Зіньківський районний суд в Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1791/17
Номер провадження 1-кс/530/245/17

У Х В А Л А
іменем України
20.12.2017 р. м.Зіньків

Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Зінківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області, старшого лейтенанта поліціїОСОБА_3 про надання дозволу на арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
Матеріали досудового розслідування, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000641 від 18.12.2017 року за ознаками складу злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України.

В клопотанні ст. слідчого Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області, старшого лейтенанта поліціїОСОБА_3 , погодженого прокурором Зіньківського відділу Миргородської місцевої прокуратури, ОСОБА_4 , ставиться питання про надання дозволу на арешт майна.

Досудовим слідством встановлено, що 17.12.2017 року близько 12 год. 30 хв. гр-н ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , в якому знаходився пасажир ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , на автодорозі Лубни-Миргород-Опішня, поблизу с.Волошкове Зіньківського району, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем "Тойота Корола", д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до Зіньківської ЦРЛ.

Заслухавши обґрунтування клопотання слідчим, думку прокурора, який підтримав клопотання з мотивів і підстав вказаних в клопотанні, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч.1 ст.131 КПК України).
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частиною 3 ст.132 КПК України встановлено перелік обставин, які повинен довести слідчий, прокурор з метою необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до ч.5 цієї статті, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються під час розгляду питання про застосування заходів кримінального провадження.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. За своєю юридичною суттю та змістом, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до п.3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Сукупність досліджених матеріалів клопотання про накладення арешту на майно дає підстави вважати, що слідчим та прокурором відповідно до ч.2 ст.171 КПК України доведено: 1) підстави та мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати.
Згідно з ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, зокрема, закриттям кримінального провадження (п.5 ст. 3 КПК України).
Згідно ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Поняття верховенства права та його зміст розкрито у Рішеннях Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 та від 11.10.2011 року №10-рп/2011.
Відповідно до положень ст.9 цього Кодексу, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства (принцип законності). При цьому, слідчий зобов`язаний (а не має право) всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Разом з цим, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами (ст.22 КПК України).
Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.
За нормами ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких, зокрема, слідчий суддя встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч.1 ст.84 КПК України).
Належними є докази, які прямо або непрямо підтверджують існування чи відсутність інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК України).
Слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч.1 ст.94 КПК України).
У відповідності до п.1 та п.2 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.
Згідно ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно з ч.7 ст.237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
В ході проведення перевірки з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення в присутності понятих у порядку ч.3 ст.233 КК України було проведено огляд автомобіля ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля "Тойота Корола", д.н.з. НОМЕР_2 .

Матеріали досудового розслідування, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000641 від 18.12.2017 року за ознаками складу злочину, передбаченого ст.286 ч.1 Кримінального кодексу України.

18.12.2017 року постановою слідчого вищевказані предмети визнані речовими доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 Конституції України, проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них обшуку можливе не інакше як за вмотивованим рішенням суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 Конституції України, у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.
За нормою ч. 1, 2 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним, що проведений огляд у невідкладному випадку та з добровільної згоди господаря є правомірним.
Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, а саме: опитаний по даному кримінальному провадженню ОСОБА_7 пояснив, що 18.12.2017 року близько о 12 год. він на власному автомобілі Тойота Корола д.н.з. НОМЕР_3 по автодорозі Лубни-Миргород-Опішня в напрямку м.Миргород зі швидкістю близько 50 км./год.. на зустріч йому їхав зі сторони с.Волошкове Зіньківського району їхав автомобіль ВАЗ 21063 темного кольору. Під час руху вказаний автомобіль різко змінив напрямок руху та переїхав на смугу руху ОСОБА_7 в наслідок чого відбулося зіткнення з вказаним автомобілем. Після чого було викликано швидку допомогу та працівників поліції. Опитаний по даному кримінальному провадженню ОСОБА_5 пояснив, що він на автомобілі ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_4 , який має в користування їхав з с.Волошкове Зіньківського району Полтавської області до смт.Опішня. По дорозі неподалік с.Волошкове автомобіль почало різко тягти в ліво в зв`язку з чим він переїхав на зустрічну смугу руху де відбулося зіткнення з іншим автомобілем марки Тойота д.н.з. НОМЕР_3 , після чого автомобіль Тойота з`їхав в кювет та перекинувся. В результаті ДТП пасажир автомобіля ВАЗ 21063 отримав тілесні ушкодження та по приїзду швидкої допомоги був госпіталізований до Зіньківської ЦРЛ. 17.12.2017 року слідчим Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 було проведено огляд автомобіля марки «ВАЗ» 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 та автомобіль марки «Тойота Корола, д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_7 .. В ході огляду даних транспортних засобів було описано їхні механічні пошкодження. 18.12.2017 року дані транспорті засоби були визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженні та передані на зберігання до майданчика для тримання транспортних засобів Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «ВАЗ» 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , належить гр.-ну ОСОБА_10 , жителю АДРЕСА_3 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Тойота Корола, д.н.з. НОМЕР_3 , належить гр.-ну ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_4 .

Належно оцінивши наявні докази приходить до висновку, що на момент проникнення до будинку неможливо було отримати в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, відповідного дозволу слідчого судді, в даній ситуації був наявний невідкладний випадок, пов`язаний із врятуванням майна (речових доказів), тому дане клопотання відповідає вимогам ч.3 ст.234 КПК України і подано з дотриманням вимог ч.3 ст. 233 КПК України, а в матеріалах справи міститься достатньо даних про те, що дійсно вчинене кримінальне правопорушення,
Отже, системний аналіз наявних у клопотанні матеріалів та доказів, у даному конкретному випадку, з огляду на положення ст.ст.170,171 КПК України дає підстави об`єктивно вважати, що автомобіль марки «ВАЗ» 21063, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки Тойота Корола, д.н.з. НОМЕР_3 , мають на собі сліди скоєння злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також те, що в подальшому із зазначеними транспортними засобами будуть проводитись експертизи та інші слідчі дії, а також враховуючи положення розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження (в даному випадку обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження), слідчий суддя вважає за необхідне, в даний час, на стадії досудового розслідування кримінального провадження вжити заходів забезпечення кримінального провадження в межах внесеного клопотання прокурором, тобто накласти арешт наавтомобіль марки «ВАЗ» 21063, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки Тойота Корола, д.н.з. НОМЕР_3 , до скасування арешту майна в установленому КПК України порядку, оскільки не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів відповідного кримінального правопорушення (злочину).
При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. «Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано» (ст.174 КПК України).
На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 30 Конституції України, ст.ст. 233, 234-235 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Зінківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області, старшого лейтенанта поліціїОСОБА_3 про надання дозволу на арешт майна задоволити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ» 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить гр.-ну ОСОБА_10 , жителю АДРЕСА_3 , яким фактично користується ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_1 та автомобіль марки Тойота Корола, д.н.з. НОМЕР_3 , що належить гр.-ну ОСОБА_7 який проживає в АДРЕСА_4 шляхом заборони його відчуження, розпорядження використання.
Покласти на старшого слідчого Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 обов`язок забезпечити належну схоронність арештованого майна.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Написано власноручно.
Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1