Справа № 554/8285/17
Дата документу 20.11.2017
20 листопада 2017 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новосибірськ РФ, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, одруженого, пенсіонера, не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в :
18 серпня 2017 року, близько 18 год. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS TF69Y» д. н. з. НОМЕР_1 , рухався по вулиці Степового Фронту від вулиці Європейської в напрямку вулиці Грушевського в м. Полтаві. При наближенні до нерегульованого пішохідного переходу в районі зупинки громадського транспорту «4-та поліклініка», позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 («зебра») та дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід» Правил дорожнього руху (далі - Правил), за наявності маршрутного автобуса РУТА 25 державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду в суміжній крайній правій смузі попутного напрямку і, застосувавши гальмування, зупинився перед вказаним пішохідним переходом для надання переваги у русі пішоходам, які розпочали рух по пішохідному переходу, не вжив заходів для зменшення швидкості, а в разі потреби і повної зупинки транспортного засобу, продовжив рух і скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка переходила проїзну частину вул. Степового Фронту по вказаному пішохідному переходу і вийшла на смугу руху автомобіля із-за маршрутного автобуса РУТА 25, що знаходився у крайній правій смузі попутного напрямку.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді обширних гематом передпліччя, лівої та правої гомілок, лівого стегна, саден шкіри верхніх та нижніх кінцівок, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які в подальшому ускладнились посттравматичним синовіїтом та посттравматичним артритом правого колінного суглобу та правого гомілковоступневого суглобу з порушенням їх функцій, посттравматичною нейропатією правого малогомілкового нерву, які згідно висновку експертизи № 1274 від 9 жовтня 2017 року кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали, згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 475 від 29 вересня 2017 року є порушення водієм ОСОБА_7 вимог п. п. 18.1 та 18.4 Правил, згідно з якими:
п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;
п. 18.4 «Якщо перед нерегульованим пішохіднім переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України обвинуваченим знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Водій ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за викладених вище обставин. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати.
Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_4 були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.
Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.
Суд також враховує конкретні обставини справи, те, що обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення та притягується до кримінальної відповідальності, визнав свою вину у вчиненні злочину і щиро розкаявся у цьому, позитивну характеристику його особи, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, думку потерпілої, яка не наполягає на його суворому покаранні, висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, і вважає за необхідне призначити йому основне покарання у виді штрафу, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.
Суд, враховуючи конкретні обставини справи, поведінку обвинуваченого під час скоєння кримінального правопорушення і після цього, його щире каяття, не вважає за необхідне позбавляти його права керування транспортними засобами.
Захисником обвинуваченого під час розгляду матеріалів кримінального провадження, заявлено клопотання, підтримане останнім, проти чого не заперечували прокурор та потерпіла, про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 Закону України «Про амністію в 2016 році» та звільнення його від покарання на підставі п. «г», як особи, що на день набрання чинності цим Законом досягла пенсійного віку.
Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить з положень пункту «г» статті 1 Закону України «Про амністію в 2016 році», відповідно до якого підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Судом встановлено, що обвинувачений на час скоєння кримінального правопорушення досяг пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Злочин, за яким його засуджено до штрафу, відповідно до статті 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Отже, судом встановлені наявні підстави для задоволення заявленого захисником клопотання про застосування щодо обвинуваченого Закону, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність звільнення останнього від покарання та застосування щодо нього амністії.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,
ОСОБА_7 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому основне покарання у виді штрафу двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання у виді штрафу за цим вироком на підставі пункту «г» статті 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року в зв`язку з тим, що він на день набрання чинності цим Законом досяг пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Стягнути з обвинуваченого на користь держави 395,48 грн. судових витрат.
Речові докази, які переадані на зберігання власнику, - повернутим йому ж.
Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
СуддяОСОБА_1