Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 544/868/17
В И Р О К
Іменем України

08 листопада 2017 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000359 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пирятин Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , який не працює, має повну загальну середню освіту, не одружений, на утриманні нікого не має, українець, громадянин України, військовозобов`язаний, не є депутатом, урядових нагород не має, раніше судимий: вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 14.09.2017 року за ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно до позбавлення волі строком на 2 роки із застосуванням ст. 75 КК України із іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення - прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту обвинувачений ОСОБА_3 ,

а також потерпілого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

18 серпня 2017 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 прийшов до домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Пересвідчившись, що поряд нікого немає, ОСОБА_3 вирішив вчинити крадіжку майна із території даного домоволодіння. Після цього, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, шляхом відчинення хвіртки проник на територію даного домоволодіння, звідки викрав велосипед «ARDIS Лыбидь 28», вартість якого згідно висновку експерта № 0609/1 від 06.09.2017 року становить 1279,82 грн. Таким чином, спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму. Після зазначеного, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що у повній мірі розуміє висунуте обвинувачення, вину у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого висунуте обвинувачення, визнав повністю, від дачі показань відмовився.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, інші учасники провадження також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, що виразилися у таємному викраденні чужого майна, що поєднано з проникненням в сховище.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, те, що кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини його вчинення, а також особу винного, зокрема, те, що ОСОБА_3 не працює, не одружений, на утриманні осіб не має.
Обставинами, що пом`якшують, покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання, не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів, беручи до уваги висновки досудової доповіді щодо обвинуваченого/а.с. 44-46/.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. ст. 185 КК України, у межах санкцій відповідної частини статті 185 КК України.
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_3 не відбув покарання згідно вироку Пирятинського районного суду Полтавської області від 14.09.2017 року, відповідного до якого засуджений до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік. Кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_3 вчинив 18.08.2017 року, тобто, до постановлення вироку Пирятинським районним судом Полтавської області від 14.09.2017 року. А тому обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно визначити остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, зарахувавши невідбуте покарання за вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 14.09.2017 року.
Обираючи принцип визначення остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України суд виходить із кількості та характеру злочинів, що входять до вказаної сукупності.
З огляду на тяжкість злочину, особу винного та обставини справи, що встановлені судом, а також те, що суд мав можливість встановити доведеність винуватості обвинуваченого у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись його показаннями, зважаючи на другорядну роль кари як мети покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому його необхідно на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробовуванням в умовах здійснення контролю за його поведінкою відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов не пред`являвся.
Речовий доказ - велосипед «ARDIS Лыбидь 28», який повернуто потерпілому ОСОБА_5 під зберігальну розписку, згідно п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України залишити власнику потерпілому ОСОБА_5 .
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався. З огляду на обрану міру покарання, підстави для обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого відсутні.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, зарахувавши невідбуте покарання за вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 14.09.2017 року, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ - велосипед «ARDIS Лыбидь 28», який повернуто потерпілому ОСОБА_5 під зберігальну розписку, залишити власнику потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1