Справа № 356/945/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1294/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 27.11.2017

УХВАЛА
Іменем України
27 листопада 2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 10.10.2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання начальника ДУ«Березанська виправна колонія (№95)» Міністерства юстиції України, узгодженого зі спостережною комісією Березанського міськвиконкому про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Івано-Франківської області, із середньою освітою, одруженого, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє: 30.05.2014 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, -

від відбування призначеного покарання.

Вказане рішення мотивоване тим, щозасуджений ОСОБА_7 стає на шлях виправлення, однак стверджувати, що він за час відбування покарання в ДУ «Березанська виправна колонія (№95)» з 07.12.2014 року своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення є передчасним і недостатнім для переконання суду в необхідності застосування до нього положень ст.81 КК України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції засудженим ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу Березанського міського суду Київської області від 10.10.2017 року та застосувавши до нього положення ст.81 КК України, звільнити умовно-достроково від відбування призначеного покарання.
Свої вимоги мотивує тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, оскільки він відбуваючи покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, по прибуттю до установи покарань був працевлаштований на виробництві установи в дільниця виготовлення дерев`яних виробів, до своїх обов`язків ставився відповідально, сумлінно працював, має позитивні характеристики, 7 заохочень та 4 стягнення, зняті у встановленому законом порядку, під час відбування покарання навчався у Березанському професійному училищі при установі виконання покарань та здобув спеціальності: електрозварювальник та електрик, зараз навчається у Березанській вечірній школі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. У ч.3 ст.6 КВК України визначено працю серед основних засобів виправлення і ресоціалізації засуджених.

При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення суд виходить з того, що шлях виправлення та обсяг дій засудженого, що доводять його виправлення, є індивідуальним в кожному конкретному випадку.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення, а сумлінне ставлення до праці - це постійна усвідомлена участь у суспільно-корисній праці, систематичному виконанні і навіть перевиконанні виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи і т.д.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30.05.2014 року за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 3 місяців позбавленні волі.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 22.03.2016 року згідно ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_7 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26.03.2014 року по 15.10.2014 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку 26.03.2014 року.

Кінець строку 07.12.2018 року.

3/4 строку покарання відбув 13.08.2017 року.

Відповідно до витягу з протоколу №8 засідання комісії Березанської виправної колонії УДПтСУ в. м. Києві та Київській області (№95) від 23.06.2016 року комісія постановила утриматися від переведення до дільниці соціальної реабілітації засудженого ОСОБА_7 , так як він є порушником режиму відбування покарання, має 1 стягнення, на шлях виправлення не стає (а.п.20).

Відповідно до характеристики від 23.06.2016 року засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання не стає на шлях виправлення. З 07.12.2014 року відбуває покарання ДУ «Березанська ВК (№95)». По прибуттю до установи був розподілений на відділення СПС № 8 та працевлаштований на виробництві установи в дільниці по виготовленню дерев`яних виробів. До виконання своїх обов`язків ставиться відповідально, працює сумлінно. За сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку має 2 заохочення, разом з тим має 4 стягнення, два з яких не зняті та не погашені у встановленому законом порядку (а.п.21).

Згідно з витягом з протоколу №4 від 16.03.2017 року засідання комісії ДУ «Березанська ВК (№95)» по розгляду матеріалів про заміну покарання більш м`яким згідно ст.82 КК України, комісія утрималася від подання матеріалів до суду на заміну покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 , так як він сам того не бажає (а.п.22).

Відповідно до характеристики від 16.03.2017 року засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання став на шлях виправлення. Із 07.12.2014 року відбуває покарання в ДУ «Березанська ВК (№95)». По прибуттю до установи був розподілений на відділення СПС №8 та працевлаштований на виробництві установи в дільниці по виготовленню дерев`яних виробів. До виконання своїх обов`язків ставиться відповідально, працює сумлінно. За сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку має 4 заохочення, разом з тим має 4 стягнення, які на даний час зняті та погашені у встановленому законом порядку (а.п.23).

Із характеристики від 23.08.2017 року вбачається, що засуджений ОСОБА_7 зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення. Із 07.12.2014 року відбуває покарання в ДУ «Березанська ВК (№95)». По прибуттю до установи був розподілений на відділення СПС №8 та працевлаштований на виробництві установи в дільниці по виготовленню дерев`яних виробів. До виконання своїх обов`язків ставиться відповідально, працює сумлінно. За сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку має 6 заохочень, разом з тим допустив 4 порушення режиму відбування покарання, за що карався в дисциплінарному порядку. Стягнення зняті у встановленому законом порядку (а.п.3).

Згідно п.2 ч.3 ст.81 КК України та п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване лише після повного, всебічного вивчення даних про особу засудженого та після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Враховуючи дану норму закону та виходячи із загального строку покарання призначеного вироком суду, на час розгляду провадження судом першої інстанції, ОСОБА_7 відбув 3/4 строку призначеного покарання, за місцем відбування покарання характеризується перемінно позитивно, має шість заохочень за зразкову поведінку та старанне ставлення до праці, чотири стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом, до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відносить з розумною ініціативою.

Однак, враховуючи особу засудженого, який є неодноразово судимим, тяжкість вчиненого останнім кримінального правопорушення, наявність суперечливих характеристик із місця відбування покарання, колегія суддів приходить до переконання, що за час перебування в ДУ «Березанська виправна колонія (№95)» з 07.12.2014 року своєю поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_7 не довів своє виправлення та перевиховання.

Проте, апеляційний суд погоджується із доводами суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 стає на шлях виправлення, однак стверджувати, що він довів своє виправлення, враховуючи те, що останні дві характеристики є позитивними, є передчасним і недостатнім для переконання суду в необхідності застосування до нього положень ст.81 КК України.
Крім того, колегія суддів не може взяти до уваги долучені засудженим характеристику та довідку про заохочення та стягнення, оскільки вони не затверджені належним чином та не містять дати складання (а.п. 44, 45).
Із огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість вимог апеляційної скарги ОСОБА_7 , оскільки він не довів власною поведінкою та ставленням до праці своє виправлення та перевиховання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст.370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості, підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 необхідно відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 10.10.2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання начальника ДУ«Березанська виправна колонія (№95)» Міністерства юстиції України, узгодженого зі спостережною комісією Березанського міськвиконкому про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання без змін.

Головуючий:
Судді: