Провадження №1-кп/748/263/17
Єдиний унікальний № 737/542/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2017 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000169 від 08 серпня 2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Чернігова, з вищою освітою, розлученої, працюючої заступником голови правління Куликівського районного споживчого товариства, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 07 серпня 2015 року, приблизно о 10 годині, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21070», р.н. НОМЕР_1 , що належить Куликівському районному споживчому товариству, рухаючись в смт. Куликівка Куликівського району Чернігівської області, по вул. Миру (вул. Щорса) у напрямку від м. Чернігова до м. Ніжин, на нерегульованому перехресті з вул. Шевченка, в порушення вимог п.2.3.б Правил Дорожнього руху України проявила неуважність, неправильно оцінила дорожню обстановку, яка склалася, в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України перед зміною напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в порушення вимог п.10.4 Правил дорожнього руху України завчасно не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині та, в порушення вимог п.п.10.5, 16.2 Правил дорожнього руху України, повертаючи праворуч на вул. Шевченка, не надала дорогу велосипедисту ОСОБА_5 , яка рухалась прямо у попутному з автомобілем напрямку руху по вул. Миру (вул. Щорса), внаслідок чого здійснила наїзд на неї.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритого уламкового перелому кісток нижньої третини лівої гомілки зі зміщенням уламків, які відповідно висновку судово-медичної експертизи № 966 від 16.11.2015 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 155 від 10.04.2017 дії ОСОБА_3 не відповідали вимогам пунктів 10.1, 10.4, 10.5, 16.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, що стало умовою та причиною настання дорожньо-транспортної пригоди.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні винною себе визнала повністю, відповідаючи на питання пітвердила, що порушила зазначені правила дорожнього руху та не заперечувала обставин, що вказані в обвинувальному акті. Пояснила, що автомобіль застрахований не був. Цивільні позови на лікування потерпілої визнала в повному обсязі. У вчиненому щиро розкаялась. Надала до суду письмове клопотання, в якому просила застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2016 році», а саме п.є ст.1, оскільки у неї на утриманні перебуває мати, ІНФОРМАЦІЯ_2 , а брат знаходиться на території Російської Федерації.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що рухалась по головній дорозі на велосипеді. На перехресті її збив автомобіль під керування ОСОБА_3 , який повертав. Підтвердила, що отримала від ОСОБА_3 кошти на лікування та за пошкоджені речі в сумі близько 20 000 грн. Просила стягнути з Куликівського районного споживчого товариства кошти в сумі 40 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та понесені витрати за надання правової допомоги в сумі 673 грн 60 коп.. Питання щодо призначення міри покарання віднесла на розсуд суду.

Представник цивільного відповідача Куликівського районного споживчого товариства спочатку цивільний позов на суму 40000 грн моральної шкоди визнав частково на суму 35 000 грн, в подальшому вказав про визнання в повному обсязі.

Крім визнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини, що не заперечувала обставин вчиненого кримінального правопорушення, показів потерпілої, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні в сукупності доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, зібраними під час досудового розслідування та долученими до матеріалів кримінального провадження.

У відповідності до рапорту, складеного оперативним черговим, 07.08.2015 о 10-45 год до чергової частини надійшло повідомлення від чергового лікаря Куликівської ЦРЛ про те, що до приймального відділення поступила ОСОБА_5 з тілесними ушкодженнями, отриманими внаслідок ДТП. ( а.п.65)

Під час огляду місця дорожньо транспортної пригоди, що зафіксовано в протоколі від 07.08.2015, встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди, що сталася на вулиці Щорса в смт.Куликівка на нерегульованому перехресті, положення на місці пригоди автомобіля марки «ВАЗ 21070», р.н. НОМЕР_1 та велосипеду, наявність уламків від автомобіля, плями бурого кольору, схожої на кров. З місця пригоди вилучені уламок з ковпака колеса автомобіля. Складена схема дорожньо транспортної пригоди з зазначенням розташування дорожньої розмітки, дорожніх знаків, напрямку руху автомобіля та велосипеду. Також проводилось фотографування місця дорожньо - транспортної пригоди, уламків колісного ковпака, речовини бурого кольору, про що складена фототаблиця до протоколу огляду місця події. ( а.п.66-71)

У відповідності до протоколу огляду транспортного засобу від 07.08.2015 встановлено зовнішні пошкодження автомобіля марки «ВАЗ 21070», р.н. НОМЕР_1 , а саме на правій стороні кришки багажнику деформація та подряпини з нашаруванням матеріалу чорного кольору, такі ж пошкодження на верхній частині заднього правого крила. На арці заднього правого колеса в передній частині сліди подряпини з відпущенням фарби, на ковпаку заднього правого колеса механічні пошкодження у вигляді тріщин та відламків.( а.п.72-74)

Висновком щодо результатів медичного огляду від 07 серпня 2015 року та актом медичного огляду № 11 доводиться, що у ОСОБА_3 ознак сп`яніння не виявлено. ( а.п.77)

Висновком експерта технічного стану транспортного засобу № 404 від 17.09.2015 підтверджується, що на момент експертного огляду технічного стану транспортного засобу робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля марки «ВАЗ 21070», р.н. НОМЕР_1 знаходяться в технічно працездатному стані та виконують свої функції, при яких були відсутні які-небудь несправності, які могли б впливати на її основні вихідні параметри. ( а.п.91-97)

Висновком експерта проведеної транспортно-трасологічної експертизи № 405 від 18.09.2017 доводиться, що первинний контакт відбувся між передньою частиною правого заднього крила автомобілю ВАЗ на відстані близько 84 см від правого габариту автомобіля та лівої рукоятки рульової труби велосипеда на відстані близько 66 см від переднього габариту велосипеду. В подальшому контактували ліва сторона вісі переднього колеса велосипеду з ковпаком правого заднього колеса автомобілю ВАЗ. Загальний вигляд автомобілю марки «ВАЗ 21070», р.н. НОМЕР_1 та велосипеду, а також їх розташування зафіксовано на ілюстративній таблиці ( а.п.101-108). Встановлене узгоджується з поясненнями потерпілої, протоколом огляду місця події, схемою до протоколу огляду та протоколом огляду автомобіля марки «ВАЗ 21070», р.н. НОМЕР_1 , в якому наводиться опис пошкоджень.

Висновком експерта № 966 проведеної судово-медичної експертизи доводиться, що у ОСОБА_5 маються тілесні ушкодження у вигляді: відкритого уламкового перелому кісток нижньої третини лівої гомілки зі зміщенням уламків, котрі виникли від дії тупих твердих предметів, могли утворитися 07.08.2015 за умов, викладених в описовій частині постанови про призначення експертизи і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Виходячи з кількості ушкоджень, виявлених у ОСОБА_5 , їх характеру та розташування, можна припустити, що потерпіла могла піддаватися впливу як мінімум однієї травмуючої дії. ( а.п.125-127)

Як слідує з протоколу огляду речей від 19.01.2017 було оглянуто відеозапис, у відповідності до якого по дорозі вул.Щорса рухається велосипедист, коли він доїжджає до повороту, то його наздоганяє автомобіль марки ВАЗ 21070 вишневого кольору, який зрівнявшись з велосипедистом почав повертати праворуч таким чином, що повернув на зустрічну смугу, тобто на дорогу вул.Шевченка та зачепив правим заднім крилом вказаного велосипедиста, який в свою чергу впав. (а.п.139) Учасники судового провадження не заперечували, що зазначена інформація міститься на диску та не наполягали на його перегляді.

Висновком експерта № 155 від 10.04.2017 проведеної судової автотехнічної експертизи підтверджується, що дії водія автомобілю ВАЗ 21070, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.10.1,10.4,10.5,16.2 Правил дорожнього руху України і знаходилися з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням події вказаної дорожньо-транспортної пригоди. ( а.п.145-147)

Як слідує з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ 21070», р.н. НОМЕР_1 , власником останнього є Куликівське районне споживче товариство. ( а.п.155)

У відповідності до розпорядження № 60 від 26 грудня 2014 року автомобіль марки «ВАЗ 21070», р.н. НОМЕР_1 закріплено за заступником голови правління Куликівського РайСТ з торгівлі ОСОБА_3 , яка у відповідності до подорожнього листа від 07.08.2015, виконуючи свої службові обов`язки керувала вказаним транспортним засобом. ( а.п.156,157)

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 під час керування автомобілем марки «ВАЗ 21070», р.н. НОМЕР_1 , що належить Куликівському районному споживчому товариству, в порушення вимог п.2.3.б Правил дорожнього руху України проявила неуважність, неправильно оцінила дорожню обстановку, яка склалася, в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України перед зміною напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в порушення вимог п.10.4 Правил дорожнього руху України завчасно не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині та, в порушення вимог п.п.10.5, 16.2 Правил дорожнього руху України, повертаючи праворуч на вул.. Шевченка, не надала дорогу велосипедисту ОСОБА_5 , яка рухалась прямо у попутному з автомобілем напрямку руху по вул. Миру (вул. Щорса), що перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими тяжкими тілесними ушкодженнями потерпілою ОСОБА_5 та доводиться показами потерпілої, протоколом огляду місця події та складеною схемою до нього, протоколом огляду транспортних засобів, дослідженими висновками експертів судово-медичної експертизи, експертизи технічного стану транспортного засобу, транспортно-трасологічної експертизи, судової автотехнічної експертизи.

Суд визнав можливим викласти обвинувачення без перерахування відповідних пунктів Правил дорожнього руху з зазначенням всіх вимог, які вказані в цих пунктах та конкретизувати саме вимоги, порушення яких вчинила ОСОБА_3 ..
Зібрані та долучені до матеріалів кримінального провадження, а також досліджені в судовому засіданні протоколи огляду місця події, протокол огляду транспортного засобу, протокол огляду речей, висновки експертів є такими що відповідають при їх складанні вимогам кримінального процесуального кодексу України, є такими, що підтверджують обставини, що мають значення для даного кримінального провадження, отримані у порядку встановленому кримінальним процесуальним кодексом, а отже є належними та допустимими доказами у даному кримінальному провадженні та такими, що доводять в сукупності з допитаними в судовому засіданні потерпілою винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні.

Враховуючи встановлені обставини справи та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, а її дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

ОСОБА_3 є раніше не судима, до адміністративної відповідальності не притягувалась, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. (а.п. 158, 162, 172,181-184)

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, та вважає, що обвинуваченій має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи те, що робота ОСОБА_3 пов`язана з керуванням транспортним засобом, не встановлено, що остання притягалась до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, під час керування транспортним засобом не перебувала в стані алкогольного сп`яніння, наслідки, що настали, внаслідок порушення правил дорожнього руху, часткове відшкодування завданої шкоди, суд вважає можливим призначити покарання без позбавлення права керування транспортними засобами.
Враховуючи поведінку ОСОБА_3 як під час досудового розслідування, так і в суді, з урахуванням обставин вчиненого нею кримінального правопорушення, думку потерпілої, щире каяття, позитивні характеристики, те що ОСОБА_3 працює, відшкодовувала потерпілій завдану матеріальну шкоду, суд погоджується з позицією прокурора та вважає, що обвинувачену на підставі ст. 75 КК України слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, оскільки вона, як особа не становить небезпеки, а отже її виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства протягом іспитового строку.

Під час судового засідання обвинувачена просила застосувати п.є ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

За положеннями п.є ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших видів покарань, не пов`язаних з позбавленням волі звільняються особи, визнані винними у вчинені необережного злочину, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови що в цих батьків немає інших працездатних дітей. Дана норма Закону прямо встановлює, що за умови наявності інших працездатних дітей застосування зазначеного положення є недопустимим і не пов`язується з перебуванням цих батьків на утриманні дитини.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 має мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає окремо. Також, у ОСОБА_9 є інша дитина- син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який в силу положень законодавства України є особою працездатного віку та в даному випадку не має значення, що він проживає на території Російської Федерації як зазналось вище, виходячи з положень п.є ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

За таких підстав дія п.є ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» не поширюється на ОСОБА_3 і не може бути підставою для звільнення її від покарання. У зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення її від призначеного покарання на підставі п.є ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

У справі прокурором відділу прокуратури Чернігівської області заявлені цивільні позови в інтересах Комунального закладу «Куликівська центральна районна лікарня» Куликівської районної ради Чернігівської області - про стягнення витрат за стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 в сумі 425 грн 08 коп., в інтересах Чернігівської міської лікарні № 2 Чернігівської міської ради - про стягнення витрат за стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 в сумі 4142,00 грн.
В судовому засіданні прокурор позови підтримав і просив стягнути вказані суми з обвинуваченої. Обвинувачена ОСОБА_3 проти задоволення позовів не заперечувала.
Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі відповідно до положень ст. 1206 ЦК України.
Потерпілою заявлено цивільний позов до Куликівського районного споживчого товариства на суму 40 000 грн моральної шкоди та витрат на правову допомогу на суму 673 грн 60 коп..

Згідно положень ч. 6 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно із положеннями ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Стаття 1172 ЦК України передбачає, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом перебувала в трудових відносинах з Куликівським районним споживчим товариством та дане кримінальне правопорушення вчинила під час виконання нею трудових обов`язків, а отже шкода підлягає стягненню з Куликівського районного споживчого товариства, які є цивільними відповідачами.
При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню суд враховує характер, тривалість та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань, що понесла ОСОБА_5 внаслідок завданих їй тілесних ушкоджень, тривалість лікування, яке вона проходила в умовах стаціонару, а саме з 07.08.2015 по 28.08.2015, тривалість часу для повного відновлення здоров`я потерпілої, оскільки завдані ушкодження будуть постійно нагадувати про себе та спричиняти в подальшому певні незручності, стан хвилювання, який пережила потерпіла внаслідок її травмування, порушення нормальних життєвих зв`язків і вважає, що заявлений цивільний позов на суму 40 000 грн підлягає задоволенню в повному обсязі. Також, з цивільного відповідача на користь ОСОБА_5 підлягають стягненню понесені нею витрати на правову допомогу в сумі 673 грн 60 коп., яка підтверджена документально. ( а.п.42-45)
У справі маються судові витрати за проведення експертиз в сумі 3723 грн 36 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Речові докази: автомобіль марки ВАЗ 21070, р.н. НОМЕР_1 , та велосипед, що повернуті власникам, слід залишити в їх розпорядженні; пластиковий уламок з колісного ковпака автомобіля, що знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Куликівського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, слід знищити, диск СD-R 52х з відеозаписом ДТП слід залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити їй за дане кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, поклавши, у відповідності до ст. 76 КК України, наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_3 від призначеного судом покарання на підставі п.є ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Заявлені цивільні позови прокурора відділу прокуратури Чернігівської області задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь районного бюджету Куликівського району (р/р 7090, ГУ ДКСУ в Чернігівській області, МФО 853592, ) витрати за стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 в сумі 425 грн 08 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь місцевого бюджету м.Чернігова (р/р 0002, ГУ ДКСУ в Чернігівській області, МФО 853592, ) витрати за стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 в сумі 4142 грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 до Куликівського районного споживчого товариства про відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з Куликівського районного споживчого товариства на користь ОСОБА_5 40 000 ( сорок тисяч) грн моральної шкоди та 673 грн 60 коп. витрат за надання правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 3723 грн 36 коп.

Речові докази: автомобіль марки ВАЗ 21070, р.н. НОМЕР_1 , та велосипед, що повернуті власникам - залишити в їх розпорядженні; пластиковий уламок з колісного ковпака автомобіля, що знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Куликівського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області знищити; диск СD-R 52х з відеозаписом ДТП - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1