Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/600/18

Справа № 711/1696/18

13 березня 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар ОСОБА_2 , захисник ОСОБА_3 , слідчий - ОСОБА_4
розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на постанову слідчого прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження №0001998,

ВСТАНОВИВ:

Захисник звернувся до суду 05.03.2018р. зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого ОСОБА_4 від 15.02.2018р. про відмову у задоволенні клопотання захисника від 07.02.2018р. №07-02-КЛ-3/2018, як незаконну і невмотивовану, та зобов`язати слідчого вчинити процесуальні дії, а саме: призначити у даному кримінальному провадженні судово-авторознавчу експертизу листа №001-775 від 31.03.2017р., виконаного нібито Київським міським головою ОСОБА_7 задля встановлення авторства цього тексту та умов його створення.

В обґрунтування скарги зазначено, що постанова слідчого про відмову у задоволенні клопотання захисника є незаконною, оскільки не містить достатньої мотивації відхилення клопотання захисника та необґрунтовано обмежує сторону захисту у збиранні доказів під час досудового розслідування, внаслідок чого неможливо вважати розслідування повним та об`єктивними.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який також є захисником ОСОБА_6 , підтримав доводи скарги і наполягав на її задоволенні. Пояснив, що оскаржувана постанова слідчого ґрунтується на необ`єктивних твердженнях слідчого та є неналежно обґрунтована. Також зауважив, що на момент розгляду даного клопотання досудове розслідування зупинено, а відтак слідчий не мав права вчиняти будь-яких процесуальних дій до його поновлення. Просив задля реалізації принципів верховенства права та використання права на ефективний засіб юридичного захисту задовольнити вимоги скарги.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги адвоката ОСОБА_5 , вважаючи, що постанова слідчого від 15.02.2018р. є законною та обґрунтованою.

Заслухавши пояснення захисника та слідчого, дослідивши надані учасниками кримінального провадження докази в обґрунтування їх доводів, слідчим суддею не встановлено підстав для задоволення скарги з наступних обставин.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом прокуратури Черкаської області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001998.

Досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинено на підставі постанови прокурора від 20.12.2017р. у зв`язку з оголошенням розшуку підозрюваного ОСОБА_6 ..

07.02.2018р. захисником ОСОБА_5 на ім`я слідчого ОСОБА_4 направлено клопотанням, в якому він просив призначити судово-авторознавчу експертизу листа № 001775 від 31.03.2017р., виконаного нібито Київським міським головою ОСОБА_7 , що є в матеріалах кримінального провадження, з метою встановлення авторства цього тексту та умов його створення.

За наслідками розгляду такого клопотання слідчим ОСОБА_4 винесено постанову від 15.02.2018р., якою відмовлено у задоволенні клопотання.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого захисник звернувся зі скаргою до слідчого судді.

Даючи оцінку діям слідчого вважаю за необхідне звернути увагу на наступне.

Постановою від 15.02.2018р. слідчий відмовив у задоволенні такого клопотання захисника, мотивуючи своє рішення відсутністю необхідності призначення судово-авторознавчої експертизи, оскільки наведені у клопотанні доводи захисника ОСОБА_5 абсолютно не відповідають дійсності, і не ґрунтуються на фактичних даних, а є лише припущеннями останнього зумисно направленими на дискредитацію досудового слідства з метою створення ілюзії про начебто незаконне кримінальне переслідування його підзахисного.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання. Правовим наслідком звернення з такою скаргою є постановлення ухвали про скасування постанови слідчого та зобов`язання слідчого призначити експертизу або про відмову у вчиненні вказаних дій. Таким чином, під час розгляду скарги перевіряється законність та обґрунтованість відмови слідчого у призначенні експертизи.

Даючи оцінку діям слідчого вважаю за необхідне звернути увагу на наступне. Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.2 ст.9 КПК слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень ст.223 КПК слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

З аналізу положень норм ст.9, 223 КПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим. Натомість, з огляду на принцип змагальності кримінального провадження (ст.22 КПК України), положення кримінально-процесуального закону надають стороні захисту право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню. Проте, потреба у проведенні слідчих дій за ініціативою сторони захисту визначається в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч.2 ст.223 КПК України). Зазначене свідчить про право прокурора або слідчого з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення в той чи інший час досудового розслідування, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження взагалі або матимуть значення, але за умови їх проведення після встановлення інших обставин кримінального провадження.

Натомість частиною третьою статті 93 КПК України передбачено право сторони захисту на самостійне збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок, здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

За таких обставин доводи сторони захисту, що внаслідок відмови у задоволенні їх клопотання про проведення слідчих дій, сторона обвинувачення позбавляє їх права на захист є необґрунтованими. В цьому контексті слід враховувати, що кримінальне провадження ґрунтується на принципі презумпції невинуватості та забезпеченні доведеності вини. Відповідно до зазначеного принципу ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи (ст.17 КПК України).

Відповідно до п.6 ч.2 ст.242 КПК України проведення експертизи є обов`язковим для визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням. Отже не проведення відповідної експертизи або необ`єктивне експертне дослідження питань щодо розміру матеріальних збитків та умов за яких вони настали (шкоди) є оціночною категорією, від якої залежить доведеність обставин, які є підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності.
В даному випадку сторона обвинувачення обґрунтовує наявність обставин об`єктивної сторони злочинів, передбаченихч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 (в редакції Закону зі змінами, внесеними Законом від 15.04.2008 № 270-VІ), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 (в редакції Закону від 07.05.2008), ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1, ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 197-1, ч. 3 ст. 358 (в редакції Закону від 07.05.2008), ч. 3 ст. 209 (в редакції Закону від 16.01.2003 № 430-ІV зі змінами, внесеними Законом № 2258- VI від 18.05.2010), ч. 2 ст. 209 (в редакції Закону від 16.01.2003 № 430-ІV зі змінами, внесеними Законами від 18.05.2010 № 2258-VI, від 15.112011 №4025-VІ)КК України. При цьому сторона захисту наполягає на необхідності перевірити слідчим обставину щодо фальсифікації доказів звинувачення шляхом призначення судово-авторознавчої експертизи.

Отже фактично необхідність проведення судово-авторознавчої експертизи обумовлена не встановленням обставин кримінального провадження, які підлягають доказуванню, а перевіркою правомірності походження доказів, якими такі обставини обґрунтовуються, тобто оцінкою доказів. Необхідно враховувати, що така оцінка доказів здійснюється учасниками кримінального провадження за своїм внутрішнім переконанням з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та їх взаємозв`язку. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відмовляючи у задоволенні клопотання захисника про призначення судово-авторознавчої експертизи слідчий керувався тим, що відсутні підстави для її проведення, а проведення такої слідчої дії є недоцільним, що є цілком правомірним висновком.

Разом з тим, варто зауважити, що КПК передбачені два альтернативні механізми захисту від відмови в задоволенні клопотання про проведення експертизи: 1) звернення до слідчого судді з клопотанням про залучення експерта у разі відмови слідчого в задоволенні клопотання сторони захисту про залучення експерта, передбачене ч.3 ст.243 КПК; 2) звернення до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи, закріплене у п.7 ч.1 ст.303 КПК. В судовому засіданні встановлено, що висновок слідчого про відсутність потреби у призначенні експертного дослідження є законним і обґрунтованим, натомість це не позбавляє сторону захисту звернутись до слідчого судді з клопотанням про залучення експерта. Крім того, відповідно до ч.2 ст.243 КПК України сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, що є реалізацією принципу змагальності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

За таких обставин, постанова слідчого від 15.02.2018р. про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту є такою, що за своїм змістом відповідає положенням ст.ст.110, 220 КПК України, винесена з врахуванням змісту засад кримінального провадження та з дотриманням належної правової процедури, а тому підстави для її скасування відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 16 березня 2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1