АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/1360/2018 Слідчий суддя у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

07 березня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2 , перевіривши на наявність перешкод для відкриття апеляційного провадження апеляційну скаргу старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001311 прокурора відділу правової допомоги управління правової допомоги та екстрадиції Департаменту Міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року частково задоволено скаргу адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчих групи слідчих у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0001311, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, та зобов`язано слідчих групи слідчих в кримінальному провадженні № 0001311 негайно повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та/або уповноваженій на те особі тимчасово вилучене майно, а саме: магазини до вогнепальної зброї з калібром 576 у кількості дві штуки; два дерев`яних короби, зовні схожі на цівйо; п`ять гумових виробів; один виріб ззовні схожий на рукоятку до вогнепальної зброї; три металевих кия; грошові кошти в сумі 12 300 (дванадцять тисяч триста) фунтів стерлінгів: 500 (п`ятсот) купюр номіналом по 20 (двадцять), 46 (сорок шість) купюр номіналом по 50 (п`ятдесят); кошти в сумі 5 950 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) євро:

18 (вісімнадцять) купюр номіналом по 100 (сто) євро, 23 (двадцять три) купюри номіналом по 50 (п`ятдесят) євро; кошти в сумі 5200 (п`ять тисяч двісті) доларів США: 52 (п`ятдесят дві) купюри номіналом по 100 (сто) доларів США; документ на п`яти аркушах «Повідомлення підозрюваного про припинення правопорушення від 12.08.2001»; три аркуші паперу із прізвищами, адресами та номерами телефонів; носій інформації micro SD із номером SDC4/8GB 31560-004 А000LF (у кількості дві штуки).

16 лютого 2018 року прокурор ОСОБА_3 на зазначене судове рішення подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року та ухвалити нову ухвалу, якою в задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи можливість оскарження ухвали слідчого судді від 15 січня 2018 в апеляційному порядку, прокурор посилається на положення Конституції України, ст.ст. 7, 9, 24 КПК України, правові позиції Верховного Суду України, викладені в постанові від 12 жовтня 2017 року, ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини.

Перевіривши апеляційну скаргу прокурора, яка надійшла до апеляційного суду

16 лютого 2018 року та передана судді-доповідачу 19 лютого 2018 року, вивчивши матеріали судового провадження, які надійшли до суду апеляційної інстанції 07 березня 2018 року, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При цьому згідно з положеннями ст. 24, ч. 3 ст. 392 КПК України забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано

§ 2 Глави 26 КПК України.

Частинами першою та другою статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік, що не підлягає розширеному тлумаченню, ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Зокрема, щодо рішень слідчого судді, постановлених у порядку ст.ст. 303-307 КПК України, відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування підлягають оскарженню в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Згідно з ч. 3 ст. 309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Тобто у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами слідчого судді законність останніх підлягає перевірці судом першої інстанції під час підготовчого провадження.

Крім того, за змістом ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів судового провадження, скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, що є предметом оскарження згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва розглянута по суті з прийняттям рішення відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України про зобов`язання вчинити певну дію, отже ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, про що і зазначено в її резолютивній частині.

При цьому, доводи апелянта щодо наявності підстав для перегляду вказаного судового рішення в апеляційному порядку не заслуговують на увагу, оскільки право на апеляційне оскарження всіх без винятку судових рішень слідчого судді на досудовому провадженні не може бути визнане абсолютним, навіть з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, бо межі цього права встановлюються відповідним процесуальним законом, у даному випадку КПК України. Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.
Крім того, за висновком Верховного Суду України щодо застосування норм права, викладеним у постанові від 12 жовтня 2017 року, лише у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення частини третьої статті 309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи частини четвертої статті 399 КПК.

У даному ж провадженні не вбачається підстав для висновку про те, що слідчим суддею постановлена ухвала, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи, що прокурором ОСОБА_3 подана апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, приходжу до висновку, що у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач,

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001311 прокурора відділу правової допомоги управління правової допомоги та екстрадиції Департаменту Міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року, якою частково задоволено скаргу адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчих групи слідчих у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001311, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

Копію ухвали невідкладно надіслати прокурору ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2