вул. М. Ласточкіна, 156-а/2 б. 164 3 шт. по 45 м. та 2 по 130 м;
-заява №979 від 22.06.2016 року ПАТ «Укртелеком» з якою звернувся до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про викрадення в телефонній каналізації за адресою: м. Запоріжжя, вул.. М. Ласточкіна, 154-156/1 трьох ділянок кабелю мідного ТППеп 30*2*0,4 довжиною 50 м кожна, та двох ділянок кабелю мідного ТППеп 10*2*0,4 довжиною 130 м ;
-довідка про суми матеріальної шкоди, спричиненої викраденням цього кабелю складає 2751,67 грн., складена начальником міського центру телекомунікацій №532;
-протокол огляду місця події від 20.06.2016 року, згідно якого була оглянута ділянка місцевості, розташована біля будинків №154-164 по вул. М. Ласточкіна в м. Запоріжжя та виявлений каналізаційний люк без кришки та кабелі зі слідами зрізу;
-рапорт оперативного чергового Комунарського відділення поліції Дніпровського ВП від 06.09.2016 року відповідно до якого надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що телефонує представник «Укртелеком» про те, що вчинена крадіжка кабелю Укртелеком в телефонному колодязі по вул. Космічна, 130-А 45 м;
-заява №1517 від 13.09.2016 року ПАТ «Укртелеком» з якою звернувся до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про викрадення в телефонній каналізації за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 130А ділянки кабелю мідного ТППеп 100*2*0,4 довжиною 45 м;
-довідка про суми матеріальної шкоди, спричиненої викраденням цього кабелю складає 1257,38 грн., складена начальником міського центру телекомунікацій №532;
-протокол огляду місця події від 06.09.2016 року, згідно якого була оглянута ділянка місцевості, розташована в лісосмузі на відстані 60 м від будинку №130 А по вул. Космічна та виявлений каналізаційний люк накритий кришкою зі слідами підкопу;
-рапорт оперативного чергового Комунарського відділення поліції Дніпровського ВП від 20.09.2016 року відповідно до якого надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що телефонує представник «Укртелеком» про те, що вчинена крадіжка кабелю Укртелеком на теплотрасі по вул. Чумаченко, 20-22.;
-заява №1644 від 23.09.2016 року ПАТ «Укртелеком» з якою звернувся до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про викрадення в колекторі теплових мереж за адресою вул.. Чумаченка, 20-23 двох ділянок кабелю мідного ТППеп 100*2*0,4 довжиною 31 м кожна;
-довідка про суми матеріальної шкоди, спричиненої викраденням цього кабелю складає 2104,40 грн., складена начальником міського центру телекомунікацій №532;
-протокол пред`явлення особи для впізнання від 28.11.2016 р. зі свідком ОСОБА_22 , відповідно до якого свідок впізнав ОСОБА_7 як особу яка продавала йому мідну проволоку.
Як вбачається з протоколу слідчого експерименту від 28.11.2016 року ОСОБА_7 розказав та продемонстрував як, де, коли він вчинив викрадення телефонних кабелів. Але ці відомості викладені слідчим в протоколі та долучені фотографії, на яких зображений ОСОБА_7 в різній обстановці. Суд не приймає цей протокол слідчого експерименту в якості доказу винуватості ОСОБА_7 по епізодам викрадення телефонних кабелів, оскільки викладена в ньому інформація не відповідає меті проведення слідчого експерименту, викладена в ст. 240 КПК України. а саме, слідчий експеримент повинний проводитись з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. А вказаний протокол слідчого експерименту містить лише відомості викладені слідчим, начебто зі слів ОСОБА_7 та фототаблиці, на яких зображення не відображає обставини вчинення крадіжок, а лише зображений обвинувачений на фоні певних місць.

Стаття 23 КПК України зобов`язує суд досліджувати докази безпосередньо. показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах, документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

ОСОБА_7 в судовому засіданні з приводу цих крадіжок вину не визнав, тому відомості викладені в протоколі слідчого експерименту за його участю від 28.11.2016 року не можуть враховуватись судом як показання обвинуваченого та не мають доказового значення.

Разом з тим вищевказані докази: показання свідків, письмові матеріали, ні кожен зокрема, ні в сукупності, не підтверджують факт викрадення телефонних кабелів саме ОСОБА_7 , а й інших доказів, з яким б вони узгоджувались, під час досудового розслідування не зібрано та суду не надано.

Також судом досліджувались, надані стороною обвинувачення, докази по епізоду викрадення майна у потерпілого ОСОБА_17 .
Так, свідок ОСОБА_23 суду повідомив, що в серпні 2016 року ОСОБА_14 продавав йому ДВД-програвач «ВВК» та мобільний телефон Самсунг 1202. ДВД-програвач він продав, а мобільний телефон був вилучений працівниками поліції. Під час досудового розслідування він впізнав ОСОБА_14 серед інших осіб, але до того, на ринку працівники поліції показували йому фотознімки ОСОБА_14 , коли вилучали телефон.

Також судом досліджувався протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілого ОСОБА_17 від 03.11.2016 року. З цього протоколу судом встановлено, що ОСОБА_17 просить притягнути до кримінальної відповідальності малознайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_24 , який 28.08.2016 року, знаходячись за місцем його проживання здійснив крадіжку його мобільного телефону Самсунг, модель він вказати не може та ДВД програвача.
Сам потерпілий ОСОБА_17 неодноразово викликався в судове засідання, проте, жодного разу не з`явився та показань суду не надав.
Під час досудового розслідування з потерпілим ОСОБА_17 не проводились такі слідчі дії як пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_7 . Тобто, в суді достовірно не встановлено, що потерпілий ОСОБА_17 , зазначаючи в своїй заяві про малознайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_24 , мав на увазі саме ОСОБА_7 .
У відповідності до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Правилами ст. 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Прокурором наданий протокол огляду речей від 25.11.2016 року, відповідно до якого слідчим був оглянутий виданий свідком ОСОБА_23 мобільний телефон «Самсунг Е1202». Суд вважає цей протокол огляду неналежним доказом, оскільки не надано доказів того, де був вилучений цей мобільний телефон, не встановлена його належність потерпілому. Потерпілому не пред`являвся цей мобільний телефон для впізнання. Яких то ознак, які б допомогли ідентифікувати цей телефон, як належний потерпілому, останній не вказав. Він не зазначив ні модель телефону, ні його ІМЕІ номери.
Суд не приймає в якості доказу наданий прокурором протокол пред`явлення особи для впізнання зі свідком ОСОБА_23 від 28.11.2016 р., згідно якого свідок впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка йому наприкінці серпня 2016 року на території ринка «Анголенко» продав йому мобільний телефон «Самсунг» в корпусі синього кольору та ДВД-програвач «ВВК» в корпусі чорного кольору. Оскільки, з показань свідка ОСОБА_23 , наданих в судовому засіданні, судом встановлено, що цьому свідку до проведення слідчої дії: пред`явлення особи для впізнання працівниками поліції демонструвалась фотографія ОСОБА_7 . Отже, проведення після цього впізнання є порушенням вимог чинного законодавства, отже, доказ отриманий під час цієї слідчої дії протокол пред`явлення особи для впізнання, суд відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України визнає недопустимим.
Отже, всі зібрані стороною обвинувачення докази по епізоду викрадення майна у потерпілого ОСОБА_25 беззаперечно не доводять провину ОСОБА_7 у викраденні цього майна.
Як визначив Європейський суд з прав людини (справа Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04), суд при оцінюванні доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумними сумнівом» і «така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
В судовому засіданні задоволено клопотання прокурора про допит свідків зазначених в обвинувальному акті: ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та надано сприяння і достатній час для забезпечення їхнього допиту, оскільки ч.3 ст. 23 КПК України обов`язок забезпечення присутності під час судового розгляду свідків обвинувачення покладено саме на сторону обвинувачення. Разом з тим, всупереч зазначеним вимогам закону, прокурором не було забезпечено явку цих свідків в судове засідання протягом розумного строку для їх допиту.
Інші докази, якими б поза розумним сумнівом підтверджувалась вина ОСОБА_7 у вчиненні крадіжок по вищевказаним епізодам, суду не надані.
При розгляді кримінальних справ суд має суворо додержуватись закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з частиною 3 статті 373 КПК обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Суд, приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведена вина ОСОБА_7 у викраденні майна потерпілого ОСОБА_17 та ПАТ «Укртелеком», тому обвинувачений ОСОБА_7 підлягає виправданню за ч.2 ст. 185 КК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, відсутність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином. ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, не знаходиться на обліку у лікаря психіатра, не працює.

Обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин суд не вбачає. Зважаючи на те, що ОСОБА_7 , вчинив злочин в період іспитового строку, отже покарання необхідно йому призначити на підставі статті 71 КК України.

У кримінальному провадженні ПАТ «Укртелеком» заявлений цивільний позов до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 23703,95 грн., спричиненої викраденням телефонних кабелів.

У відповідності зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що заподіяла таку шкоду.

Вина ОСОБА_7 у викраденні телефонних кабелів, належних ПАТ «Укртелеком» не доведена, отже цивільний позов необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 ч.9 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України та виправдати у зв`язку за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_7 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_7 остаточне покарання згідно ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання призначеного цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2016 р. у вигляді чотирьох років двох місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 06 жовтня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 06 жовтня 2016 року по 20 червня 2017 року у співвідношенні 1 день утримання в слідчому ізоляторі за 2 днів покарання.

У задоволенні цивільного позову ПАТ «Укртелеком» до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди відмовити в повному обсязі.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою, в той же строк з моменту вручення вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Головуюча: ОСОБА_1