15.03.2018 Справа № 756/3006/18
Провадження №1-кс/756/596/18
Унікальний №756/3006/18

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2018 року м. Київ
Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 , про арешт майна,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в:
Старший слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
Слідчий у своєму клопотанні зазначив, що 05 березня 2018 року, приблизно о 06 год. 00 хв., ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_7 та невстановленим у ході досудового розслідування особою, знаходились в гостях у ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_1 , де у них раптово виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, за попередньої змовою групою осіб.
Після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та невстановленим у ході досудового розслідування особою, з місця вчинення правопорушення зникли з вказаним майном, яким частково розпорядились на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 майнової шкоди.
06 березня 2018 року в порядку ст. 208 КПК України за вчинення даного злочину були затримані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Під час огляду місця події 05 березня 2018 року за адресою: м. Київ, вул. Н. Ополчення, 9, слідчим СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві у ОСОБА_6 було вилучено наступне майно: мобільний телефон марки «IPhone 6 S», сірого кольору, грошові кошти на загальну суму 7700,00 грн, купюрами 500 грн 15 шт., 100 грн 2 шт., посвідчення водія серії НОМЕР_2 , на власне ім`я, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 на власне ім`я, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на автомобіль марки «Фольцваген Пасат В 6», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , на автомобіль марки «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 , ключі до автомобіля марки «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_7 та 2 ключі у зв`язці, поміщені до пакету № 3505461, предмет, схожий на пульт дистанційного керування та ключ від автомобіля «Фольцваген Пасат В 6», д.н.з. НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Самсунг», чорно-сірого кольору.
Крім того, під час огляду місця події 05 березня 2018 року за адресою: м. Київ, вул. Н. Ополчення, 9, слідчим СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві у ОСОБА_9 було вилучено наступне майно: мобільний телефон марки «Самсунг Дуос», сірого кольору, IMEI НОМЕР_9 , мобільний телефон марки «Айфон 5 С», білого кольору, поміщений до пакету № 3505468, портмоне чорного кольору, в якому знаходиться грошові кошти в сумі 5810,00 грн, а саме купюри по 500 грн 11 шт., 100 грн 3 шт. та 10 грн 1 шт.
У зв`язку з метою збереження речових доказів, а також у майбутньому з метою забезпечення цивільного позову у даному кримінальному провадженні, а тому, слідчий на підставі посилаючись на п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про накладення арешту, просив суд його задовольнити, а також просив виключити з прохальної частини клопотання слідчого, що стосується накладення арешту на елементи одягу, в які був одягнутий ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Слідчий також просив задовольнити клопотання.
Володільці майна в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, тому, суд ухвалив розглянути справу за відсутності володільців майна, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання про накладення арешту на майно.
Заслухавши думку прокурора та слідчого, дослідивши клопотання, копії наданих документів, слідчим суддею встановлено наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Пунтом першим частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Проте, як вбачається з матеріалів, до клопотання не додано постанови про визнання вище вказаного майна речовими доказами у кримінальному провадженні, не надано такої постанови ні слідчим, ні прокурором і в судовому засіданні.
У силу ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на вище перелічене майно, а тому вважає, що клопотання слідчого про арешт майна не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 167, 170, 171, 172, 173, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 , про арешт майна відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1