Справа № 282/1331/17
Провадження № 1-кс/282/138/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2017 рокусмт.Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Любар скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на незаконне затримання, -

В С Т А Н О В И В:
Захисник ОСОБА_5 звернувся до Любарського районного суду із скаргою на незаконне затримання ОСОБА_6 . В обґрунтування скарги вказує, що під час затримання підозрюваного ОСОБА_6 , органом досудового слідства було грубо порушено право останнього на захист, оскільки всупереч ч.4 ст.213 КПК України та п.2 Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання осіб, слідчий повідомив Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Житомирській області не негайно, а майже через три години після фактичного затримання підозрюваного.

Також, йому не зрозуміло на якій підставі слідчий зробив висновок про те, що підставою затримання ОСОБА_6 є п.2 ч.1 ст.208 КПК України, адже підозрюваний був затриманий не безпосередньо після вчинення злочину, не потерпілим і не очевидцем злочину, а працівником СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області. Крім того, на тілі, одязі та місці події були відсутні очевидні ознаки, що саме ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України.

Разом із тим, він вважає, що протокол про затримання ОСОБА_6 складено особою, яка не мала на це повноважень, оскільки не входить до групи слідчих у даному кримінальному провадженні, а тому просить визнати протокол затримання ОСОБА_6 від 19.11.2017 року недопустимим доказом, а затримання останнього незаконним та звільнити його з-під варти у залі суду.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 скаргу підтримав та просив задовольнити її з підстав зазначених у скарзі.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника та доповнив, що відносно нього було обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту. При його затриманні зауважень та доповнень до протоколу затримання у нього не було.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог зазначених у скарзі та просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки потерпілий ОСОБА_7 вказав на особу ОСОБА_6 , який за участю двох інших осіб вчинили щодо нього злочин. Після затримання ОСОБА_6 ним, як старшим групи слідчих у встановлені КПК України строки було подано клопотання до слідчого судді про обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке було задоволене.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення скарги ОСОБА_5 мотивуючи тим, що сам потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_6 , який разом

із іншими особами здійснили щодо нього злочинні дії. Після чого потерпілим було повідомлено друзів та близьких про скоєний відносно нього злочин та декілька разів під час переслідування підозрюваних осіб, телефонував до поліції. Переслідування тривало певний період часу і вже у ранковий час в м.Житомирі було затримано автомобіль в якому перебували троє осіб серед яких був ОСОБА_6 та в ході обшуку якого було виявлено гільзу від набоїв, пістолет та металевий телескопічний кийок. Просила відмовити у задоволені скарги.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

19 листопада 2017 року о 11 год. 17 хв. в.о. заступника начальника слідчого відділення СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області внесено відомості до ЄРДР за №0000428 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Слідчими у даному кримінальному провадженні є: ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Постановою заступника начальника начальника СУ ГУНП в Житомирській області від 19.11.2017 року до складу слідчої групи щодо розслідування кримінального провадження №0000428 включено особу, яка здійснила затримання підозрюваного ОСОБА_6 , а саме: слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 .

Згідно витягу з кримінального провадження №0000428, 19.11.2017 року близько 04 год. 30 хв. біля будинку за адресою смт.Любар вул.Незалежності,26, троє невідомих осіб застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я, вчинили напад на ОСОБА_7 з метою заволодіння його грошовими коштами.

З протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складеному слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 вбачається, що 19.11.2017 року о 15 год. 00 хв. у приміщенні Житомирського відділення поліції, що по вул.Л.Українки,17 в м.Житомир, був затриманий підозрюваний у вчиненні злочину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в присутності захисника ОСОБА_5 . Підставою для затримання є п.2 ч.1 ст.208 КПК України, а саме: якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. У протоколі про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину зазначено, що після ознайомлення з підставами затримання та правами і обов`язками, підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник будь-яких клопотань, зауважень та скарг не подавали.

20.11.2017 року ОСОБА_6 було оголошено повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, а 21.11.2017 року слідчим суддею Любарського районного суду відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Відомості про оскарження вказаної ухвали відсутні.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.207 КПК України, кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статті 482 цього Кодексу, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні.

Пунктом 2 частини 1 статті 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, у випадку якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини законним є арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 був затриманий під час безперервного його переслідування, а також після вчинення злочину, потерпілий вказав, що саме ця особа вчинила відносно нього злочин.

Посилання захисника ОСОБА_5 на порушення права затриманого ОСОБА_6 на захист, через несвоєчасне повідомлення Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про його затримання, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки в дорученні для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 19.11.2017 року №006-0000466, не можливо встановити час інформування слідчим про затримання ОСОБА_6 , у ньому лише зазначено час видачі доручення 18 год. 13 хв.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, тобто під час розгляду кримінального провадження по суті, а відтак посилання захисника ОСОБА_5 на недопустимість доказів - протоколу затримання, не береться судом до уваги, оскільки кримінальне провадження не перебуває на стадії розгляду по суті.

За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для задоволення скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.89, 206 - 208, 372, 394 КПК України, -

У Х В А Л И В :
В задоволені скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на незаконне затримання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1