справа № 208/7070/17
№ провадження 1-кс/208/205/18
УХВАЛА
Іменем України
09 лютого 2018 р. м. Кам`янське
встановив:
ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з клопотанням щодо скасування арешту автомобіля «Lexus LX 570 5663», накладеного ухвалою слідчого судді апеляційного суду м. Києва від 17.11.2016 року, який полягає в забороні розпорядження вказаним автомобілем.
Зазначає, що вона є добросовісним набувачем арештованого транспортного засобу, за тривалий час досудового розслідування їй або інший особі не було повідомлено про підозру у цьому кримінальному провадженні.
У судовому засіданні представники заявниці підтримали клопотання, додатково пояснили слідчому судді, що згідно висновку експертного дослідження Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 04/1242/1609 від 20.04.2017 року, у автомобіля «Lexus LX 570 5663» номер двигуна та номер рами (шасі) не змінювалися. Бланк наданого на дослідження документа «Свідоцтва про реєстрацію ТЗ» серія НОМЕР_1 відповідає бланкам, які знаходяться в офіційному обігу.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, слідчому судді пояснив, що право власності заявниці обмежено лише частково в частині розпорядження автомобілем, заборона відчуження необхідна з метою проведення судової товарознавчої експертизи цього авто.
Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Кримінальне провадження за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом «Lexus LX 570 5663» з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 289 КК України було внесено до ЄРДР 06.04.2016 року.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.05.2016 року транспортний засіб «Lexus LX 570 5663», зареєстрований за ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , був арештований в частині заборони відчуження та розпорядження.
Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17.11.2016 року вказану ухвалу було скасовано та постановлено нову, якою на автомобіль «Lexus LX 570 5663» накладений арешт в частині заборони розпорядження.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо несуттєвого обмеження права власності лише в части заборони розпорядження вказаним майном, однак несуттєвість такого обмеження нівелюється тривалим та неефективним досудовим розслідуванням, у якому органи державної влади, уповноважені здійснювати досудове розслідування, за майже два роки розслідування не змогли провести необхідні слідчі дії з арештованим автомобілем.
Ч. 11 ст. 170 КПК України вказує, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
Так, і у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар» для особи.
Виходячи з викладених норм права, слідчий суддя не вбачає підстав для подальшого тримання транспортного засобу «Lexus LX 570 5663»під арештом, оскільки, у даному конкретному випадку, наразі відсутній справедливий баланс між інтересом суспільства у розкритті можливого кримінального правопорушення та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, а саме ОСОБА_6 , тривале та неефективне досудове розслідування перетворило обгрунтований на момент його застосування захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна у особистий і надмірний тягар для заявниці, незаконність володіння якою транспортним засобом «Lexus LX 570 5663» не обґрунтована жодним вагомим доказом.Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, яка наразі відсутня.
Крім того, прокурором не доведено, що перебування зазначеного майна на зберіганні у заявниці перешкоджатиме можливим подальшим слідчім діям та експертним дослідженням та продовження обмеження у реалізації права власності наразі відповідає меті застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 174, 175, 369-372 КПК України, слідчий суддя -
ухвалив:
Клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту транспортного засобу - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1