Справа № 522/4496/18
Провадження № 1-кс/522/5246/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2018 року Місто Одеса

Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Березівського району, с. Розквіт, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, навчається в ОНАХТ, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.03.2018 приблизно о 19:30 годині ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , знаходились ЦПКіВ ім. Т.Г. Шевченка в м. Одесі, де побачили раніше незнайомих їм малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей час у ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 виник злочинний намір на заволодіння чужим майном.

Далі, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 побачили, що у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 при собі наявні рюкзаки, а також вирішили, що в них може бути інше цінне майно, яким можливо заволодіти, що і визначили предметом свого спільного злочинного посягання.

Для безперешкодної реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, розуміючи, що мають чисельну перевагу, вирішили наблизитись ззаду до потерпілих, та після чого оточити їх, з метою недопущення спроб чинити будь-який опір та для ефективного заволодіння майном їм необхідно застосувати фізичну силу.

Приступивши до реалізації спільного злочинного умислу, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перші наблизились до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ..

Діючи відповідно до заздалегідь спланованих дій, ОСОБА_7 повалив на землю ОСОБА_11 та почав наносити удари по тілу та обшукувати, до чого також приєднались ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . Далі, ОСОБА_7 відібрав у нього чорну сумку «Revol» вартістю 1000 грн., в якій знаходився скейтборд сірого кольору, вартістю 4000 грн., зарядний пристрій, червоного кольору «Power», вартістю 800 грн. та зарядним шнуром вартістю 200 грн., а також мобільний телефон марки «iPhone 6» в корпусі сірого кольору, вартістю 8000 грн. В той час, ОСОБА_9 повалив на землю ОСОБА_10 та почав його обшукувати, до нього також приєднались ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , які стали наносити удари по тілу, від чого останній закричав.

В подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , не бажаючи бути викритими, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли. Викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_11 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 14 000 гривень.

16.03.2018 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
17.03.2018 р. вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі від 4 до 6 років, знаходячись на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність, знаходячись на свободі може незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до вимог п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 ставиться запобігання подальших спроб приховуватись від органів досудового розслідування і суду, у підозрюваного не має постійної роботи, відсутні соціальні зв`язки, веде антисоціальний спосіб життя, а тому, розуміючи, що йому як раніше судимому може бути призначене реальне покарання до позбавлення волі буде мати намір уникнути покарання. Інші, менш суворі запобіжні заходи, на думку слідчого, не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і її належної поведінки.
Прокурор в судовому засіданні просив обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання заперечували проти його задоволення та просили обрати більш мякий запобіжний захід.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, його захисника, а також заслухавши прокурора, приходжу до висновку, що у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, та необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з наступних підстав.

У клопотанні слідчого не міститься обґрунтування ризиків, які виправдовують застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий ґрунтує свої доводи лише на припущеннях.

Слідчим також не доведено існування ризиків у разі обрання підозрюваній більш м`яких запобіжних заходів, всі доводи ґрунтуються на припущеннях, до уваги береться лише тяжкість злочину у скоєнні якого лише підозрюється ОСОБА_4 . Слідчим не досліджено обставини, які мають значення для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 9 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 04.04.2013 р. виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

Відповідно до п. 10 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим;

Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п. 18 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК).

Згідно ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.

ОСОБА_4 має соціальні зв`язки, які спростовують ризик уникнути кримінальної відповідальності.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах, передбачених ст. 181 КПК України, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваної під час досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 179, 181, 183, 205 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відмовити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на два місяці.

Накласти на ОСОБА_4 заборону залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 21:00 по 7:00 годин; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, навчання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та підозрюваними; здати на зберігання слідчому паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали суду вручити ОСОБА_4 негайно після її проголошення.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя:
19.03.2018