№ 243/1529/18
Провадження № 1-кс/243/318/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2018 року слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі № 3 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001798 від 03.11.2014 року, відносно ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.258-3 КК України про здійснення спеціального досудового розслідування, -
ВСТАНОВИВ:
27 лютого 2018 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001798 від 03.11.2014, відносно ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.258-3 КК України про здійснення спеціального досудового розслідування.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що з квітня 2014 року на території Донецької області створена та діє до цього часу терористична організація «Донецька народна республіка» (далі - ДНР), тобто стійке об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності.
Основною метою створення та діяльності ДНР є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України, шляхом створення незаконного державного утворення «Донецька народна республіка» на території Донецької області, його подальший вихід зі складу України в порушення порядку, встановленого ст.ст. 2, 73 Конституції України.

Вказана терористична організація, у відповідності до мети її створення, є стійкою, має чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з планом спільних злочинних дій.
З метою вчинення злочинів керівництвом та членами терористичної організації ДНР розроблено, доведений до відома та схвалений усіма співучасниками детальний план їх вчинення.
Після чого між учасниками терористичної організації, були розподілені функції (ролі), що базувалися на специфічних навиках та соціальному статусі кожного зі співучасників. Розподіл функцій між співучасниками був спрямований на досягнення єдиних протиправних планів вчинення злочинів терористичною організацією ДНР.
В цілому, для діяльності зазначеної злочинної організації була характерна стабільність складу, стійкі зв`язки, насильницька та корислива спрямованість дій учасників, єдність їх намірів щодо протиправних дій, тотожність способу здійснення злочинних посягань, попередня та чітка розробка єдиного плану вчинення злочинів, розподіл ролей між учасниками та ретельна їх підготовка.

Кожний із учасників злочинної організації, незалежно від відведеної йому ролі, був обізнаний щодо загальних її цілей та окремих осіб, які діяли за їх вказівкою, і проявляв бажання сприяти їх досягненню та безпосередньо брав участь у вчиненні злочинів.

На керівників блоків покладається організація, керівництво діями та контроль за діяльністю підлеглих їм співучасників злочину за допомогою керівників підрозділів, що входять до їх складу.
При цьому на керівників та учасників силового блоку (не передбачених законом збройних формувань) покладається забезпечення стійкості терористичних організацій шляхом вчинення збройних нападів та опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних Сил України.
У свою чергу, на представників політичного блоку покладаються організація збору та отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до терористичної діяльності, чим також забезпечується існування такої терористичної організації.
ДНР має стабільний склад лідерів вказаної терористичної організації, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.
Так, на учасників силового блоку (не передбачених законом збройних формувань), відповідно до плану спільних злочинних дій, покладаються наступні обов`язки:
- вчинення терористичних актів, організація та ведення збройних нападів та здійснення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції;
- організація у терористичні групи осіб, які є прихильниками злочинної діяльності учасників «Донецької народної республіки», з метою вчинення терористичних актів, опору представникам державної влади та унеможливлення припинення злочинної діяльності правоохоронними органами та Збройними Силами України, озброєння зазначених осіб та керівництво їхніми діями;
- створення не передбачених законом збройних формувань та участь у їх діяльності;
- вербування нових учасників до складу силового блоку «Донецької народної республіки» (не передбачених законом збройних формувань) та керівництво їхніми діями;
- захоплення населених пунктів, об`єктів цивільної та військової інфраструктури; вчинення терористичних актів та диверсій на території України; захоплення чи заволодіння у інший спосіб зброї, боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво інженерних (фортифікаційних) укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та забезпечення власної злочинної діяльності;
- викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу легітимну владу в Україні;
- силова підтримка учасників політичного блоку при проведенні незаконного референдуму на території Донецької області, в тому числі щодо визнання суверенітету незаконного державного утворення «Донецька народна республіка», а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд;
- організація поставок зброї, бойових припасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації;
- організація виробництва, налагоджування ремонту зброї та бойових припасів, створення військово-промислового комплексу ДНР тощо.
Тобто, для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної ДНР були створені не передбачені законами України збройні формування, які мали організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мали тяжке військове озброєння (обладнання) та військову техніку.
Крім того, у вказаних незаконних формуваннях був визначений механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

Зазначені збройні формування терористичної організації ДНР дислокуються в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мають загальну координацію керівництва.
Навесні 2014 року члени терористичної організації ДНР, з використанням автоматичної вогнепальної зброї, здійснили захоплення адміністративних будівель установ державної влади України у ряді міст Донецької області.

Зважаючи на наявність реальної загрози життю і безпеці громадян України, інтересам суспільства та держави, з метою припинення протиправної діяльності вказаної злочинної організації на території Донецької області, 14 квітня 2014 року виконуючим обов`язки Президента України Головою Верховної ради України ОСОБА_7 підписано указ № 405/2014, яким введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», чим розпочато антитерористичну операцію (далі АТО) на сході України.

В подальшому, упродовж квітня 2014 року листопада 2017 року члени терористичної організації ДНР, із застосуванням артилерійських установок, систем реактивного залпового вогню, зенітно-ракетних комплексів, вогнепальної зброї, шляхом здійснення вибухів, підпалів та обстрілів, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людей, з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, здійснили незаконне захоплення частини територій Донецької області.

Наприкінці липня 2014 року мешканець м. Горлівка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поділяючи погляди та мету створення ДНР, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, погодився на пропозицію свого знайомого ОСОБА_8 , члена не передбаченого законом збройного формування (далі - НЗФ) терористичної організації ДНР з позивним «Слон», та прийняв рішення добровільно вступити до лав вказаної терористичної організації.

Даючи свою згоду ОСОБА_6 розумів, що погодившись на пропозицію щодо участі у діяльності терористичної організації ДНР, він приєднується для спільної діяльності членів організації по вчиненню тяжких та особливо тяжких злочинів, та бажав брати участь у вчиненні таких злочинів, як особисто так і у складі терористичних груп.

Вступивши до складу терористичної організації, ОСОБА_6 усвідомлював цілі та завдання силового блоку терористичної організації, які були поставлені керівництвом злочинної організації, у т.ч. щодо вчинення терористичних актів на території України.

На виконання свого умислу, діючі свідомо, ОСОБА_6 наприкінці липня 2014 року вступив до лав не передбаченого законом збройного формування терористичної організації ДНР під керівництвом невстановленого мешканця м. Горлівка на ім`я ОСОБА_9 з позивним « ОСОБА_10 » (далі НЗФ «Ворона»). НЗФ «Ворона» налічувала близько 10 осіб з числа мешканців м. Горлівка, переважно шахтарів шахти ім. Калініна. З метою конспірації при здійсненні злочинної діяльності ОСОБА_6 отримав позивний « ОСОБА_11 ».

На озброєнні членів НЗФ «Ворона» знаходилися автоматична зброя, кулемети, мисливська нарізна та гладкоствольна зброя. ОСОБА_6 отримав від керівника НЗФ «Ворона» вогнепальну зброю самозарядний карабін Сімонова.

ОСОБА_6 та іншим членам НЗФ «Ворона» керівництвом НЗФ «Ворона» ставилися завдання щодо чергування на блокпості, розташованому на автомобільному мості в районі АДРЕСА_1 та патрулювання у складі мобільних патрулів прилеглої місцевості.

Протягом липня - листопада 2014 року, ОСОБА_6 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, за вказівкою керівника НЗФ терористичної організації ДНР з позивним «Ворон» та інших представників НЗФ терористичної організації ДНР, приймав участь у діяльності терористичної організації ДНР, здійснюючи озброєне чергування на блокпості терористичної організації ДНР, який був розташований на мосту у районі АДРЕСА_1 та патрулюючи у складі мобільних патрулів НЗФ прилеглу місцевість.

Під час чергування на блокпості та патрулюючи прилеглу до блокпосту місцевість ОСОБА_6 , з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції, та забезпечення злочинної діяльності терористичної організації ДНР, погрожуючи зброєю та застосовуючи фізичну силу, здійснював огляд автотранспорту та особистого майна осіб, які проїжджали через блокпост та перебували неподалік блокпосту.
За свою діяльність, що полягала в чергуванні на блокпості та патрулюванні прилеглої до блокпосту місцевості ОСОБА_6 отримував від керівника НЗФ «Ворона» грошові кошти, а саме: у серпні 2014 року - 500 гривень, наприкінці вересня на початку жовтня 2014 року 1400 грн.
03.11.2014 року під час вчинення терористичного акту за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 було захоплено у полон військовослужбовцями Збройних сил України.
У подальшому, ОСОБА_6 був доставлений до слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області, де був затриманий за підозрою в участі у діяльності терористичної організації ДНР, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.
Таким чином, протягом липня листопада 2014 року, ОСОБА_6 брав участь у діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка».
О 04.00 годині 03.11.2014 року до місця дислокації НЗФ, у складі якого перебував ОСОБА_6 , у готель «Гостинний Двір» у м. Горлівка Донецької області прибув член НЗФ терористичної організації ДНР невстановлена особа чоловічої статі з позивним «Бульба» та підрозділ ОСОБА_6 було піднято по тривозі.

Член терористичної організацій ДНР «Бульба» передав членам НЗФ вказівку керівництва терористичної організації ДНР щодо вчинення терористичного акту, а саме збройного нападу на блокпост ЗС України № НОМЕР_1 , розташований у районі АДРЕСА_2 , з метою знищення та захоплення у полон військовослужбовців та військової техніки ЗС України, які перебували на блокпості.

Після отримання вказівки керівництва терористичної організації на вчинення терористичного акту, з метою забезпечення цілей, поставлених перед керівництвом терористичної організації, члени терористичної організації ДНР ОСОБА_6 з позивним « ОСОБА_11 » та ОСОБА_12 з позивним « ОСОБА_13 » дійшли домовленості про спільне вчинення терористичного акту.

Згідно ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом»: терористична група - група з двох і більше осіб, які об`єдналися з метою здійснення терористичних актів. Таким чином, створена ОСОБА_6 та ОСОБА_8 група є терористичною.

До складу терористичної групи увійшли раніше поєднані як спільною роботою на шахті ім. Калініна у м. Горлівка, так і спільною злочинною діяльністю у складі не передбаченого законом збройного формування терористичної організації ДНР ОСОБА_6 з позивним « ОСОБА_11 » та ОСОБА_12 з позивним « ОСОБА_13 ».

Дана терористична група характеризувалася тривалими стосунками її учасників, підтримкою її учасниками ідей терористичної організації ДНР, єдністю їх намірів, щодо спричинення максимальної шкоди потерпілим від їх злочинної діяльності.
В процесі тривалого дружнього спілкування та участі в непередбаченому законом збройному формуванні терористичної організації під єдиним керівництвом між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 були налагоджені та узгоджені тісні довірливі психологічні стосунки, які трансформувались в спеціальні загальні правила поведінки та стійку злочинну діяльність учасників терористичної групи.
Крім того, всі члени терористичної групи були обізнані щодо протиправних цілей угрупування та цілей злочинної організації, виявляли бажання сприяти досягненню визначеної мети вчинення злочину, в межах відведеної кожному з учасників групи спеціальної ролі.
Кримінальні правопорушення вчинялись з прямим умислом, тобто ОСОБА_6 та ОСОБА_8 усвідомлювали суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачали суспільне небезпечні наслідки та бажали їх настання, переслідуючи ідеологічні мотиви та мету створення ДНР.
Окремо слід зазначити, що дії членів групи під час нападу характеризувалися крайньою жорстокістю по відношенню до військовослужбовців ЗС України та виразилися в бажанні членів терористичної групи спричинити максимальну шкоду життю та здоров`ю потерпілих від нападу.
Під час планування вчинення терористичного акту було визначено, що перед нападом на позиції українського блокпосту, представники терористичної організації ДНР повинні були провести його обстріл з мінометів. Після завдання учасниками терористичної організації ДНР мінометного удару по позиціям блокпосту, члени терористичної групи мали на двох автомобілях увірватися на позиції українського підрозділу та при виході з бліндажів особового складу знищити його вогнем упритул з автоматичної вогнепальної зброї та підривом гранат з гранатометів.
З метою забезпечення поставлених керівництвом терористичної організації перед учасниками терористичної групи цілей, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 прийняли рішення про залучення до вчинення терористичного акту інших членів НЗФ, а саме невстановлених бойовиків терористичної організації ДНР з позивними « ОСОБА_14 », « ОСОБА_15 », « ОСОБА_16 », « ОСОБА_17 », « ОСОБА_18 », « ОСОБА_19 ».
Узгодивши між членами терористичної групи план нападу, та довівши його залученим до вчинення злочину бойовикам з позивними « ОСОБА_14 », « ОСОБА_15 », « ОСОБА_16 », «Рамзес», «Стрілок», «Чьортік», ОСОБА_6 та ОСОБА_8 03.11.2014, отримали від представників
терористичної організації ДНР на озброєння гранатомети «Шмель» та РПГ-7, автоматичну зброю (автомати Калашникова, кулемет ПК, 12,7 мм великокаліберний кулемет «Утес») та набої до них.
Надалі, 03.11.2014 року ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та невстановлені бойовики з позивними « ОСОБА_14 », « ОСОБА_15 », « ОСОБА_16 », «Рамзес», «Стрілок», «Чьортік», з метою порушення громадської безпеки, залякування населення та звертання уваги громадськості до політичних та інших поглядів ОСОБА_6 та терористичної організації ДНР, посягання на автомобілях марки «Шевроле Лачетти», сірого кольору, та «Додж», червоного кольору, на кузові якого було встановлено 12,7 мм великокаліберний кулемет «Утес», виїхали з м. Горлівка у напрямку місцезнаходження блокпосту ЗС України № 3407 біля с. Озерянівка Горлівського району Донецької області.
Надалі, діючі за попередньою змовою групою осіб, з метою посягання на життя військовослужбовців ЗС України, які перебували на блокпості, здійснюючи постріли з автоматичної зброї та гранатометів у бік військовослужбовців ЗС України, які перебували на блокпості, тобто вчиняючи дії, які створювали небезпеку для їх життя та здоров`я, члени терористичної групи ОСОБА_6 з позивним « ОСОБА_11 », ОСОБА_12 з позивним « ОСОБА_13 », та залучені ними до вчинення злочину невстановлені бойовики з позивними « ОСОБА_14 », « ОСОБА_15 », « ОСОБА_16 », « ОСОБА_17 », «Стрілок», «Чьортік», вчинили збройний напад на блокпост ЗС України № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).
Під час нападу учасниками терористичної групи було завдано поранення військовослужбовцю в/ч ПП НОМЕР_2 ОСОБА_20 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи №213 від 15.06.2016, ОСОБА_20 отримав тілесне ушкодження у вигляді рани м`яких тканин в середній третині лівого передпліччя, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Крім цього, під час збройного нападу учасниками терористичної групи, було пошкоджено обладнання з БРДМ-2, військовий № НОМЕР_3 , зав. № С06ЛТ0707, на загальну суму 2 882, 77 грн.
Військовослужбовцями в/ч ПП НОМЕР_2 ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , які перебували на блокпості збройний напад було відбито, 6 невстановлених слідством учасників терористичної групи з позивними « ОСОБА_14 », « ОСОБА_15 », « ОСОБА_16 », « ОСОБА_17 », «Стрілок», «Чьортік» було вбито, а ОСОБА_12 з позивним « ОСОБА_13 » було поранено. При цьому ОСОБА_8 з позивним « ОСОБА_13 » та ОСОБА_6 з позивним « ОСОБА_11 » було захоплено у полон військовослужбовцями ЗС України.
У подальшому від отриманих поранень член терористичної групи ОСОБА_12 з позивним « ОСОБА_13 » ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у центральній ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 217 від 03.11.2014 причиною смерті ОСОБА_8 є сліпі та наскрізні вогнепально-осколкові поранення грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок, що супроводжувалися осколковим переломом правої плечової кістки та розривом лівої легені, ускладненим розвитком гострої крововтрати, лівого гемотораксу та малокрів`ям внутрішніх органів.
Член терористичної групи ОСОБА_6 з позивним « ОСОБА_11 » був доставлений до слідчого відділу Управління СБ України в Полтавській області, де був затриманий за підозрою в участі у діяльності терористичної організації ДНР, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.
Таким чином, 03.11.2014 року, ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, вчинив терористичний акт, тобто застосуванні зброї та вчинення інших дій, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людей, заподіяння настання інших тяжких наслідків, вчинене з метою порушення громадської безпеки, залякування населення та звертання уваги громадськості до політичних та інших поглядів винного.
07.11.2014 року ОСОБА_6 затримано слідчим відділом УСБУ в Полтавській області в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.
У зв`язку з наявністю достатніх доказів, 07.11.2014 року складено та вручено відповідне письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю м. Горлівка Донецької області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , тимчасово непрацюючому, не судимому.

08.11.2014 року щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 днів.

25.12.2014 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава підозрюваному ОСОБА_6 скасовано обраний запобіжний захід, у зв`язку з виконання домовленостей в межах Мінського Протоколу за підсумками консультацій Тристоронньої контактної групи щодо спільних кроків, спрямованих на імплементацію Мирного плану президента України ОСОБА_27 від 5 вересня 2014 року щодо здійснення обміну полонених військових формувань України та цивільних заручників, а також затриманих членів незаконних збройних формувань терористичних організацій ДНР та ЛНР.

Надалі, ОСОБА_6 вручалися повістки про виклик для проведення слідчих дій, проте підозрюваний до органу досудового слідства не з`явився, не повідомив про причини своєї неявки.

23.04.2015 року підозрюваного оголошено у розшук, проведення якого доручено відділу ЗНД Управління СБ України в Полтавській області.

26.02.2018 року старшим слідчим в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Полтавській області підполковником юстиції ОСОБА_3 за погодженням з начальником відділу прокуратури Полтавської області радником юстиції ОСОБА_28 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у кримінальному провадженні №0001798 від 03.11.2014 року, яким повідомлено ОСОБА_6 про те, що він підозрівається у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.258-3 КК України.
У зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування, а також враховуючи, що поштовий зв`язок із тимчасово окупованою територією, на якій розташоване останнє відоме місце проживання підозрюваного ОСОБА_6 , відсутній, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у кримінальному провадженні №0001798 вручено захиснику ОСОБА_5 .

Оскільки ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, на виклики слідчого не з`являється, оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території, старший слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Полтавській області звернувся до слідчого судді з даним клопотанням про застосування процедури спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Слідчий ОСОБА_3 під час судового розгляду підтримав клопотання в повному обсязі, навів доводи аналогічні викладеним в ньому та просив слідчого суддю клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 під час розгляду клопотання просив його задовольнити, оскільки сукупність зібраних під час досудового розслідування доказів свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри, встановлені обставини доводять умисне ухилення підозрюваного від досудового слідства.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 .
Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого, прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.
В ході слідства особисто ОСОБА_6 неодноразово вручалися повістки про виклик для проведення слідчих дій. Крім того, повістки про виклик ОСОБА_6 неодноразово публікувалися на офіційному сайті СБ України та у газеті «Урядовий кур`єр». Проте, підозрюваний до органу досудового слідства не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки. Інформація про розшук підозрюваного ОСОБА_6 розміщена на офіційному сайті СБ України. (а.с. 132-138)

23.04.2015 року підозрюваного оголошено у розшук, проведення якого доручено відділу ЗНД Управління СБ України в Полтавській області. (а.с. 139)

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_6 ухиляється від явки до слідчого з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

26.02.2018 року старшим слідчим в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Полтавській області підполковником юстиції ОСОБА_3 за погодженням з начальником відділу прокуратури Полтавської області радником юстиції ОСОБА_28 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у кримінальному провадженні №0001798 від 03.11.2014 року, яким повідомлено ОСОБА_6 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.258-3 КК України.
У зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування, а також враховуючи, що поштовий зв`язок із тимчасово окупованою територією, на якій розташоване останнє відоме місце проживання підозрюваного ОСОБА_6 ,
відсутній, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у кримінальному провадженні №0001798 вручено захиснику ОСОБА_5 (а.с. 155-164)
Згідно наявної інформації ОСОБА_6 на даний час переховується від органів слідства та суду у м. Горлівка Донецької області, на тимчасово окупованій терористичною організацією ДНР території, забезпечити його явку до слідчого не вбачається можливим, що підтверджується листом начальника відділу ЗНД УСБУ в Полтавській області від 18.12.2017 року (а.с. 150)

Обгрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.258-3 КК України, підтверджується зібраними у провадженні доказами, а саме:

- рапортом щодо виявлення кримінального правопорушення від 07.11.2014;

- рапортом начальника оперативної групи від 06.11.2014;

- рапортом заступника командира в/ч НОМЕР_4 ;

- поясненнями ОСОБА_6 ;

- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_6 ;

- протоколами допиту підозрюваного ОСОБА_6 ;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_30 ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_31 , ОСОБА_25 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 ;

- протоколом впізнання ОСОБА_34 ОСОБА_6 ;

- протоколами оглядів роздруківок дзвінків з мобільного телефону, який використовувався ОСОБА_6 ;

- матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) заходів;

- висновками судово-психологічної експертизи №331, судово-медичних експертиз №1328 та №217;

- іншими матеріалами у їх сукупності.

Матеріалами справи встановлено, а саме листом Державної Прикордонної служби України № 599 від 19.02.2018 року, що громадянин ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 - державний кордон України не перетинав. (а.с. 142)

Під час судового засідання слідчим та прокурором зазначено, що враховуючи той факт, що орган досудового розслідування має достовірну інформацію про те, що ОСОБА_6 дійсно переховується на тимчасово непідконтрольній території Україні, притягнути останнього до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством України, не надається можливим.
На даний час у кримінальному провадженні проведено всі можливі слідчі (розшукові) дії і зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту, однак завершити досудове розслідування не вбачається можливим, оскільки підозрюваний переховується від органів слідства та суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим та оголошення його у міждержавний та/або міжнародний розшук є підставою для здійснення для спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо невідворотності покарання осіб, які переховуються на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції» № 119-VIII від 15.01.2015 передбачено, що «Тимчасова дія положень ч. 5 ст. 139, ч. 2 ст. 297-1, п. 4 ч. 2 ст. 297-2, ч. 1 та абзацу третього ч. 3 ст. 297-4, абзацу першого ч. 3 ст. 323 КПК України поширюється на осіб, які перебувають на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції та/або оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук».

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 6 Закону України № 1632-VII від 12.08.14 закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Так, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Надані до клопотання слідчого матеріали підтверджують ймовірність причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушеннь в яких він підозрюється за викладених у клопотанні обставинах і сумніву у слідчого судді щодо їх достатності не викликало.

Згідно з ст. 297-1 КПК України, «Спеціальне досудове розслідування (in abcentia) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченим цим Кодексом, з урахуванням положень глави «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень».

Частина 2 статті 297-1 КПК України передбачає, що «Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ст. 258-3 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення під кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук».

Згідно положень пункту 20-1 розділу XІ (Перехідні положення) КПК України, «спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 365, 368, 368-2, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цьому абзаці, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Положення частини п`ятої статті 139 цього Кодексу у разі вчинення злочинів, визначених в абзаці другому цього пункту, поширюються також на осіб, які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.
Вимоги щодо особливостей застосування глави 24-1 цього Кодексу, передбачені цим пунктом, поширюються на кримінальні провадження, у яких підозрюваний, крім неповнолітнього, на момент звернення до суду з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування або обвинувальним актом оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні відомості, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.»

Вимогами статті 5 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» №1632-VII від 12.08.2014, передбачено, що «Ухилення від явки на виклик до слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш ніж два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває в районі проведення антитерористичної операції, та оголошення його в розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження, передбаченому КПК України, з особливостями, встановленими цим Законом.

Беручи до уваги викладене, зважаючи на наявність достатніх доказів які вказують на обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_6 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, а також враховуючи, що останній переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у розшук та перебуває на території не підконтрольній державі Україна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав, визначених п.20-1 РозділуXІ«Перехідні положення» КПК України ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України для задоволення вказаного клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 297-1, 297-4 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001798 від 03.11.2014 року відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.258-3 КК України про здійснення спеціального досудового розслідування - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у кримінальному провадженні №0001798 від 03.11.2014 року за ознаками кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.258-3 КК України.

Роз`яснити органу досудового слідства, що у разі якщо підстави для здійснення спеціального досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001798 від 03.11.2014 року за ознаками кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.258-3 КК України перестануть існувати, то органу досудового слідства слід звернутись до суду із клопотанням про припинення здійснення спеціального досудового розслідування та здійснення подальшого досудового розслідування згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1