Номер провадження: 11-кп/785/1035/17
Номер справи місцевого суду: 511/577/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.11.2017 року м. Одеса
Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.06.2017 року у кримінальному провадження №0001589, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

З обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 стягнуто 1000 гривень моральної та 831,66 гривень матеріальної шкоди,

встановив:
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 28.12.2016 року, приблизно о 12.45 годині, перебуваючи біля бару "Луч", розташованого за адресою: Одеська область, смт. Лиманське, Військове містечко Роздільнянського району, в ході сварки з директором вказаного бару - ОСОБА_10 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки в область грудної клітини з лівої сторони, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить зазначений вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким виправдати його за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення та недоведеністю його вини у скоєнні злочину.

Вимоги апеляції ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що, на його думку, суд допустив неповноту судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та судом допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Обвинувачений вказує, що ніяких ударів потерпілій не завдавав. Суд під час розгляду справи безпідставно не взяв до уваги його показань та не надав критичної оцінки показанням потерпілої, а показання свідків оцінив з обвинувальним ухилом. Висновок суду щодо механізму нанесення обвинуваченим удару потерпілій є необґрунтованим.

Також ОСОБА_7 зазначає, що оскаржуваний вирок ґрунтується на недопустимих доказах. Так, висновок судово-медичної експертизи №234 від 29.12.2016 року обвинувачений вважає недопустимим, оскільки Роздільнянське відділення ООБСМЕ, експертам якого було доручено проведення експертизи, на його думку, не є експертною установою та не має повноважень на проведення експертиз. Крім того, апелянт зазначає, що в порушення вимог КПК України експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність. Також апелянт наголошує, що у вступній частині висновку експерта підставою для проведення експертизи зазначено постанову слідчого ОСОБА_11 , а постанову про призначення експертизи виносила слідчий ОСОБА_12 . Висновок експерта також не містить зазначення часу її проведення. ОСОБА_7 вказує, що постановою слідчого на вирішення експерта поставлено 5 питань, а експертом вирішено лише 4, при цьому зміст питань перекручений та викладений іншим чином, аніж у постанові слідчого. У висновку також не міститься відповіді на питання щодо часу утворення синця у потерпілої.

У зв`язку з викладеним обвинувачений ОСОБА_7 вважає за необхідне провести дві повторні судово-медичні експертизи.

Крім того, все досудове розслідування обвинувачений ОСОБА_7 вважає упередженим, оскільки потерпіла ОСОБА_10 є матір`ю начальника СВ Роздільнянського ВП - ОСОБА_13 .

Заслухавши суддю-доповідача; думку обвинуваченого, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги і просив її задовольнити; думку прокурора і представника потерпілої ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити оскаржуваний вирок без змін.

Згідно зі ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального, кримінального процесуального закону та Конвенції.
Так, судом першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно досліджені докази у даному кримінальному провадженні, на підставі яких суд дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що між ним та потерпілою ОСОБА_10 дійсно мав місце конфлікт з приводу використання електроенергії у спільно займаному будинку, однак він її не штовхав та не бив, а лише не впустив до своєї частини приміщення, в якій розташований електричний щиток, після чого вона залишила приміщення. Обвинувачений зазначив, що потерпіла його оговорює з метою заволодіння його приміщенням.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини, наявність в його діях складу кримінального правопорушення підтверджується долученими до матеріалів кримінального провадження, повно, всебічно і об`єктивно дослідженими в судовому засіданні та оціненими судом першої інстанції доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_10 , з яких вбачається, що між нею та обвинуваченим ОСОБА_7 дійсно мав місце конфлікт з приводу спільного користування приміщеннями, розташованими в одному будинку. 28.12.2016 року, приблизно о 12.00 годині, вона намагалась пройти до приміщення, яким користувався ОСОБА_7 , з метою з`ясування у останнього причини вимкнення електроенергії в її барі, однак він не пустив її до приміщення. У них виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 штовхнув потерпілу, а потім ударив її в груди, від чого вона відчула сильний біль;

- показаннями свідків ОСОБА_14 , яка працює в барі потерпілої барменом, та ОСОБА_15 - матері потерпілої, які, будучи попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань та допитаними в суді першої інстанції, кожна окремо підтвердили показання потерпілої ОСОБА_10 та пояснили, що були свідками конфлікту, в ході якого ОСОБА_7 відштовхнув потерпілу та наніс їй удар в область грудей;

- висновком експерта №234 від 29.12.2016 року, згідно з яким у ОСОБА_10 були виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді синця у ділянці зовнішньої половини лівої молочної залози (т.1, а.с.113-114);

- показаннями допитаного в судовому засіданні судово-медичного експерта ОСОБА_16 , який пояснив, що проводив судово-медичну експертизу щодо потерпілої ОСОБА_10 , має стаж роботи експертом більше п`ятнадцяти років, у зв`язку з чим добре знає свої права і обов`язки та обізнаний про передбачену за надання завідомо неправдивого висновку кримінальну відповідальність;

- заявою потерпілої ОСОБА_10 про вчинене щодо неї кримінальне правопорушення (т.1, а.с.110);

- карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону (запис №7211 від 28.12.2016 року), згідно з якою ОСОБА_10 звернулась до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області із заявою про те, що її вдарив ОСОБА_7 (т.1, а.с. 111);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001589, згідно з яким 29.12.2016 року відомості про дане кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР (т.1, а.с.112).

Також судом першої інстанції надана належна оцінка доводам сторони захисту щодо недопустимості висновку експерта №234 від 29.12.2016 року у зв`язку з тим, що вона проведена на підставі постанови слідчого ОСОБА_11 , яка відсутня в матеріалах кримінального провадження, натомість до матеріалів справи долучена постанова слідчого ОСОБА_12 про проведення судово-медичної експертизи, в якій перед експертом поставлені інші питання, аніж ті, на які надано відповідь у висновку експерта.

Так, судом встановлено, що експертиза була призначена постановою слідчого Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 від 29.12.2016 року, яка була долучена до матеріалів кримінального провадження та в якій перед експертом поставлені питання, на які дана відповідь у висновку експерта.

Більш того, в судовому засіданні суду першої інстанції експерт надав суду для огляду оригінал висновку №234 від 29.12.2016 року та постанову слідчого ОСОБА_11 про призначення експертизи, на звороті якої викладені відомості про встановлення особи підекспертної на підставі паспорту.

Таким чином, висновок експерта є належним та допустимим в розумінні ст.86 КПК України, а доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд визнає необґрунтованими.

Окрім того, суд першої інстанції вірно надав критичну оцінку позиції сторони захисту щодо того, що потерпіла ОСОБА_10 є матір`ю в.о. начальника СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 , у зв`язку з чим сторона захисту вважає досудове розслідування проведеним необ`єктивно. Суд у вироку вірно зазначив, що вказані доводи обвинуваченого та захисника спростовуються долученим до матеріалів кримінального провадження листом в.о. начальника СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 на ім`я т.в.о. начальника Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_17 від 29.12.2016 року, з якого вбачається, що в.о. начальника СВ повідомив про наявність конфлікту інтересів між ним та потерпілою, у зв`язку з чим просить доручити проведення досудового розслідування іншому слідчому (т.1, а.с.118).

Також вказана позиція захисту спростовується долученою до матеріалів кримінального провадження постановою т.в.о. начальника СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_18 від 29.12.2016 року про створення групу слідчих для здійснення досудового розслідування у складі слідчих СВ Роздільнянського ВП ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (т.1, а.с.117).

Таким чином, апеляційний суд визнає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо необ`єктивності та упередженості досудового розслідування.

Крім того, суд першої інстанції надав вірну критичну оцінку показанням свідка сторони захисту - ОСОБА_19 , яка є найманою працівницею у ОСОБА_7 , та в суді пояснила, що була свідком зазначених подій, однак не бачила, щоб ОСОБА_7 застосовував до потерпілої ОСОБА_10 фізичну силу.

Суд у вироку вірно зазначив, що вказана особа не була допитана під час досудового розслідування, про її допит було заявлено лише під час судового розгляду, в суді вона постійно плуталась в показаннях.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 щодо неповноти судового розгляду також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо фізичної неможливості нанесення удару потерпілій за описаним у вироку механізмом апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки вони не підтверджені жодними доказами та не були предметом заперечень стороною захисту в суді першої інстанції.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції вірно вирішив цивільний позов на користь потерпілої.

Інших доводів щодо наявності підстав для зміни або скасування оскаржуваного вироку апеляційному суду надано не було.

Крім того, апеляційним судом обвинуваченому було роз`яснено право на застосування до нього положень Закону України "Про амністію у 2016 році", однак він відмовився від застосування цього закону, оскільки вважає себе невинуватим.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуваний вирок - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.06.2017 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.1 ст.125 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4