Провадження №1-кп/331/258/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2017 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/258/2017 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має не повну вищу освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.08.2006 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.307, ч.1 ст.315, ч.1 ст.317 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 02.03.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.186, ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки;

- 09.11.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.307, ч.1 ст.186, ч.2 ст.309 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 16.06.2016 року умовно достроково, невідбутий термін покарання 1 рік 10 місяців 18 днів

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
25 лютого 2017 року, приблизно о 02 годині 45 хвилин, ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше притягалась до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та непогашена у встановленому законом порядку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку №70-а по вул. Жуковського в м.Запоріжжя, вступив у попередню змову з невстановленою особою, направлену на таємне викрадення майна із автомобіля «ВАЗ 21043», державний номер НОМЕР_1 , який було припарковано біля вказаного будинку. Так, 25 лютого 2017 року, приблизно о 03 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 та невстановлена особа, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, підійшли до автомобілю «ВАЗ 21043», державний номер НОМЕР_1 , який було припарковано біля вказаного будинку, де за допомогою ліхтаря переконалися у наявності майна у салоні вказаного автомобіля. Далі згідно попередньої домовленості, ОСОБА_3 став стояти у безпосередній близькості від вказаного автомобілю та забезпечував невстановленій особі можливість проникнути до багажнику автомобіля та викрасти з нього речі, а у випадку появи людей у полі зору, подати знак про небезпеку. В цей же час невстановлена особа, згідно попередньої змови, шляхом злому серцевини замку за допомогою заздалегідь принесеної викрутки, проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав майно та речі потерпілого ОСОБА_5 , а саме:

- ящик з інструментами зеленого кольору, вартістю 600 гривень, ящик з інструментами чорно-сірого кольору, вартістю 700 гривень,
- ящик з інструментами чорного кольору, вартістю 700 гривень,
- переноска, вартістю 630 гривень,
- кабель ШВВП2*1,5, довжиною 50 метрів, вартістю 10 гривень 80 копійок за 1 метр, загальною вартістю 540 гривень,
- кабель «Фінмарк» Р6903-2х0,75 Ро^ег 0,75 Ом, довжиною 80 метрів, вартістю 12 гривень за 1 метр, загальною вартістю 960 гривень,
- мультиметр кліщі «266 Сіашр шеіег», вартістю 300 гривень,
- блок живлення «АТАБА» 220*12 Switching Power Supply, вартістю 160 гривень,
а всього майна на загальну суму 4590 гривень, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині на початку судового засідання визнав частково та пояснив, що 25.02.2017 року у нічний час він прогулювався у Жовтневому районі та зустрів свого знаймого із місць позбавлення волі. Той попросив надати допомогу у перенесенні його речей із автомобіля, на що він погодився. Підійшовши до автомобіля, який був припаркований біля будинку по вул. Жуковського, його знайомий став світити ліхтарем у салон автомобіля, а потім відчинив багажник, дав йому ящики та наказав нести. Він не знав, що автомобіль належить сторонній особі, у той час, коли його знайомий відчиняв багажник, він стояв поруч та не спостерігав за його діями. Для чого він світив ліхтарем у салон автомобіля він не знає. У подальшому під час перенесення майна їх зупинили працівники поліції, його знайомий встиг утікти, а він залишився поруч із майном. У подальшому ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні крадіжки майна із автомобіля потерпілого та щиро розкаявся.
Не дивлячись на первісне невизнання своєї провини, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що ввечері 24.02.2017 року як завжди він залишив свій автомобіль біля будинку та пішов додому. Вранці він виявив, що з багажнику зникли інструменти, якими він користувався по роботі, та кабельна продукція. Зателефонувавши до поліції, він дізнався, що його інструмент вже перебуває у відділенні через те, що вночі наряд патрульних спіймав крадіїв, які викрали його інструмент. Продивившись відеозапис з камер спостереження, які він встановив у дворі будинку власноруч, він з"ясував, що вночі двоє невідомих чоловіків відкрили викруткою багажник його автомобіля та викрали ящики з інструментом та кабель. Оскільки йому було повернуто усе викрадене, матеріальних претензій до ОСОБА_3 на сьогодні немає.

Крім того, провина ОСОБА_3 підтверджується письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події від 25.02.2017 року - ділянки місцевості біля будинку № 70 по вул. Жуковського у м.Запоріжжі, де знаходиться автомобіль ВАЗ синього кольору, під час якого було вилучено автомобільний замок із дверей багажного віділення;

-протоколом огляду місця події від 25.02.2017 року - ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_2 , де знаходився ОСОБА_3 , у якого з собою було виявлено та вилучено пара перчаток та два ящики з інструментами, а також тубус із кабелем, два подовжувача;

- висновком експерта № 3-386 від 30.03.2017 року, згідно якого автомобільний замок знаходить в несправному стані.

- відеозаписом з камер спостережння, згідно якого зображено, як двоє чоловіків підходять до автомобіля потерпілого та один з них світить у салон ліхтарем, а інший перебуває поруч із ним та заглядує у салон автомобіля. Потім один з чоловіків намагається відчинити замок на двері багажного відділення якимось предметом, а інший чоловік у цей час стоїть поруч та періодично спостерігає за діями другого. У подальшому на 3-5 хвилин чоловіки відходять він автомобіля, потім знову повертаються, відчиняють двері багажного відділення та забирають ящики з інструментом та інше майно.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не розумів дії свого знайомого та вважав, що той відчиняє власний атвомобіль спросовуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, де зафіксовано, що дії обох чоловіків носять спільний характер, вони діють узгоджено, виконуючі власні ролі. При цьому ОСОБА_7 стоїть у безпосередній близькості від автомобіля та декілька разів обертається у той час, коли його знайомий викруткою відчиняє двері автомобіля, що свідчить про те, що ОСОБА_3 у момент вчинення злочину достовірно розумів, що є співучасником крадіжки.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , поза розумним сумнівом, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змової групою осіб та повторно.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу винного.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливий злочин та знову вчинив новий корисливий злочин проти власності у період умовно- дострокового звільнення від відбування покарання, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, при цьому перебуває на обліку у лікаря- нарколога із діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, канабіоідів, психостимуляторів, не працює, власної родини не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, що буде відповідати принципам та меті його призначення, із застосуванням ст. 71 КК України. При цьому, враховуючи дані біографії обвинуваченого, підстав для призначення більш м"якого покарання судом не вбачається.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ст.124 КПК України судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.370, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2012 року у вигляді одного року десяти місяців та 18 днів побавлення волі частково приєднати до призначеного покарання та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді двох років та двох місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Підстав для обрання запобіжного заходу щодо засудженого до набрання вироком чинності немає.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у розмірі 527,76 грн.

Речові докази:

- ящик з інструментами зеленого кольору, два ящики з інструментами чорного кольору, переноску, кабель, мультіметр, блок живлення, автомобільний замок - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5

- викрутку - знищити;

- ДВД -диск - зберігати у матеріалах провадження суду.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1