Справа № 640/5408/18
н/п 1-кс/640/3064/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
04.04.2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на майно, яке буловилучено 04.04.2018 року в ході огляду в службовому кабінеті №15 СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області у підозрюваного ОСОБА_4 , а саме на: чорну куртку, чорні штани та ботинки-берці 42 розміру, чорного кольору.
Під час огляду трупа виявлено проникаючу колото-різану рану на спині зліва в ділянці лопатки та проникаючу колото-різану рану правої половини спини в ділянці десятого міжребір`я поблизу хребта.
Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_4 зізнався у нанесенні ОСОБА_5 , двох коло-різаних ран в ділянку спини кухонним ножом, який після вчинення злочину викинув на узбіччі автодороги по вул. Героя України І.М. Гулого, с.Кобзівка, Красноградського району.
04.04.2018 в ході огляду в службовому кабінеті Красноградського ВП ГУНП в Харківській області підозрюваний ОСОБА_4 видав наступні речі: куртку чорного кольору, на комірі якої наявні плями бурого кольору, штани чорного кольору та ботинки-берци 42 розміру, чорного кольору.
04.04.2017 року винесена постанова про визнання вищевказаних предметів речовими доказами.
Прокурор вказує, що підставою для звернення до суду з відповідним клопотанням є необхідність запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження вилучених в ході огляду місця події від 04.04.2018 особистих речей підозрюваного ОСОБА_4 , в яких він був одягнений 02.04.2018 під час ймовірного заподіяння смерті ОСОБА_5 , що вказана одежа могла зберегти на собі сліди вчиненого злочину, чи містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ чи факти, що встановлюються під час кримінального провадження.
Вищевказане майно, вилучене під час проведення огляду, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, а саме: призначення експертизи, проведення його додаткового огляду, проведення інших необхідних слідчих дій, можливість використання його як доказу у подальшому.
Таким чином, метою арешту вилученого одягу є збереження важливого речового доказу.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на куртку чорного кольору, штани чорного кольору та ботинки-берци 42 розміру, чорного кольору, дозволить уникнути зникнення, втрати або пошкодження речового доказу у кримінальному провадженні.
Прокурор до судового засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, просила задовольнити клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд клопотання у їх відсутності, проти накладення арешту не заперечують.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна та прокурора.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
04.04.2018 в ході огляду в службовому кабінеті №15 Красноградського ВП ГУНП в Харківській області підозрюваний ОСОБА_4 видав наступні речі: куртку чорного кольору, на комірі якої наявні плями бурого кольору, штани чорного кольору та ботинки-берци 42 розміру, чорного кольору.
04.04.2017 року винесена постанова про визнання вищевказаних предметів речовими доказами.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 04.04.2018 р. огляду, на зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, вважає за необхідне накласти арешт на майно.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Накласти арешт на майно, яке буловилучено 04.04.2018 року в ході огляду в службовому кабінеті №15 СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області у підозрюваного ОСОБА_4 , а саме на: чорну куртку, чорні штани та ботинки-берці 42 розміру, чорного кольору.
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1