Справа № 361/7197/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/712/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 04.12.2017

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
законного представника
потерпілої ОСОБА_8 ,
представника служби
у справах дітей та сім`ї ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_10 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_11
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004731 від 21.11.2017 року за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Білорусі, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , під домашнім арештом перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України,
В С Т А Н О В И Л А :
Органами досудового слідства ОСОБА_10 обвинувачується у тому, що 14.11.2017 року близько 10:00 годині у нього виник злочинний умисел на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій злочинний умисел та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_10 , посягнувши на охоронювані законом суспільні відносини, що забезпечують статеву недоторканість неповнолітньої ОСОБА_7 , подолавши її супротив шляхом застосування фізичного насильства, а саме заподіяння 2-х ударів по обличчю правою долонею, ОСОБА_10 силоміць роздягнув ОСОБА_7 та проти її волі вступив з нею у статеві відносини природнім способом, задовольнивши при цьому свою статеву пристрасть.
21 листопада 2017 року о 17:00 годині ОСОБА_10 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.
22 листопада 2017 року о 16:30 годині ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.
23 листопада 2017 року слідчий СВ Броварського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_12 за погодженням з прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_13 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 строком на 60 днів, мотивуючи клопотання тим, що є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК, а ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_10 .
Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2017 року слідчому відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Обґрунтовуючи своє рішення суд послався на те, що надані прокурором докази можуть свідчити про обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні особливо тяжкого злочину відносно неповнолітньої, однак вимагають збирання інших належних і допустимих доказів на підтвердження його вини, з урахуванням доведеності існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, та недоведеності недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення його належної процесуальної поведінки.
На вказану ухвалу слідчого судді прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Судом не враховано, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, підозра у вчиненні ним такого злочину ґрунтується на показах неповнолітньої потерпілої та свідків, а враховуючи, що у справах даної категорії визначальними є покази саме потерпілої, то ризик впливу підозрюваного на потерпілу дуже високий і домашній арешт не зможе запобігти цьому ризику. Крім цього, судом не враховано, що ОСОБА_10 хоча і має постійне місце проживання, однак офіційно не працює, зловживає спиртними напоями, перебуває на обліку у лікаря нарколога, оскільки має синдром залежності від алкоголю, веде маргінальний спосіб життя, не має міцних соціальних зв`язків, а під час затримання, ОСОБА_10 намагався ухилитися від цього та тікав, у зв`язку з чим працівники міліції змушені були його переслідувати, тому є всі підстави вважати про наявність та обґрунтованість ризику, що підозрюваний може ухилитися від органів досудового розслідування та суду. Апелянт впевнена, що суд однобоко дослідив докази, сприймаючи доводи лише сторони захисту та відмовляючи у клопотанні про допит самої потерпілої ОСОБА_7 . Тому просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів з моменту винесення ухвали.
На апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 надійшло заперечення від захисника ОСОБА_10 ОСОБА_11 в якому він просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, оскільки вважає її законною та обґрунтованою, а обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту достатнім для забезпечення запобігання наявному ризику і дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування.
Заслухавши:

доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, просила її задовольнити та обрати ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів;
потерпілу ОСОБА_7 , її законного представника ОСОБА_8 , представника служби у справах дітей та сім`ї ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_14 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили обрати ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;
підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін;
ознайомившись з матеріалами провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мілких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя при прийнятті рішення про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 та застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку, щодо наявності достатніх доказів для підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, і обґрунтовано встановив наявність обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які послався слідчий у клопотанні, а також не доведення стороною обвинувачення обставин, які б свідчили про недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_10 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначених ризиків, та правильно застосував, на підставі ч.4 ст.194 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що саме заборона цілодобово залишати житло та спілкуватися з потерпілою ОСОБА_7 , а також з ОСОБА_14 забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_10 покладених на нього процесуальних обов`язків та виключить спроби підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, дані, які характеризують особу підозрюваного, його вік, сімейний, майновий стан та стан здоров`я, а також слідчим суддею належним чином мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_10 .
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді від 23 листопада 2017 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 та застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є законною, обґрунтованою і вмотивованою, тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора, не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2017 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 та застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 21 січня 2018 року, залишити без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4