Справа № 461/1573/18
Провадження № 1-кс/461/1338/18
Іменем України
07.03.2018 м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_5
перекладача ОСОБА_7
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Хатуні Веденського району Чеченської республіки Російської Федерації, чеченцю, громадянину Російської Федерації, без освіти, не одруженому, не судимому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,
Відповідно до клопотання, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосуванням насильства, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбої), поєднаному з проникненням у приміщення, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні просили задовольнити подане клопотання. Надали пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.
Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували. Захисник просив визначити підозрюваному заставу, оскільки ОСОБА_5 не вчиняв насильства.
Заслухавши думку прокурора та слідчого щодо поданого клопотання, пояснення підозрюваного, позицію захисника, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України і воно отримано підозрюваним 07.03.2018 р. о 12. год. 00 хвилин. Розгляд клопотання згідно з вимогами ч. 2 ст. 184 КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваним копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.
Підозрюваний затриманий 06.03.2017 р. о 04 годині 05 хвилини.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_5 повідомлено про підозру 06.03.2018 р. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, що є особливо тяжким злочином.
Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 стверджується зібраними доказами, а саме:
- показаннями потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;
- показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ;
- протоколами огляду місця події приміщення пункту обміну валют за адресою: АДРЕСА_2 від 06.03.2018;
- протоколом обшуку автомобіля марки «Фольксваген Б5», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
- вилученими у підозрюваного ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України речовими доказами, а саме: мобільним телефоном, куртки, шапки, штанів, в які підозрюваний був одягнений під час вчинення вказаного злочину.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 . Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення може бути більш ретельно досліджено в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
Суд вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, про достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За вказаних обставин, підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Відповідно до клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства. При цьому, згідно з підозрою, ролі були розподілені між всіма учасниками вчинення злочину згідно розробленого плану. За цим планом ОСОБА_5 повинен спостерігати на відстані і попереджати про можливу небезпеку, а ОСОБА_17 повинен був нанести тілесні ушкодження потерпілому. Тобто, згідно з підозрою, дії ОСОБА_5 охоплювались єдиним умислом з діями інших учасників злочину, в т.ч. в частині заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому. Тому суд вважає за необхідне не визначати ОСОБА_5 розміру застави.
ОСОБА_5 заявив, що страждає на епілепсію і тому просив забезпечити йому відповідне лікування та належні умови при його триманні в місці попереднього ув'язнення.
Згідно ст. 21 Закону України «Про попереднє ув'язнення» адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана, зокрема, забезпечити осіб, взятих під варту, медичним обслуговуванням.
Таким чином, обов`язок по збереженню здоров`я особи, яка перебуває під вартою в умовах слідчого ізолятору покладається на керівника слідчого ізолятору. Із цього випливає, що керівник слідчого ізолятору в силу своїх обов`язків, зобов`язаний забезпечити належне здійснення лікувально-профілактичних заходів відносно підозрюваного.
Відповідно до ч.1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.176,183,193,194,196,197,395 КПК України, слідчий суддя
Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 04.05.2018 року включно.
Зобов`язати начальника державної установи Львівська установа виконання покарань (№ 19) забезпечити належне здійснення лікувально-профілактичних заходів відносно підозрюваногоОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1