Номер провадження: 11-кп/785/1373/17
Номер справи місцевого суду: 495/2963/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.09.2017 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, раніше судимого:
-25.03.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 186 ч.2КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 104 КК України з випробуванням строком на один рік,
-12.02.2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 296 ч.4, 304 ч.1, 309 ч.1 КК України із застосуванням ст. 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 4 років та 6 місяців позбавлення волі, звільнився за відбуттям строку покарання 04.02.2016 року,
проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3, 395 КК України і на підставі санкції даних статей призначити йому покарання:
-за ст. 185 ч.3 КК України 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;
-за ст. 395 КК України 6 (шість) місяців арешту.
Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_7 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і остаточно призначити йому покарання 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишено без змін.
та б ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

01 лютого 2017 року приблизно о 17.00 годині, більш точний час встановити не надалось можливим, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, разом з двома невстановленими особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), маючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, виниклий у них з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , квартири АДРЕСА_3 , де проживає потерпіла ОСОБА_8 , де побачивши біля стіни гаражу прикриту дошками металеву конструкцію довжиною 5 метрів шириною в центрі 50 сантиметрів вагою 128 кілограм, вартістю 614 гривень, здійснили таємне викрадення вказаної металевої конструкції із подвір`я вищевказаного будинку, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 614 гривень. Після чого з місця події зникли розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
27 січня 2016 року постановою Голопристанського районного суду Херсонської області відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, з обмеженнями: заборона виїжджати за межі району без дозволу органів внутрішніх справ, заборона виходу з будинку по місцю постійного проживання з 22.00 години до 05.00 години наступної доби, з`являтися періодично раз в місяць для реєстрації в органи внутрішніх справ, про що обвинуваченого ОСОБА_7 було письмово повідомлено під підпис. Так, обвинувачений ОСОБА_7 , не дивлячись на перелічені заборони на початку листопада 2016 року, точну дату встановити не надалось можливим, без дозволу інспектора Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, самовільно залишив місце свого мешкання та територію міста Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського району Одеської області, виїхав до міста Одеси, де знаходився до 24.02.2017 року, не поставивши до відома про місце свого перебування та не з`являючись на відмітки один раз на місяць до Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить вирок районного суду скасувати, як незаконний та необґрунтований, що вирок дуже тяжкий та суворий, просить змінити його на менш м`яке покарання, суд порушив його право на допит свідка зі сторони захисту. Він хворий на туберкульоз, про що неодноразово говорив в судовому засіданні, але суд цього не взяв до уваги.

Заслухавши доповідача, прокурора, якій вважав, що апеляційну скаргу засудженого слід залишити без задоволення, а вирок суду без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 185 ч.3 КК України свою провину не визнав та пояснив наступне. Із місць позбавлення волі він звільнився в лютому 2016 році. Проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Потерпіла ОСОБА_8 проживає з ним по сусідству по АДРЕСА_4 , їхні городи граничать. 01.02.2017 року, вечері, він прийшов додому з двома знайомими. Він не викрадав металеву конструкцію у потерпілої, оскільки вона знаходилась за його місцем мешкання за декілька неділь до 01.02.2017 року. В той день приблизно о 17.00 годині він та його знайомі понесли зазначену металеву конструкцію для того, щоб здати її на металобрухт, оскільки не було грошей. Сусід ОСОБА_9 , який проживає з ним в одному дворі, його бачив. Просив його виправдати за ст. 185 ч.3 КК України, оскільки вважає себе невинним. Що стосується інкримінованого обвинувачення, передбаченого ст. 395 КК України то провини не визнав та пояснив. Йому було відомо про те, що постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 27.01.2016 року до звільнення із місць позбавлення волі відносно нього був встановлений адміністративний нагляд строком на один рік та встановлені певні обмеження. Він був постановлений на облік у відділку поліції та приходив на відмітку. В листопаді 2016 року він поїхав працювати до м. Одеси. Він телефонував дільничному та повідомляв про те, що його немає в м. Білгород-Дністровський. Щодо нього також дільничним були складені адміністративні протоколи про порушення ним адміністративного нагляду.
Крім невизнання своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, та визнання провини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:
- показами потерпілої ОСОБА_8 , яка у судовому засіданні пояснила, що 01.02.2017 року приблизно о 17.00 годині сильно лаяла собака у дворі за її місцем мешкання. Вийшла на двір донька та побачила в спину двох осіб, що щось понесли до двору ОСОБА_10 . Потім вона зрозуміла, що обвинувачений ОСОБА_7 і ще дві особи викрали в неї металеву конструкцію, яка знаходилась під стінкою біля гаражу. Сусід ОСОБА_9 , який живе поряд з нею, бачив, як обвинувачений ОСОБА_7 та ще дві особи несли металеву конструкцію до балки. У одного із сусідів було відео спостереження на будинку, на якому був зафіксований цей факт. На даний час викрадена металева конструкція їй повернена. Просила призначити суворе покарання обвинуваченому;
- показами свідка ОСОБА_11 , який у судовому засіданні пояснив, що працює старшим інспектором Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області. Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 27.01.2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 був встановлений адміністративний нагляд строком на один рік та встановлені певні обмеження. В жовтні 2016 року обвинувачений не з`являвся на реєстрацію та виїхав до м. Одеси, на телефонні дзвінки не відповідав;
- показами свідка ОСОБА_12 , який у судовому засіданні пояснив, що він працює на посаді дільничного інспектора Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області. Йому було відомо про те, що обвинувачений ОСОБА_7 ухиляється від відбування адміністративного нагляду;
- показами свідка ОСОБА_13 , який у судовому засіданні пояснив, що він проживає з родиною по АДРЕСА_1 . Будинок поділений на дві частини. У другій половині проживає обвинувачений ОСОБА_7 . Потерпіла ОСОБА_8 є його сусідкою. На початку лютого 2017 року його син грався у дворі будинку, де також знаходились обвинувачений ОСОБА_7 та ще його двоє молодих людей. Ближче до вечора він бачив, як ці дві особи та обвинувачений ОСОБА_7 щось робили у дворі потерпілої. Один із цих хлопців стояв в стороні. Потім вони утрьох понесли металеву конструкцію зі сторони городу потерпілої ОСОБА_8 та при цьому з ним привітались. Раніше він ані вдома, ані на городі не бачив цієї металевої конструкції. Коли приїхали працівники поліції, то разом з ними він побачив, що сітка між городами обвинуваченого та потерпілої була зігнута в сторону городу обвинуваченого. Через деякий час прибігла до нього донька потерпілої та почала кричати, а згодом і прийшла потерпіла.
Крім того, провина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.3, ст. 395 КК України підтверджується також зібраними по кримінальному провадженню і другими доказами, а саме:
- випискою ЖЕО Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області від 07.02.2017 року відповідно до якого 07.02.2017 року о 13.30 годині надійшло телефонне від ОСОБА_8 про те, що 01.02.2017 року о 17.00 годині в м. Білгород-Дністровський, Одеської області за місцем мешкання заявниці невідома особа заволоділа металевими конструкціями, які належать заявниці (а.с. 79);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.02.2017 року відповідно до якого 01.02.2017 року приблизно о 17.00 годині троє невстановлених осіб проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_5 , звідки заволоділи металевою конструкцією, яка належить потерпілій ОСОБА_8 (а.с. 89-82);
- протоколом огляду від 07.02.2017 року та фото таблицями до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є домоволодіння АДРЕСА_5 . Вхід на територію будинку здійснюється через металеві двері, які на момент огляду не пошкоджені. Далі по ходу з правої сторони знаходиться одноповерхова кам`яна житлова будівля під дахом. З лівої сторони знаходиться огорожа висотою 1 метр, яка огороджує територію домоволодіння. Далі по ходу мається одноповерхова кам`яна будівля під дахом, ворота на момент огляду закриті на замок та не пошкоджені. Далі по ходу руху до стіни гаражу з лівої сторони прибудований сарай. З лівої сторони сараю біля стіни знаходяться дошки та різні господарські приналежності під якими зі слів потерпілої знаходились три металеві конструкції, які на момент огляду відсутні. Металеві конструкції мали розміри 3*15 метра, не окрашені, виготовлені з металу (а.с. 84-88);
- протоколом огляду місця події від 07.02.2017 року та фото таблицями до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка місцевості, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, Одеська область. Ділянка місцевості не огороджена, не має меж, на даній ділянці маються зарості з сухої трави та дерев. Ділянка має також маються невелику яму-рів, в якій на момент огляду знаходиться вода, зі слів потерпілої ОСОБА_8 саме в даному місці вона виявила одну металеву конструкцію, яку раніше у неї викрали, а саме, 01.02.2017 року о 17.00 годині (а.с. 89-91);
- протоколом огляду місця події від 07.02.2017 року та фото таблицями до нього, об`єктом огляду є металева конструкція, яка знаходиться на території домоволодіння, розташованого за адресою по АДРЕСА_6 . Дана конструкція має два метри довжини, на ній маються іржа. Зазначена металева конструкція вилучається та повертається потерпілій ОСОБА_8 для подальшого зберігання (а.с. 92-94);
- протоколом огляду та відтворення відеозапису від 14.03.2017 року відповідно до якого в ході відтворення відеозапису, в ході якого встановлено, що відео файли містять відеозаписи на яких з двох різних ракурсів зображено як двоє чоловіків, пробігаючи несуть металеву конструкцію на плечах повз будинок на якому встановлено відеокамеру. Присутня під час огляду потерпіла ОСОБА_8 впізнає обвинуваченого ОСОБА_14 за одягом, рисами обличчя, статурою, які зафіксовані на відеозаписі. Також потерпіла впізнає в руках у зловмисників металеву конструкцію, яку при встановлених обставинах у неї викрали обвинувачений ОСОБА_7 та невстановлені особи. На наданих фото зображено ОСОБА_7 з іншим невідомим чоловіком під час перенесення ними викраденого майна по АДРЕСА_7 (а.с. 106-110);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.02.2017 року, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_7 розповів та продемонстрував слідчому як та за яких він з двома знайомим скоїв таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_8 (металевої конструкції) (а.с. 118-126).
Розглянувши матеріали кримінального провадження, дослідивши докази, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілої, свідків, суд дійшов до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.3 ст. 185, 395 КК України.
Суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не вчиняв крадіжку металевої конструкції у потерпілої та те, що вона (металева конструкція) знаходилась за його місцем мешкання задовго до 01.02.2017 року, оскільки свідок ОСОБА_13 довів суду, що металевої конструкції він не бачив до того часу як її нести ОСОБА_7 та невідомі особи та сітка між городами обвинуваченого та потерпілої була зігнута в сторону городу обвинуваченого.
Висловлена обвинуваченим ОСОБА_7 на стадії судового розгляду версія спростовується іншими доказами, а саме, протоколом огляду та відтворення відеозапису від 14.03.2017 року, в ході якого потерпіла впізнала в руках у зловмисників металеву конструкцію, яку у неї викрали обвинувачений ОСОБА_7 та невстановлені особи.
На наданих фото зображено ОСОБА_7 з іншим невідомим чоловіком під час перенесення ними викраденого майна по АДРЕСА_7 , та протоколом проведення слідчого експерименту від 27.02.2017 року, в ході якого обвинувачений ОСОБА_7 розповів та продемонстрував слідчому як, за яких обставин він з двома знайомими скоїв таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_8 (а.с. 106-110, 118-126).
Невизнання провини обвинуваченим ОСОБА_7 суд обґрунтовано розцінив як бажання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.
Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані судом за ст.ст. 185 ч.3, 395 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, то що він негативно характеризується за місцем мешкання, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, негативні характеристики за місцем проживання та за місцем відбування покарання, раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення адміністративного нагляду, маючи не зняту та непогашену у встановлені законом строки судимість, знаходячись під адміністративним наглядом, знову вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості та тяжких, потерпіла до нього не має претензій будь-якого характеру та просила покарати обвинуваченого відповідно до закону. Суд вважає, що зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_7 не має бажання ставати на шлях виправлення.
Враховуючи вищевикладене та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд прийшов до переконання, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

Доводи обвинуваченого про порушення його прав в судовому слідстві і про стан здоров`я в зв`язку з чим він не може відбувати призначене покарання, на думку колегії суддів є голослівним і об`єктивно нічім не підтверджується.

Навпаки докази які були перевірені і яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку в вироку спростовують доводи обвинуваченого викладені в апеляції.

Дослідивши доводи обвинуваченого, судова колегія, з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що виходячи з принципу розумності, зваженості та справедливості обвинуваченому правильно призначена міра покарання і підстав для її зменшення не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 21.09.2017 року відносно ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 185 ч.3, 395 КК України залишити без зміни.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишити тримання під вартою.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_4 ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2 .