Справа № 512/210/17
В И Р О К ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.11.2017 року смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області
у складі : головуючого- судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 , ,
потерпілого ОСОБА_7 , законного представника
потерпілого ОСОБА_8 ,представника потерпілого
ОСОБА_9 , представника органу опіки та
піклування Любашівської РДА - головного спеціаліста
служби у справах дітей ОСОБА_10 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бенешть Теленештського району р. Молдова , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого , не судимого , зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину , передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,
встановив:
24.10.2016 р. приблизно о 13.00 годині ОСОБА_4 , знаходячись неподалік від вулиці Мар`янівська в смт Саврань Одеської області на березі річки «Савранка» в стані алкогольного сп`яніння, умисно з надуманих підстав наніс ОСОБА_7 кілька ударів ногами в область тулуба та в область голови , спричинивши потерпілому відповідно до висновку експерта № 07 від 09.02.2017 р. такі тілесні ушкодження як множинні забої , садна правої і лівої скроні , лівої очної ділянки , забій , садно верхньої губи з розривом слизової оболонки , забої і гематоми верхніх кінцівок , рвана рана долонної поверхні правої кисті, закрита черепно- мозкова травма , травма в формі перелому кісток основи черепа і забиття головного мозку , які згідно п.п. 2.1.3. «б» «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ( 1995 р.) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя.
В судовому засіданні учасники судового провадження заявили , що вважають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюються
Суд , з`ясувавши , що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і що у них немає сумніву у добровільності їх позиції , роз`яснивши учасникам
судового провадження , що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку , на підставі ст.. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюють ся
Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину, його показання відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються , суд вважає , що його вина у пред`явленому йому обвинуваченні повністю доведена і його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння,
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання . До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить першу судимість, активне сприяння розкриттю злочину.
До обтяжуючої покарання обставини суд відносить скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння
Суд враховує такі дані про особу обвинуваченого як вчинення злочину у неповнолітньому віці, виховування в неповній сім`ї , посередню характеристику за місцем проживання , поведінку після вчинення злочину , яка свідчить про те , що обвинувачений після вчинення злочину не вчинив інших протиправних діянь , незнаходження на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, незадовільний стан здоров`я , пов`язаний з отриманими травмами внаслідок ДТП у 2013 р., висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк , позицію представника органу опіки та піклування Любашівської РДА - головного спеціаліста служби у справах дітей ОСОБА_10 , , який в судових дебатах просив суд не призначати реальне покарання обвинуваченому , заявивши , що з урахуванням встановлених обставин його виправлення можливе в умовах без ізоляції від суспільства.
Суд з розумінням ставиться до позиції потерпілого , представника потерпілого та законного представника потерпілого , які під час судових дебатів просили суд призначити обвинуваченому реальне покарання , посилаючись на те , що вони не відчули щирого каяття з боку обвинуваченого. Однак суд враховує ті обставини , що обвинувачений через відсутність роботи не мав коштів на добровільне відшкодування причиненої шкоди . Суд також враховує бажання обвинуваченого влаштуватись на роботу з метою відшкодування причиненої шкоди.
З урахуванням зазначених обставин суд вважає , що перевиховання і виправлення обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства, тобто що відносно нього можливо застосувати ст.ст. 75, 104 КК України .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст 65 ,66 КК України , ст..ст.. 349,368,374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України , і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки
В силу ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Любашівський районний суд Одеської області .
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин , які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому .

суддя ОСОБА_1