Справа № 460/5357/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Яворівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого- судді ОСОБА_1
при секретарі с/з- ОСОБА_2
з участю: прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Конищів Мурованокуриловецького району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого,має на утриманні неповнолітню доньку 2015 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , колишнього військовослужбовця військової частини польова пошта В НОМЕР_1 , працює вантажником ДП "Альтфатер фірма Київ", АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -
обвинувачений ОСОБА_4 прийнятий на військову службу за контрактом осіб рядового складу, 19 лютого 2016 року згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 42 зарахований до списків особового складу військової частини для проходження військової служби за контрактом, призначений на посаду стрільця помічника гранатометника 2 механізованого батальйону та поставлений на всі види забезпечення. 23 травня 2016 року солдат ОСОБА_4 перебував на лікуванні у Барській ЦРЛ та після закінчення лікування, тобто 24 травня 2016 року, повинен був повернутися до місця проходження військової служби у військову частину польова пошта НОМЕР_2 , однак не з`явився вчасно на службу без поважних причин з лікувального закладу, а саме до місця табірного пункту військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка на той час дислокувалася на базі військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ), повернувся до військової частини польова пошта НОМЕР_2 та приступив до виконання обов`язків з військової служби 28 листопада 2017 року.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.4 ст. 407 КК України свою вину визнав повністю та дав суду показання, що він дійсно 24.05.2016 у зв`язку з поганим самопочуттям та загостренням виразки, не повідомивши командира військової частини, в умовах особливого періоду, не з`явився на військову службу до військової частини польова пошта НОМЕР_2 на базі військової частини НОМЕР_4 , яка розташовувалася у місці табірного збору Яворівського полігону Львівської області, та з 24.05.2016 до 28.11.2017 проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання, у вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.4 ст. 407 КК України правильна, оскільки він, будучи військовослужбовцем, не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, які не є тяжкими, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на психіатричному та наркологічному диспансерних обліках не перебуває, пом`якшуючу обставину - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та вважає за можливе обрати йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 407 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.
Керуючись ст. ст. 370, 373-374, 395 КПК України, суд -

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Застосувати до засудженого ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 протягом іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1