1Справа № 335/1953/18 1-кс/335/1359/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
До суду за погодженням з прокурором звернувся слідчий ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 із клопотанням про арешт майна, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.02.2018 приблизно о 12 годині 50 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ГАРЗІ-2 ГАЗ 3309», державний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом по території транспортного карману по проїзній частині вул. В. Сергієнка, з боку вул. Гудименка в напрямку вул. Новгородської, в районі зупинки громадського транспорту «вул. Задніпровська», скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала транспортний карман справа наліво за напрямком його руху. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці події.
23.02.2018 після завершення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вищевказаний автомобіль було тимчасово вилучено та поміщено для зберігання на територію спец-майданчика Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пров. Кузнечний, 11.
Враховуючи, що автомобіль «ГАРЗІ-2 ГАЗ 3309», державний номер НОМЕР_1 , приймав участь в дорожньо-транспортній пригоді, є доказом вчинення зазначеного кримінального правопорушення, який зберіг на собі сліди вчинення цього правопорушення, слідчий просив накласти на нього арешт.
Слідчий у судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив його задовольнити та пояснив, що сліди вчинення кримінального правопорушення містяться на задньому відбійнику автомобіля. Під час досудового розслідування необхідно провести експертизу цього транспортного засобу.
Представник власника майна у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання та просила відмовити у його задоволенні з тих підстав, що транспортний засіб використовувався для надання послуг, безпосередньо ТОВ «ГАЙДАР ПЛЮС» немає ніякого відношення до кримінального правопорушення, транспортний засіб не отримав ушкоджень, а тому й не містить на собі слідової інформації.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
За вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вказаний транспортний засіб відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 виданого 22.03.2007 РЕВ МРВ №1, 2 при УМВС України в Запорізькій області, знаходиться у власності ОСОБА_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
ТОВ «ГАЙДАР ПЛЮС» використовує автомобіль «ГАРЗІ-2 ГАЗ 3309», державний номер НОМЕР_1 , на підставі договору суборенди транспортного засобу від 12.05.2015, укладеного між ТОВ «НОРМА-ПЛЮС 777» та ТОВ «ГАЙДАР ПЛЮС».
Як випливає з матеріалів кримінального провадження, вказаний транспортний засіб є знаряддям вчинення злочину, зберіг на собі його сліди. Отже він відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України.
Заперечення представника власника майна про те, що ТОВ «ГАЙДАР ПЛЮС» не має відношення до кримінального правопорушення, а тому арешт на майно не може бути накладений, не ґрунтується на законі, т.я. згідно зі ст. 98 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Отже, виходячи зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, враховуючи вищеприведені положення КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність накладення арешту на вищезазначений транспортний засіб у спосіб, зазначений слідчим.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «ГАРЗІ-2 ГАЗ 3309», державний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ГАЙДАР ПЛЮС» користуватися та розпоряджатися ним, а також відчужувати його.
Ухвала слідчого судді виконується негайно та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Ухвалу постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 28 лютого 2018 р.

Повний текст оголошений 6 березня 2018 р. о 08:20 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1