В И Р О К
Іменем України
09 лютого 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22 квітня 2017 року близько 15 години у ОСОБА_4 , який разом із ОСОБА_6 проходив повз територію приватного підприємства «Вергун», яке розташоване по вул. Парниковій, 7 в с. Станишівка Житомирського району, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з кабіни вантажного автомобіля «RENAULT MAGNUM», який належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день та час ОСОБА_4 , не повідомивши ОСОБА_6 про свої злочинні наміри, переконавшись у відсутності сторонніх осіб і, що його дії залишаються ніким не помічені, шляхом вільного доступу проник всередину кабіни згаданого автомобіля, де за допомогою ножа, якого виявив у вказаній кабіні, шляхом поперечного перерізу від`єднав та таємно викрав частину проводки лівих водійських дверей та підрульовий перемикач.

У подальшому ОСОБА_4 з місця злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1044 грн.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні згаданого злочину визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину іншими учасниками судового засідання також не заперечується.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим та потерпілим, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину доведена повністю і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, але від якого тяжких наслідків не настало, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся у скоєнні даного злочину, який вчинив вперше, думку потерпілого, який погодився із правовою позицією прокурора щодо міри покарання у виді громадських робіт, сукупність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
На підставі викладеного та враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , всі пом`якшуючі покарання обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, відсутність тяжких наслідків від цього злочину суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_5 , який обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю, про стягнення з останнього на користь потерплого 10000 грн. матеріальної шкоди, суд задовольняє частково виходячи з наступного.

При вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної потерпілому ОСОБА_5 неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що підлягає відшкодуванню розмір шкоди, який відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України визначений в межах висунутого обвинувачення та встановлений судом у розмірі 1044 грн.

У зв`язку з цим, в контексті ст.ст. 91, 92 КПК України суд, стягує з обвинуваченого на користь потерпілого саме 1044 грн.

В решті позову суд відмовляє, оскільки як вбачається зі змісту позову потерпілий, окрім розміру встановленої шкоди, просить стягнути інші збитки пов`язані із вчиненням даного злочину, як матеріального так і морального характеру, що на думку суду, підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави 790 грн. 96 коп. витрат на залучення експертів під час проведення судових експертиз.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 180 (ста вісімдесяти) годин громадських робіт.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1044 (одну тисячу сорок чотири) грн. матеріальної шкоди.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 790 (сімсот дев`яноста) грн. 96 коп., витрат на залучення експертів під час проведення судових експертиз.

Речові докази, а саме електродроти, обладнання до вантажного автомобіля, ніж та контрольний зріз проводів, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: