Категорія: ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2018 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Луцької місцевої прокуратури на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2017 року,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, одружена, не працює, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судима,
засуджена:
за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України обвинувачену звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік.
ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
Провадження у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, закрито.
Стягнуто з обвинуваченої в дохід держави судові витрати за проведення двох товарознавчих експертиз на загальну суму 1977 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят сім) гривень 40 коп.
В порядку ст. 100 КПК України вироком вирішено долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнано винною і засуджено за те, що 14 червня 2017 року близько 10 год 39 хв вона, перебуваючи у торговому центрі «Нова лінія», що на вул. Шевченка, 13б, у м. Луцьку, з торгівельних прилавків вказаного магазину таємно викрала 1 бритву "GILLETTE Fusion ProGlide Power Flexball (з 1 змiн кас) ChromeEdition", вартістю 297 гривень 02 коп., 1 шампунь для фарбованого та світлого волосся "DIPLONA", об`ємом 600 мл., вартістю 134 гривні 72 коп., 1 гель для душу "Dove", об`ємом 250 мл., вартістю 34 гривні, 2 магніти "Іменний", вартістю 27 гривень 06 коп. кожен, загальною вартістю 54 гривні 12 коп., 2 батарейки "DURACELL LR06 MX1500 KPD Turbo 1x2", вартістю 56 гривень 33 коп. кожна, загальною вартістю 112 гривень 66 коп., 1 китченмікс пресу для цитрусових "d14", вартістю 44 гривні 67 коп., чим спричинила ПрАТ «Нова лінія» матеріальної шкоди на загальну суму 677 гривень 19 коп.
Крім того, 24 липня 2017 року близько 11 год 24 хв вона, перебуваючи у торговому центрі «Нова лінія», що на вул. Шевченка, 13б, у місті Луцьку, з торгівельних прилавків зазначеного магазину повторно таємно викрала 3 зошити на 24 арк., вартістю 4 гривні 05 коп. кожен, загальною вартістю 12 гривень 15 коп., 6 зошитів на 24 арк., вартістю 4 гривні 05 коп. кожен, загальною вартістю 24 гривні 30 коп., 2 зошити на 60 арк., вартістю 8 гривень 14 коп. кожен, загальною вартістю 16 гривень 28 коп., 5 зошитів на 24 арк., вартістю 4 гривні 05 коп. кожен, загальною вартістю 20 гривень 25 коп., 2 зошити на 60 арк., вартістю 8 гривень 14 коп. кожен, загальною вартістю 16 гривень 28 коп., 1 зошит на 24 арк., вартістю 4 гривні 05 копійок, 1 комплект з трьох гелевих ручок, вартістю 15 гривень 05 коп., 1 комплект із трьох кулькових ручок, вартістю 9 гривень 79 коп., 1 упаковку із чотирьох кулькових ручок «BIG Round Stic Exact», вартістю 25 гривень, 1 коректор-ручку з металевим кінчиком, вартістю 13 гривень 54 коп., 2 ручки гелевих «Standart», вартістю 2 гривні 59 коп. кожна, загальною вартістю 5 гривень 84 коп., 1 коректор-ручку "Kores Metal Tip", вартістю 19 гривень 52 коп., 2 упаковки змінних касет "FUSION PROGLIDE", вартістю 253 гривні 78 коп. кожен, загальною вартістю 508 гривень 56 коп., чим спричинила ПрАТ «Нова лінія» матеріальної шкоди на загальну суму 690 гривень 61 копійку.
Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подала апеляційну скаргу, у якій оскаржує судове рішення з мотивів неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вказує на те, що суд першої інстанції застосував закон, який не підлягав застосуванню, зокрема положення ст.ст. 75, 76 КК України, чим погіршив становище обвинуваченої. Поряд з цим судом в порушення вимог ст. 86 КК України та ст. 284 КПК України закрито провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України. З огляду на вищенаведене просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, із призначенням покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі та на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити від відбування покарання. Виключити з вироку вказівки про відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік на підставі ст.ст. 75, 76 КК України та закриття провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, прокурора, обвинувачену, які підтримали апеляцію у повному обсязі та просили її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Кваліфікація дій обвинуваченої за ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України та висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), та таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ґрунтуються на зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та перевірених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку, і які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.
В силу вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Посилання, наведені в апеляційній скарзі прокурора, про невмотивованість та безпідставність одночасного застосування до обвинуваченої двох інститутів права звільнення від відбування покарання з випробуванням та звільнення від відбування покарання на підставі закону про амністію, на думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу.
Апеляційний суд вважає, суд першої інстанції вказав на відсутність встановлених прямих заборон щодо одночасного застосування ст. 75 КК України та акту амністії.
Зокрема, у судовому рішенні наведено підстави для звільнення обвинуваченої від відбування призначеного покарання з випробуванням, а саме визнання вини, щире каяття, наявність постійного місця проживання, за яким характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності не притягувалася, а також вказано підставу застосування до ОСОБА_7 закону про амністію клопотання захисника, згідно якого в силу п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року звільненню від відбування покарання підлягають особи, які не позбавлені батьківських прав та які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, відповідно до ст.12 КК України.
Таким чином, звільнення особи на підставі акту амністії відбувається виключно після визначення розміру призначення покарання та форми його відбування.
Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами прокурора щодо закриття провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, всупереч вимогам кримінального процесуального закону.
Стаття 284 КПК України визначає вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження.
Якщо обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, виявляються під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок. Якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Таким чином, суд першої інстанції, постановляючи процесуальне рішення у формі обвинувального вироку, безпідставно закрив провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, застосувавши закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню.
З огляду на вищенаведене рішення суду першої інстанції підлягає зміні.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413 КПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора Луцької місцевої прокуратури задовольнити частково.
Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 змінити.
Виключити з резолютивної частини вироку вказівку на закриття кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий
Судді