№ провадження 11-кп/781/199/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.03.2018 року. м.Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 31.01.2018 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сокольники Знам`янського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня - спеціальна, не одружений, жителя за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-26.08.2014 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.2, 3 ст. 185, ст.70 КК України на 5 років місяць позбавлення волі

відмовлено у задоволені подання адміністрації державної установи Устинівського ВЦ №37 про застосування умовно-дострокового звільнення

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, мотивуючи тим, що ухвала суду є необґрунтованою та не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що судом не взято до уваги те, що він відбув 2/3 строку покарання, під час відбуття покарання сумлінно працював, навчався, має сім заохочень та відсутні стягнення.
Вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.08.2014 року ОСОБА_6 засуджений за ч.2, 3 ст. 185, ст.70 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Адміністрація Державної установи Устинівського ВЦ №37 звернулась до районного суду з поданням про умовно - дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання, яка обґрунтована тим, що він став на шлях виправлення і своєю поведінкою довів своє виправлення.

31.01.2018 року суд своєю постановою відмовив у задоволенні згаданого подання, мотивуючи тим, що засуджений ОСОБА_6 на протязі з 1994 року по 2014 рік систематично вчиняв умисні злочини проти власності, які є тяжкими, і на підставі семи обвинувальних вироків відбував призначену судом реальну міру покарання у виді позбавлення волі. При встановлених обставинах та кримінологічній характеристиці засудженого ОСОБА_6 , що підтверджується обвинувальними вироками, суд вважає, що відсутні підстави вважати про виправлення ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора про залишення ухвали суду без зміни, вивчивши матеріали клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з кримінально процесуальним законодавством, умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Свідчення того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумлінною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.
Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Як убачається з матеріалів справи, вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.08.2014 року ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за ч.2, 3 ст. 185, ст.70 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.02.2016 року засудженому зараховано час попереднього ув`язнення у строк покарання з 23.07.2014 року по 29.09.2014 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 2 місяці 6 днів.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.01.2017 року на підставі ст. 82 КК України засудженому замінено не відбуту частину покарання більш м`яким у виді обмеження волі строком на 2 роки 5 місяців 1 день.

Станом на 06.02.2018 року останній відбув 2/3 строку покарання.
При цьому, при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення, з`ясовуючи чи став засуджений на шлях виправлення, колегія суддів бере до уваги відсутність негативної поведінки засудженого під час відбування покарання та не вчинення засудженим порушень умов тримання.
Разом з тим, відсутність негативної поведінки засудженого не свідчить про зразковість поведінки під час відбування покарання, як обов`язкової складової розуміння того, що засуджений став на шлях виправлення - передумови для застосування норм ст. 81 КК України.
Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що матеріалами клопотання не представлені достатні дані про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому умовно дострокове звільнення при таких обставинах буде передчасним.

Так, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Крім того, як убачається з вироку Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.08.2014 року, за яким засуджений ОСОБА_6 наразі відбуває покарання, останній після його звільнення з місць позбавлення волі 02.09.2013 року по відбуттю строку покарання за вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 02.09.2011 року, яким він був засуджений за ч.1 ст.263 КК України, через короткий проміжок часу знову вчиняє нові умисні, корисливі злочини, що в цілому характеризує особу засудженого як таку, що веде злочинний спосіб життя та схильна до продовження злочинної діяльності, системний характер його протиправної поведінки, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення та підвищену суспільну небезпеку його особи.
На думку апеляційного суду хоча засуджений і має формально-юридичні підстави для застосування ст.81 КК України, оскільки він відбув 2/3 строку призначеного йому покарання, але переконливі підстави вважати, що він став на шлях виправлення - відсутні, а тому необґрунтоване умовно-дострокове звільнення суперечитиме меті покарання.
Аналізуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції під час розгляду подання адміністрації державної установи Устинівського ВЦ №37 повністю дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України, обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, з чим погоджується і апеляційний суд.
Викладені апелянтом в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийняті рішення про відмову у задоволенні подання адміністрації державної установи Устинівського ВЦ №37 про умовно-дострокове звільнення, з такими висновками погоджується і колегія суддів.
Будь-які дані про те, що суд допустив процесуальні порушення під час розгляду кримінального провадження або дані, які б вказували на неповноту чи не об`єктивність розгляду справи щодо ОСОБА_6 в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин колегія суддів, вважає необхідним ухвалу районного суду стосовно ОСОБА_6 залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 31.01.2018 року щодо нього без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2