Справа № 755/2347/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И
12 квітня 2018 року колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у cудовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого водієм у ТОВ «Муравей Україна», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого пакувальником у ТОВ «Муравей Україна», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор клопотав про доцільність продовження ОСОБА_10 та ОСОБА_11 строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, розгляд провадження не закінчено, обвинувачені можуть переховуватися від суду, ними вчинено особливо тяжкий злочин, можуть незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, хоч він і допитаний, оскільки обізнані про місця проживання останніх, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення.

Представник потерпілого та потерпілий поклалися на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_9 заперечував щодо продовження строку тримання під варту зазначивши, що ОСОБА_11 можливо змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з тримання під вартою, а саме домашній арешт, вважає, що прокурором не наведено нових ризиків щодо тримання обвинуваченого під вартою, що суперечить практиці Європейського суду з прав людини, на його думку, підстав тримати його під захисного під вартою не має.

Захисник ОСОБА_8 також заперечував щодо продовження строку тримання під варту зазначивши, що ОСОБА_10 можливо змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з тримання під вартою, а саме домашній арешт. Зазначив, що прокурором не наведено ризиків, які б вказували на необхідність тримання обвинуваченого під вартою, потерпілий допитаний і покази його збігаються з показаннями, наданими під час досудового розслідування, тому ніяким чином на нього вплинути не можна, вважає клопотання прокурора безпідставним.

Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтримали думку своїх захисників.

Заслухавши учасників судового провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Так, згідно зі ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 висунуто обвинувачення за ч. 4 ст. 187 КК України.

Вирішуючи питання про обрання чи продовження обвинуваченим запобіжного заходу увигляді тримання під вартою колегією суддів враховуються дані про особу обвинувачених, на цей час свідки в даному кримінальному провадженні не допитані, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, докази, передбачені ст. 84 КПК України, з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені, тому з урахуванням наведених даних колегія суддів вважає, що обставини, регламентовані ст. 177, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України є дійсними.

Також, обвинуваченим судом було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зі строком дії, який, закінчується, однак, на даний час, у зазначений строк неможливо закінчити судовий розгляд з огляду на наявність об`єктивних передумов.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених колегією суддів, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93).

Так, у цій справі, строк тримання обвинувачених під вартою не виходить за межі, визначені КПК України, є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов, регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу, тобто тривалість строк утримання під вартою відповідає критерію розумності.

Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні з огляду на фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 199, 331, 369 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Продовжити запобіжний захід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Черкаської області, українцю, громадянину України, з середньою освітою, неодруженому, працюючому водієм у ТОВ «Муравей Україна», зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції Українистроком не більше двох місяців - до 11 червня 2018 року включно.

Продовжити запобіжний захід ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Києва, українцю, громадянину України, з середньою освітою, неодруженому, працюючому пакувальником у ТОВ «Муравей Україна», зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції Українистроком не більше двох місяців - до 11 червня 2018 року включно.

Колегія суддів при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не знаходить підстав для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 13 квітня 2018 року о 12 годині 50 хвилин.

Головуючий суддя:
Суддя:
Суддя: