Справа № 559/1554/17
25 вересня 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Деребчин Шаргородського району Вінницької області, громадянина України, з початковою загальною освітою, не працюючого, раніше судимого вироком Жмеринського районного суду від 21.06.1999 за ч.3 ст.81, ст.46-1 КК України на 1 рік позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку строком на 1 рік та сплатою штрафу 1700 грн.; вироком Жмеринського районного суду від 15.09.2000 за ч.2 ст.141, ст.43 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі; вироком Жмеринського районного суду від 19.05.2004 за ч.3 ст.185, ст.395, ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; вироком Жмеринського районного суду від 18.03.2009, ухвалою Верховного Суду України від 18.03.2010 за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі, постановою Староміського районного суду м.Вінниці в порядку перегляду вироку, згідно ст.82 КК України, невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі строком 1 рік 10 місяців 20 днів, 30.12.2011 постановою Крижопільського районного суду від 23.12.2011 умовно-достроково звільненого від відбування покарання на 1 рік 2 місяці 11 днів; вироком Жмеринського районного суду від 22.08.2012 за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 10 місяців позбавлення волі; вироком Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області від 23.10.2012 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185; 70 КК України, до покарання у виді 3 років 10 місяців позбавлення волі, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованому АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
19 травня 2017 року близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Дубно по вул. Забрама Рівненської області, побачив у руках ОСОБА_6 мобільний телефон та, керуючись корисливим мотивом, вирішив незаконно заволодіти мобільним телефоном.
Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, 19 травня 2017 року, близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на території, що поблизу супермаркету «Брама», що знаходиться за адресою в м. Дубно вул. Забрама 8 Рівненської області, за допомогою своєї фізичної сили вирвав з рук ОСОБА_6 його мобільний телефон марки «Samsung GT-E1200» серійний номер № НОМЕР_1 із сім картою мобільного оператора «Лайф» серійний номер НОМЕР_2 та із вищевказаним телефоном попрямував у напрямку вулиці Тараса Бульби в м. Дубно Рівненської області.
Таким чином, спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоди на загальну суму 185 гривень 00 копійок.
Обвинувачений, будучи допитаним в судовому засіданні, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, запевнив суд, що в подальшому не вчинятиме злочинів, повністю підтвердив фактичні обставини справи та попросив суд не досліджувати матеріали кримінального провадження, так як повністю визнає себе винним.
Судом встановлено, що показання обвинуваченого є достовірними, узгоджуються з матеріалами кримінального провадження.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, претензій до обвинуваченого не має, просив строго не карати його.
У відповідності до ст. 349 КПК України, враховуючи думку прокурора та обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно всіх фактичних обставин справи, викладених обвинуваченням, які повністю не оспорюються обвинуваченим, обмеживши судове слідство дослідженням обставин, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, суд переконався в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст всіх обставин справи, які підлягали б доказуванню, тобто обставини, щодо часу, місця, мотиву вчинення кримінального правопорушення. Ці обставини, так як вони викладені в обвинувальному акті, обвинуваченим не заперечуються. Сумнівів в добровільності та істинності позиції обвинуваченого - немає. Йому роз`яснено, що у випадку прийняття судом рішення про недоцільність дослідження доказів, які не оспорюються сторонами, він буде позбавлений можливості оспорювати їх в апеляційному порядку.
Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, тому, засуджує обвинуваченого за ч. 2 ст.186 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст.65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.186 КК України, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів. Дані, щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, сприяння в розкритті злочинута добровільне відшкодування завданого збитку. Передбачених ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 , який, будучи неодноразово засудженим, жодних висновків для себе не зробив, можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому, на виконання вимог ч. 2 ст.65 КК України призначає йому покарання у виді позбавлення волі. Проте, судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, активно сприяв в розкритті злочину, шкода завдана потерпілому не є значною 185 грн., відшкодована потерпілому повністю, тому, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання нижче від найнижчої межі передбаченої санкцією ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України.
При цьому суд переконаний, що лише такий вид покарання сприятиме виправленню ОСОБА_5 та запобігатиме вчиненню ним нових злочинів.
У відповідності до ч.2 ст.124 КК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню судові витрати за проведення судової експертизи.
На підставі викладеного та керуючись ст. 69 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України - у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 13.07.2017 року.
Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 395 (триста дев`яносто п`ять) гривень 48 копійок.
Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung GT-E1200» серійний номер № НОМЕР_1 із сім картою мобільного оператора «Лайф» серійний номер НОМЕР_2 залишити в користуванні власника ОСОБА_6 .
Апеляційна скарга на вирок суду подається до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Дубенський міськрайонний суд.
Суддя :