Дата документу Справа № 322/517/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №322/517/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1386/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000008 від 06 січня 2016 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Павлівка Васильківського району Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт.Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
прокурор Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 11 липня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 КК України, повернутий прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що в порушення вимог п.п.5, 7 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт містить неповний виклад фактичних обставин справи, оскільки в ньому відсутні відомості про долю транспортного засобу, яким незаконно заволоділи обвинувачені, а також розміру матеріальної шкоди, завданої злочином. На думку суду, вказані обставини підлягали обов`язковому встановленню під час досудового розслідування і мали бути відображені в обвинувальному акті.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати суд виконати вимоги ст.314 КПК України та провести підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що склад злочину, передбачений ст.289 КК України, є формальним, а викладена в обвинувальному акті юридична кваліфікація вчиненого обвинуваченими злочину саме за ч.2 ст.289 КК України обґрунтована наявністю в їх діях такої кваліфікуючої ознаки, як повторність та попередня змова групою осіб. Крім того зазначає, що висновки суду, викладені в ухвалі, є передчасними і надуманими, та вони не підтверджуються жодними матеріалами, які наявні у судовій справі на цій стадії. На думку апелянта, суд у підготовчому судовому засіданні тільки вирішує питання, визначені ст.ст.314-317 КПК України, і не уповноважений на даній стадії з`ясовувати питання щодо доведеності вини обвинувачених, правильність правової кваліфікації діянь, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, тощо, оскільки ці питання, відповідно до положень ст.ст.337-368 КПК України, вирішуються судом у ході судового розгляду кримінального провадження.

Згідно з ухвалою, 03 травня 2017 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000008 від 06 січня 2016 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

В обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, за таких обставин: 05 січня 2016 року, близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , за попередньою змовою між собою, діючи повторно, знаходячись на відкритому майданчику, який розташований напроти четвертого під`їзду п`ятиповерхового житлового будинку АДРЕСА_3 , побачили легковий автомобіль марки ВАЗ 21063 номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований на вказаному вище місці, після чого, в них раптово виник умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом. Далі, пересвідчившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи з прямим умислом, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, таємно підійшли до вказаного вище автомобілю, який перебував в законному користуванні у ОСОБА_11 та належав на праві власності ОСОБА_12 , відчинили незачинені водійські дверцята вказаного автомобілю, таким чином, шляхом вільного доступу, забезпечили собі доступ до салону автомобілю, після цього ОСОБА_10 сів за кермо автомобілю і шляхом злому замка запалення, намагався привести двигун вказаного автомобілю у роботу, але переконавшись у відсутності акумуляторної батареї, незаконно заволоділи, відкотивши легковий автомобіль марки ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 білого кольору, за будинок культури, який розташований у вказаному вище населеному пункті по вул.Українській Запорізької області, після чого, знайшовши акумуляторну батарею, привели двигун вказаного вище автомобілю у роботу, отримавши таким чином можливість здійснювати рух, не маючи на це підстав. Після чого, розпочавши рух на вказаному автомобілі, маючи повну можливість розпорядитися викраденим майном, залишивши місце злочину, обернули автомобіль на власну користь, таким чином незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і вважав, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, як незаконна; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Висновки суду щодо невідповідності обвинувального акта складеного відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вимогам ст.291 КПК України, засновані на досліджених у судовому засіданні матеріалах кримінального провадження, та, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п.п.5, 7 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, в тому числі, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та відомості про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Всупереч вказаним вимогам, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не викладено належним чином фактичні обставини кримінального правопорушення, оскільки відсутні відомості про долю транспортного засобу, яким незаконно заволоділи обвинуваченні, а також відсутні відомості про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, на що обґрунтовано вказав суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Разом з цим, з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що вищевказаний транспортний засіб був знищений, що підтвердив і прокурор у підготовчому судовому засіданні. Тобто ці обставини були встановлені під час досудового розслідування, проте, у обвинувальному акті не відображені.

Крім того, під час підготовчого судового засідання потерпілим подано цивільний позов, в якому останній також зазначає, що йому кримінальним правопорушення завдані матеріальні збитки.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано повернув обвинувальний акт у даному провадженні прокурору через невідповідність цього акту вимогам ст.291 КПК України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, на думку колегії суддів, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть зміну чи скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 11 липня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, повернутий прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4