Справа № 727/9504/17
Провадження № 1-кп/727/400/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін судового кримінального провадження:

-прокурора ОСОБА_3

-потерпілого ОСОБА_4

- обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу в рамках кримінального провадження за №0001957 від 18.06.2017 року по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, офіційно не одруженого, проживаючого в цивільному шлюбі, на утриманні якого перебуває малолітня дитина; офіційно не працюючого, раніше неодноразово судимого, останні судимості за вироком від 05.07.2007р. Шевченківського районного суду м. Чернівці за ст. 185 ч.2, 187 ч.4, 69, 185 ч.3, 70 КК України до 4- х років позбавлення волі, з конфіскацією майна; - вироком від 05.01.2011р. Герцаївського районного суду Чернівецької області за ст.185 ч.3, 69,71 КК України до позбавлення волі на 2 роки 6 місяців та 06.07.2012 року звільнений з Стрижівської виправної колонії Вінницької області по відбуттю терміну покарання; - вироком від 17.10.2012 Шевченківського районного суду м. м. Чернівці по ст.186 4.2, 69 КК України до позбавлення волі на 3 роки; - 07.04.2015 переглянутий вирок Сарнинським районним судом Рівненської області ст.309 ч.1 КК України до одного року позбавлення волі; на підставі ст.71 КК України було приєднано частково покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.10.2012 року і до відбуття призначено 1 рік 2 місяці позбавлення волі. Звільнений 16.03.2016 року з Синельницької виправної колонії Дніпропетровської області по відбуттю терміну покарання, - у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 17.06.2017 року біля 4 години ночі, перебуваючи на вул. 28 Червня в м. Чернівці, діючи умисно, протиправно, повторно, таємно, з корисливих мотивів. маючи на меті таємне викрадення чужого майна, через метало-пластикове вікно, розташоване на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 , проник до вказаного будинку, звідки викрав синю болонієву куртку з капюшоном «Wrangler», вартістю 300 грн.; електричний чайник «Дельта», вартістю 300 гривень, френч-прес Хорека», вартістю 200 гривень, мікрохвильову піч білого кольору, вартістю 2000 гривень та спортивний велосипед сірого кольору фірми «Fire eYe», вартістю 8000 гривень, після чого, з місця вчинення злочину пішов, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 10800 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи за пред`явленими йому обвинуваченнями та докази що були йому розкриті в рамках кримінального провадження не заперечував, не оспорював, у вчиненому щиро розкаявся.

По суті обвинувачення і заданих запитань обвинувачений ОСОБА_5 , в порядку вимог ст.. 351 КПК України, надав покази, що дійсно він 17.06.2017 року о 4 год. ночі йдучи по вул. 28 Червня в м. Чернівці, побачив привідчинене метало-пластикове вікно будинку на першому поверсі, яке повністю відчинив і заліз всередину приміщення , де з прихожої викрав синю болонієву куртку з капюшоном, спортивний велосипед, а з кухні взяв електричний чайник, френч-прес Хорека» та мікрохвильову піч, після чого через вікно виліз на вулицю, попередньо викинувши речі; з місця вчинення пішов; в подальшому велосипед продав на Калинівському ринку в м. Чернівці, решта речі здав до ломбарду, а виручені кошти витратив на власні потреби, зокрема оформлення документів на дітей цивільної дружини. Кваліфікацію дій за ст. 185 ч.3 КК України не оспорює і просить його суворо не карати.

Оскільки зібрані на досудовому слідстві докази, інші матеріали, які є відповідно матеріалами кримінального провадження визнані обвинуваченим у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора, потерпілого і згоди обвинуваченого, яким попередньо було роз`яснено положення ст. 349 ч.3 КПК України, в судовому засіданні не досліджувались, їх дослідження судом визнано недоцільним.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються показами і потерпілого. Так, в судовому засіданні допитаний в якості потерпілого, під присягою ОСОБА_4 надав показання про те, що проживає в будинку АДРЕСА_3 ; 17.06. 2017 року він виїздив з міста і попросив свого знайомого доглянути будинок. В цей день зранку йому зателефонував його знайомий і повідомив про крадіжку речей з квартири, пояснивши, що коли прокинувся вранці побачив порушено обстановку на першому поверсі. По його приїзду додому він спочатку виявив відсутність спортивного велосипеду, куртки зимової, мікрохвильової печі, електричного чайнику і френч пресу, а згодом і відсутність інших речей. Ним було написано заяву до поліції, та коли він переглянув камери з відео спостереження, що в нього були на будинку побачив, як особа молодого віку, у якій в залі суду чітко впізнав залізла до квартири на першому поверсі і з приміщення прихожої та кухні викрадала речі, які згодом через вікно викидала на вулицю і коли сам також через вікно виліз, речі, що були складені в сумку поклав на велосипед і пішов. Пояснив, що йому з викрадених речей повернули куртку, та обвинувачений частково відшкодував 1000 грн. Просив, призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду в межах санкції статті.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд вірно кваліфікує за ст. 185 ч.3 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням в інше приміщення

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинене, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та відповідно обтяжують покарання. Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний тяжкий злочин згідно ст. 12 КК України. Обставинами, яка пом`якшують покарання (ст. 66 КК України) обвинуваченого судом визнається: щире каяття у вчиненому і сприяння у розкритті злочину, часткове відшкодування завданої шкоди. Обставинами, які обтяжують покарання (ст. 67 КК України) ОСОБА_6 суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги, що ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні корисливі злочини, злочин вчинив у період не знятої і не погашеної судимості, має постійне зареєстроване місця проживання, за яким характеризується посередньо; проживає в цивільному шлюбі та на утриманні має малолітню дитину; частково потерпілому відшкодував шкоду, пояснивши, що решта грошові кошти за завдані збитки поверне в найближчому часі; на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працює.

Враховуючи наведене вище, а також ступінь тяжкості і обставини вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 , з урахуванням вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якими визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права, з врахуванням рішень Європейського суду з прав людини, зокрема, Справа «Гудзь проти України» (Заява № 25032/11); Справа «Чанаєв проти України» (Заява № 46193/13), Справа «Харченко проти України (Заява № 40/07/02); з урахуванням особи обвинуваченого, пом`якшуючих і обтяжуючих обставин, покарання, із врахуванням стану і стану здоров`я обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_7 має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, і це покарання у вигляді позбавлення волі, а перевиховання та виправлення обвинуваченого є не можливим без ізоляції від суспільства; при цьому суд при призначенні покарання ОСОБА_7 не вбачає підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, оскільки це не буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину та його особі, буде явно несправедливим через його м`якість.

На підставі ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Судом роз`яснено обвинуваченому вимогу ч.1 ст.337 КПК України, яка передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цивільний позов потерпілого відсутній. Речові докази підлягають вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_8 слід залишити застосовану у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у вигляді трьох років позбавлення волі

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити застосований у виді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу.

Речовий доказ, за постановою слідчого від 15.09.2017 року ДВД диск добровільно виданий потерпілим ОСОБА_9 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ за постановою слідчого від 13.09.2017 року куртку синього кольору болонієву куртку з капюшоном «Wrangler» належну потерпілому ОСОБА_4 повернути останньому.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Шевченківський районний суд м. Чернівці. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України. Учасники судового кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1