Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/802/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 190 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.12.2017 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому матеріали клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» за апеляційною скаргою останнього на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 жовтня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 громадянина України, освіта середня, військовозобов`язаного, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, раніше судимого:

-23 лютого 2007 року Кривоозерським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-03 грудня 2007 року Кривоозерським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 162 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-27 березня 2009 року Кривоозерським районним судом Миколаївської області за ч. З ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців, позбавлення волі, 14 квітня 2012 року на підставі ст. 81 КК України звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 10 місяців 27 днів;

-23 лютого 2015 року Кривоозерським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-03.11.2016 року Кривоозерським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.190, ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі

про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», -

ВСТАНОВИЛА:
До Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 жовтня 2017 року йому відмовлено у задоволенні клопотання про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Рішення мотивовано тим, що вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 03.11.2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та відповідно до ч.1 ст.71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 03 роки 02 місяці (а.о.с. 14-15, Т.1 ч.1).

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 22.03.2017 року вирок Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 03.11.2016 року залишено без змін, на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 час перебування під вартою в слідчому ізоляторі з 01.11.2016 року по 22.03.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с. 20-21, Т.1 ч.1).

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 03.11.2016 року набрав законної сили 22.03.2017 року (а.о.с. 23, Т.1 ч.1).

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 01.01.2016 року та на момент набрання законної сили Законом України «Про амністію у 2016 році» (07.09.2017 року) засуджений відбув 01 рік 02 місяці 27 днів.

Тобто, ОСОБА_7 відбуває призначене йому судом покарання за вчинення умисного злочину середньої тяжкості, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України. При цьому, засуджений ОСОБА_7 , маючи непогашену судимість за вчинення умисного злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за попереднім вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23.02.2015 року - в період іспитового строку знову вчинив умисний злочин (а.с. 18, Т.1 ч.1), а тому суд дійшов висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вказаним Законом встановлено пряму заборону щодо застосування амністії стосовно осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просив переглянути ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляції, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».

Із матеріалів клопотання вбачається, що вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 03.11.2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та відповідно до ч.1 ст.71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 03 роки 02 місяці (а.о.с. 14-15, Т.1 ч.1).

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 22.03.2017 року вирок Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 03.11.2016 року залишено без змін, на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 час перебування під вартою в слідчому ізоляторі з 01.11.2016 року по 22.03.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с. 20-21, Т.1 ч.1).

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 03.11.2016 року набрав законної сили 22.03.2017 року (а.о.с. 23, Т.1 ч.1).

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 01.01.2016 року та на момент набрання законної сили Законом України «Про амністію у 2016 році» (07.09.2017 року) засуджений відбув 01 рік 02 місяці 27 днів.

Тобто, ОСОБА_7 відбуває призначене йому судом покарання за вчинення умисного злочину середньої тяжкості, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України. При цьому, засуджений ОСОБА_7 , маючи непогашену судимість за вчинення умисного злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за попереднім вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23.02.2015 року - в період іспитового строку знову вчинив умисний злочин (а.о.с. 18, Т.1 ч.1).

Крім того, після призначення апеляційної скарги засудженого Музики до апеляційного розгляду з ДУ «Кропивницька виправна колонія №6» надійшло повідомлення, що ОСОБА_7 відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.10.2017 року звільнений з установи 09 листопада 2017 року на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році».

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки відносно ОСОБА_7 застосовано Закон України «Про амністію у 2016 році» повторне його застосування є неприпустимим.

За таких обставин апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 жовтня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_7 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та в касаційному порядку не оскаржується.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3