УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: власника майна ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду

м. Києва

клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000515 від 19 листопада 2014 року,

ВСТАНОВИВ:
23 листопада 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000515 від 19 листопада 2014 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України, а саме на житловий будинок, загальною площею 134,8 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) та земельну ділянку, кадастровий номер 0:22:010:0061, площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на праві власності, та є забезпеченням за Кредитним договором №2817/5-07 від 06 листопада 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «ПОРТО ФРАНКО» (теперішня назва банку Публічне Акціонерне Товариство Акціонерний Банк «ПОРТО ФРАНКО») та ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року було частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000515 від 19 листопада 2014 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України, накладено арешт на заставлене майно Публічного Акціонерного товариства Акціонерного банку «Порто-Франко», в тому числі на житловий будинок, загальною площею 134,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) та земельну ділянку, кадастровий номер 0:22:010:0061, площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на праві власності.

Вважає, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба, оскільки нею повністю сплачено кредитну заборгованість за Кредитним договором № 2817/5-07 від 06.11.2007 року укладеним між Акціонерним комерційним банком «Порто-Франко» (теперішня назва Публічне Акціонерне Товариство Акціонерний Банк «Порто-Франко») та ОСОБА_5 , відповідно до якого житловий будинок, загальною площею 134,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) та земельна ділянка, кадастровий номер 0:22:010:0061, площею 0,1 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на праві власності, та на які було накладено арешт, були предметом забезпечення за вказаним Кредитним договором. Крім того, зазначає про те, що вона не є підозрюваною, обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не є особою, щодо якої здійснюється провадження та щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, у кримінальному провадженні № 0000515 від 19 листопада 2014 року. Разом з тим, житловий будинок, загальною площею 134,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, кадастровий номер 0:22:010:0061, площею 0,1 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не мають жодного відношення до Кредитного договору про надання кредиту для збереження ліквідності від 10.04.2014 року за №47 та договору застави майнових прав за №48 від 10.04.2014 року, а тому не має відношення до обставин, які розслідуються в межах кримінального провадження № 0000515 від 19 листопада 2014 року.

Власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання та просила скасувати арешт, накладений на житловий будинок, загальною площею 134,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, кадастровий номер 0:22:010:0061, площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що є її власністю, оскільки кредитна заборгованість нею була погашена ще в 2015 році, а тому необхідність в арешті майна відпала.

Старший слідчий в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_4 , просить вирішити питання щодо скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року, на житловий будинок, загальною площею 134,8 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, кадастровий номер 0:22:010:0061, площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_3 , на розсуд суду.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення власника майна ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , вивчивши клопотання про часткове скасування арешту майна та додані до нього матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000515 від 19.11.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст. 209 КК України.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові,корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року було частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000515 від 19 листопада 2014 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України, накладено арешт на заставне майно Публічного Акціонерного товариства Акціонерного банку «Порто-Франко», в тому числі на житловий будинок, загальною площею 134,8 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) та земельну ділянку, кадастровий номер 0:22:010:0061, площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на праві власності.

Як визначено в ухвалі слідчого судді від 04 лютого2015 року, арешт на майно накладено з метою забезпечення вироку суду в частині можливого цивільного позову чи можливої конфіскації майна, а також з метою застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

ОСОБА_3 , як власник майна, не була присутньою при розгляді питання про арешт майна.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у ОСОБА_3 права на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують ,що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення,пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу ) ;4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Разом з тим, ОСОБА_3 не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні, обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не є особою, щодо якої здійснюється провадження та щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, не встановлено причетності ОСОБА_3 до вчинення злочину за викладених у клопотанні органу досудового розслідування обставин.

Водночас, при дослідженні матеріалів доданих до клопотання встановлено, що станом на теперішній час ОСОБА_3 повністю сплачена кредитна заборгованість за Кредитним договором № 2817/5-07 від 06.11.2007 року укладеним між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_5 , відповідно до якого житловий будинок, загальною площею 134,8 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) та земельна ділянка, кадастровий номер 0:22:010:0061, площею 0,1 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на праві власності, були предметом забезпечення за вказаним Кредитним договором.

Викладені обставини свідчать про те, що ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту житлового будинку, загальною площею 134,8 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) та земельної ділянки, кадастровий номер 0:22:010:0061, площею 0,1 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на праві власності, на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами доданими до клопотання та власником майна у судовому засіданні, не наведено жодних інших додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_3 належним їй майном на підставі зазначених обставин, оскільки заявником ОСОБА_3 доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

У зв`язку з чим, вважає доцільним частково скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174,309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000515 від 19 листопада 2014 року, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року (справа №761/2817/15-к, провадження №1-кс/761/1283/2015) на нерухоме майно, а саме:

-Житловий будинок, загальною площею 134,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

-земельну ділянку, кадастровий номер 0:22:010:0061, площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на праві власності, та є забезпеченням за Кредитним договором №2817/5-07 від 06 листопада 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «ПОРТО ФРАНКО» (теперішня назва банку Публічне Акціонерне Товариство Акціонерний Банк «ПОРТО ФРАНКО») та ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1