Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-606ск18

Верховний суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 серпня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2017 року щодо нього,

в с т а н о в и в:

Статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.
Перевіривши скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вказаних положень.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Касаційна скарга засудженого не містить посилань на підстави, передбачені ч. 1 ст. 436 КПК для скасування вироку місцевого суду, з наведенням обґрунтувань відповідно до статей 412-414 цього Кодексу.
Зазначаючи про незаконність рішення апеляційного суду з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, засуджений у касаційній скарзі не наводить доводів на обґрунтування своїх вимог щодо необхідності скасування ухвали цього суду з наведеної підстави, з урахуванням відповідних положень

статей284, 370, 412 КПК, а також пунктів 1, 2 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу, на які посилається.
Також засуджений не зазначив, які клопотання сторони захисту всупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПКапеляційний судбезпідставно не задовольнив, а також які конкретно доводи його апеляційної скарги у порушення ст. 419 цього Кодексу належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив,внаслідок чого визнав їх необґрунтованими. Натомість він фактично вказує на однобічність і неповноту судового розгляду та на невідповідність висновків суду першої інстанції, з якими погодився апеляційний суд, обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433,

438 КПК не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень

ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також вимоги засудженого щодо його виправдання не повною мірою узгоджуються з повноваженнями касаційного суду, передбаченими ст. 436 КПК.
Крім того, засуджений не зазначив, чи бажає брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження, як це передбачено ч. 3 ст. 427 КПК.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засуджений має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК,

п о с т а н о в и в:

залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3