справа № 208/8586/15-к
№ провадження 1-кс/208/1096/17

УХВАЛА
Іменем України

03 серпня 2017 р. м. Кам`янське
встановив:
Таким чином, відповідно до статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області повідомлено про вчинення кримінального правопорушення.
Східний офіс ДАС України, відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 06.04.2016 № 266 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби», є правонаступником Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області.
З огляду на викладене, відповідно до статті 60 Кримінального процесуального кодексу України, Східний офіс Держаудитслужби, як юридична особа, є заявником повідомлення про кримінальне правопорушення.
На думку заявника, за результатами ревізії дотримання норм чинного законодавства при відображенні витрат у бухгалтерському обліку встановлено, що в порушення п. 6.3.2.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 №293, п. 6 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 №318 (із змінами), п. 1, п. 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-ХIV, завищено вартість послуг, наданих підрядною організацією - Комунальним підприємством «Дорожник», через непідтвердження первинними документами фактичних трудовитрат на суму 45,39 тис. грн., з якої сплачено коштів - 43,04 тис. гривень. Станом на 01.07.2017 вищезазначені порушення не усунуті.
Посилається на те, що згідно з ч. 2 статті 9 КПК України, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримала, прохала її задовольнити з підстав, зазначених у її мотивувальній частині.
Прокурор у судовому засіданні скаргу не визнав, слідчому судді пояснив, що кримінальне провадження було відкрите за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, та проведеними слідчими діями не було встановлено факту вчинення цього або інших злочинів. Виявлені порушення ведення фінансової документації мають ознаки адміністративних та податкових правопорушень, фіксування яких не відноситься до компетенції органу досудового розслідування.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, рішення слідчого про закриття кримінального провадження під час досудового розслідування може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Аналогічні положення відображені і у ч. 4 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Підставою закриття вказаного кримінального провадження слідчим стало не встановлення ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України. Представник заявника у поясненнях слідчому судді зазначив, що вбачає у непідтвердженні первинними документами фактичних трудових витрат КП «Дорожник» кримінально каране діяння.
Однак, таке формулювання об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, на яке зауважував у своїх поясненнях представник заявника, як «не підтвердження первинними документами фактичних трудових витрат» не відповідає його дійсній об`єктивний стороні, яка може мати прояв у привласненні чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, розтраті такого майна зазначеною особою або привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини… або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
Висловлені у постанові доводи слідчого є такими, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга не підлягає задоволенню, оскаржувана постанова слідчого є законною, обґрунтованою, такою, що відповідає фактичним обставинам справи та положенням кримінального процесуального закону.
Керуючись викладеним та ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя -
ухвалив:
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1