АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002453 щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайськ Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
за участю:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА :
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах шістдесяти днів, починаючи з часу затримання 25 серпня 2017 року о 15 годині 22 хвилини та до 00 годин 01 хвилини 22 жовтня 2017 року, та визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатної особи 32 000 (тридцять дві тисячі) гривень.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_6 посилається на відсутність як в клопотанні слідчого, так і в ухвалі слідчого судді, викладу обставин, які свідчать про існування заявлених слідчим ризиків із посиланням на докази, а також в них не зазначено обґрунтування неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів. Вважає, що наведені в ухвалі суду доводи про відсутність соціальних зв`язків та постійного місця мешкання є безпідставними.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що прокурор довів обґрунтованість пред`явленої підозри, існування ризиків, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, однак не довів ризик можливості незаконно впливати на потерпілу та свідків, оскільки підозрюваний свою причетність до вказаного кримінального правопорушення визнає. Вирішуючи питання про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд врахував ризики, наведені стороною обвинувачення, а також те, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця мешкання, наданий судом іспитовий термін не відбув, у зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника і, з підстав, зазначених в скарзі, просили її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги захисника, посилався на її безпідставність і просив залишити її без задоволення, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи захисника викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Під час судового розгляду в суді першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підтверджується рядом доказів, долучених до клопотання слідчого, кількість і вагомість яких є достатньою для застосування до нього запобіжного заходу.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого та застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про законність та обґрунтованість цього клопотання.

З таким висновком колегія суддів погоджується, оскільки він в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і вимогам кримінального процесуального закону.

Так, при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя зобов`язаний перевірити відповідність цього клопотання вимогам ч.1 ст. 184 КПК України, яка передбачає, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зазначені вимоги закону при прийнятті оскаржуваної ухвали дотримані в повному обсязі. Слідчий суддя перевірив відповідність змісту клопотання вимогам ст.184 КПК України та дійшов висновку, що зазначені у клопотанні слідчого підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовані, вказано наявність доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновків слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України, апеляційним судом встановлено, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оцінюючи вищевказані ризики, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Крім того, слідчим суддею та апеляційним судом, відповідно до ст. 178 КПК України, враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, який є тяжким злочином і санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років, міцність соціальних зв`язків ОСОБА_7 в місці його постійного проживання, а також наявності в нього судимості. Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_7 вже був неодноразово судимий, останній раз 19 грудня 2016 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік, проте довіру суду не виправдав та знову вчинив аналогічний умисний, корисливий злочин проти власності, що на думку апеляційного суду свідчить про його стійку, злочинну поведінку та можливість вчинення нових злочинів.

Доводи захисту про те, що слідчий суддя не взяв до уваги вік підозрюваного та наявність постійного місця мешкання, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зазначені в апеляції підстави були враховані судом під час вирішення питання про застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, однак вони не вплинули на правильність висновків суду, тому що ризики, зазначені в ухвалі суду, є реальними, і запобігти їхньому уникненню, окрім як застосуванням найбільш суворого запобіжного заходу неможливо, а тому слідчим суддею було обґрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.ст.177, 178 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і мотивованою, та не підлягає скасуванню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: