Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/473/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 390 (183-1) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.10.2017 року м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.09.2017 року, якою стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в смт. Новоархангельськ, Кіровоградської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, з середньою освітою, батька малолітньої дитини, має на утриманні мати та дружину, які є інвалідами другої групи захворювання, страждає на гепатит, виразку, переніс інсульт, до засудження мешкав: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 05.05.2015 року за ч.2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16 годин 00 хвилин, 21 листопада 2017 року та визначено двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в якості застави, що становить 32000 грн.
За участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Кропивницького відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , який підозрюється в тому, що він під час відбування покарання у виді обмеження волі, був направлений на стаціонарне лікування в Кіровоградську обласну лікарню по проспекту Університетський, 2/5, в місті Кропивницькому для хірургічного оперативного втручання, проте самовільно без належного дозволу та законних підстав залишив лікувальний заклад та був розшуканий на вулиці хрещатик в місті Києві.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда задоволено вищевказане клопотання слідчого та щодо підозрюваного ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, прокурор довів, що ОСОБА_7 після обставин, в яких він підозрюється, вчинив умисні дії на приховування злочину, залишив місце пригоди, перебував у розшуку, тобто тривалий час свідомо активно перешкоджав встановленню істини по справі, що істотно підвищує ризик невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, відтак щодо нього не може бути застосований менш суворий вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Злочин по якому пред`явлено повідомлення про підозру є: умисним злочином невеликої тяжкості, посягає на суспільні інтереси додержання правил утримання засуджених осіб, раніше призначене судом покарання не виконано, умови його виконання грубо порушені, судимість не знято і не погашено, що істотно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Дії підозрюваного визначаються як заздалегідь та ретельно сплановані, обдумані. Підозрюваний не має достатнього рівня репутації, соціально не адаптований, не має законного джерела одержання доходу та/або заробітної плати. Слідчий суддя взяв до уваги дані, що характеризують особу підозрюваного, який не кається. Також врахував і тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, до трьох років позбавлення волі..

У разі застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, вказане не зможе забезпечити на початковому етапі проведення досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків: так, відстоювання власної правової позиції є передумовою для впливу на свідків, знищенню чи перетворенню доказів, тобто ускладнить і затягне досудове розслідування. Відсутність законного джерела доходу, є ризиком вчинення нових кримінальних правопорушень. Перебуваючи на волі, підозрюваний буде мати можливість допустити вчинення нових кримінальних правопорушень, що стане передумовою для затягування розгляду кримінального провадження. Місце проживання не співпадає із місцем проведення досудового розслідування, реальне відбування покарання у виді обмеження волі не виконано/порушено, під час виконання покарання мав дисциплінарні стягнення тобто виправлятись не бажає. Менш суворі види запобіжних заходів не здатні забезпечити ризики передбачені ст.177 КПК України та належне виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого суду скасувати, ОСОБА_7 направити до Державної установи «Олександрівського виправного центру 3104» Кіровоградської області для подальшого відбуття покарання.
Вважає, що затримання підозрюваного та взяття його під варту є необгрунтованим. Не обгрунтовані доводи слідчого судді про те, що перебуваючи на свободі існує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, відстоювання власної правової позиції є передумовою для впливу на свідків, знищення, ховання або спотворення доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин справи, тобто ускладнить і затягне досудове розслідування.
Зазначає, що підстав вважати, що ОСОБА_7 може вчинити інші кримінальні правопорушення немає. ОСОБА_7 зареєстрований в АДРЕСА_1 , одружений, батько малолітньої дитини, має на утриманні матір і дружину, які є інвалідами другої групи захворювання, хворіє на гепатит «С», гепатит «В», трофічну язву і потребує медичної допомоги у вигляді хірургічного втручання, яку отримати в умовах позбавлення волі неможливо.
Крім того, вказує, що фактичне затримання ОСОБА_7 відбулося 23.09.2017 року близько 16 годин працівниами Олександрівського виправного центру №104 Кіровоградської області за адресою: м. київ, вул. Хрещатик,22, в приміщенні Головного Поштампу.
Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину складено слідчим СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області 26.09.2017 року о 11 год.00 хв.
26.09.2017 року о 12 год. 40 хв. Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській області було видано доручення №2025, з метою забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги затриманому ОСОБА_7 .
Повідомлення про підозру ОСОБА_7 отримав від слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в кіровоградській області 26.09.2017 року о 17 год. 00 хв.
Положення ч.1 ст. 211 КПК України передбачає, що строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами ст. 209 КПК України, а ч. 2ст. 209 КПК України вказує, що затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.
Ч. 3 ст. 278 КПК України вказує на те, що у разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьої годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.
Вказує, що підозрюваний свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає повністю, щиро кається.
Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.
При розгляді клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 390 КК України, а також те, що матеріали подання містять дані, які вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України. Злочин по якому пред`явлено повідомлення про підозру є: умисним злочином невеликої тяжкості, посягає на суспільні інтереси додержання правил утримання засуджених осіб, раніше призначене судом покарання не виконано, умови його виконання грубо порушені, судимість не знято і не погашено, що істотно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Дії підозрюваного визначаються як заздалегідь та ретельно сплановані, обдумані. Підозрюваний не має достатнього рівня репутації, соціально не адаптований, не має законного джерела одержання доходу та/або заробітної плати. Слідчий суддя взяв до уваги дані, що у разі застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, вказане не зможе забезпечити на початковому етапі проведення досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків: так, відстоювання власної правової позиції є передумовою для впливу на свідків, знищенню чи перетворенню доказів, тобто ускладнить і затягне досудове розслідування. Відсутність законного джерела доходу, є ризиком вчинення нових кримінальних правопорушень. Перебуваючи на волі, підозрюваний буде мати можливість допустити вчинення нових кримінальних правопорушень, що стане передумовою для затягування розгляду кримінального провадження. Місце проживання не співпадає із місцем проведення досудового розслідування, реальне відбування покарання у виді обмеження волі не виконано/порушено, під час виконання покарання мав дисциплінарні стягнення тобто виправлятись не бажає.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що підозрюваному ОСОБА_7 не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Надуманими є апеляційні ствердження адвоката щодо необґрунтованості пред`явленої підозри.
Так, термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що наявні матеріали клопотання свідчать про існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 390 КК України.
Дана підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового слідства доказах, які під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були об`єктивно дослідженні в судовому засіданні суду першої інстанції та щодо їх допустимості та узгодженості між собою сумнівів у колегії суддів не викликає.
Надуманими та непідтвердженими належними доказами є посилання апелянта на недоведеність наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доводами.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого і застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам, та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Таким чином, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При цьому, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною 4 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, з умовою достатньої гарантії виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків і не може бути завідомо непомірним для нього.
На переконання колегії суддів, слідчим у клопотанні, а також прокурором у судовому засіданні, доведена необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , а тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є безпідставними.
Апеляційні твердження захисника, що ОСОБА_7 зареєстрований в АДРЕСА_1 , одружений, батько малолітньої дитини, має на утриманні матір і дружину, які є інвалідами другої групи захворювання, хворіє на гепатит «С», гепатит «В», трофічну язву і потребує медичної допомоги у вигляді хірургічного втручання, яку отримати в умовах позбавлення волі неможливо, не можуть бути підставами для відмови у застосуванні або застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою з урахуванням існуючих ризиків та відсутності будь-яких підтверджень стосовно цього, а також з урахуванням відсутності достатнього рівня репутації у підозрюваного.
ОСОБА_7 надавалася можливість пройти лікування в Кіровоградській обласній лікарні, проте цією можливістю він не скористався, самовільно залишив лікувальний заклад, перебував у розшуку.
Колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею дотримано вимоги кримінального процесуального кодексу України та зараховано час затримання, з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 з 23 вересня 2017 року.
Також, визначаючи заставу, слідчий суддя належним чином врахував обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного та визначив заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 32 000 грн. Саме такий розмір застави, на переконання судової колегії, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не буде завідомо непомірною для нього.
За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , а тому ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, залишає без змін.
Колегія суддів враховуючи вищенаведене вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, правові підстави для скасування ухвали слідчого судді, відсутні, а тому вимоги апеляційної скарги захисників задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника- адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 вересня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала Апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2