Справа №490/3208/17 10.11.2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 жовтня 2017 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Веселе Ростовської області, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимої: 23.11.2016 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 186 КК України до сплати штрафу в розмірі 1700 грн.,
підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000169.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6 ,
підозрювана ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_7 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді відносно підозрюваної ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.12.2017 р.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі підозрювана ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою змінити їй запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю.
Узагальнені доводи апелянта.
В апеляційній скарзі підозрювана ОСОБА_5 зазначає про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Вважає, що внаслідок проведення досудового розслідування, ризики на які послався слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу, втратили свою актуальність.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
У провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000169, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України, за наступних обставин.
ОСОБА_8 створила групу, до складу якої входили ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка в період з березня 2017 року по 04.09.2017 р. займалася збутом наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів.
В складі вказаної групи ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 займалися розкладанням в схованках по м. Миколаєву наркотичних засобів та повідомляли «клієнтів» про вказані схованки після отримання грошових коштів на банківські рахунки.
ОСОБА_5 в складі вказаної групи збула ОСОБА_11 15.03.2017 р. за винагороду 400 грн. сильнодіючий лікарський засіб димедрол, ОСОБА_12 09.06.2017 р. та 14.07.2017 р. димедрол та 01.09.2017 р. особливо небезпечний наркотичний засіб метадон за 1400 грн.
05.09.2017 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України.
06.09.2017 р. слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва обрано відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.11.2017 р.
25.10.2017 р. постановою заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_13 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000169 продовжений до чотирьох місяців, тобто до 03.01.2018 р.
27.10.2017 р. слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, яке мотивував тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, по кримінальному провадженню необхідно отримати тимчасові доступи до операторів мобільного зв`язку, висновки призначених фоноскопічних експертиз, розсекретити матеріали НСРД, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт. При цьому, ризики, які існували станом на 06.09.2017 р., не зменшились, ОСОБА_5 усвідомлюючи суворість покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, в тому числі розголошувати дані досудового розслідування, може продовжити злочинну діяльність, про що свідчить епізодичність вчинення останньою кримінальних правопорушень пов`язаних із збутом наркотичних засобів.
Врахувавши, що з матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вбачається наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України, що підтверджується протоколами негласних слідчих розшукових дій, з яких вбачається, що підозрювана ОСОБА_5 причетна до розповсюдження наркотичних засобів, збереглись ризики, на які посилався прокурор, завершити досудове розслідування до закінчення строку тримання ОСОБА_5 під вартою, визначеного попередньою ухвалою слідчого судді, неможливо, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, продовживши строк тримання до 29.12.2017 р., оскільки зміна ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить запобіганню ризикам, вказаним у клопотанні
Заслухавши доповідь судді, підозрювану ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги підозрюваної, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Відповідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовжені строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що
- обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
- обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Відповідно до вимог ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.
Вказані вимоги закону слідчим суддею виконані в повному обсязі.
Так, слідчий суддя ретельно дослідив доводи клопотання прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваної ОСОБА_5 під вартою, а саме про необхідність проведення певних процесуальних дій, на підставі чого строк досудового розслідування продовжений до 03.01.2018 р.
Перевіривши доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків неправомірної поведінки підозрюваної, слідчий суддя встановив, що наведені доводи є обґрунтованими викладені у клопотанні та встановлені на час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді взяття під варту ризики не зменшились та існують на даний час.
Слідчий суддя врахував конкретні обставини кримінального провадження, та дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ч. 1, 5 ст. 177 КПК України.
Як слідує з матеріалів клопотання, ОСОБА_14 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч 2 ст. 307 та ч. 3 ст. 321 КК України, які є злочинами тяжким та середньої тяжкості, враховуючи тривалість вчинення нею злочинів, що характеризують стійкість сформованих злочинних намірів підозрюваної, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами. Сукупність наведених обставин на думку апеляційного суду є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики перешкоджання встановленню істини в справі та переховування підозрюваної від правосуддя, які вимірюються суворістю можливого покарання, не зменшились.
Доводи апеляційної скарги підозрюваної про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними, враховуючи наведені вище обставини.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, апеляційним судом не виявлено.
Отже, враховуючи те, що заявлені ризики для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, а по кримінальному провадженню необхідно провести певні слідчі дії, закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не уявляється можливим, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про задоволення клопотання слідчого про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою.
Рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи, викладені апеляційній скарзі підозрюваної, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони не мають під собою правових підстав, у зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді
_____________________ _________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3