АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 658/3124/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/330/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_7 на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 16 січня 2018 року щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Каховка Херсонської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватою та засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 не обраний.
Вирішено питання про судові витрати.
Вироком суду ОСОБА_8 визнана винуватою в тому, що вона в період часу з 20 год. 18.12.2016 року до 11 год. 30 хв. 19.12.2016 року, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи з корисливих спонукань, умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон «Нокіа 101» в пластиковому корпусі чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №701-МТ від 10.03.2017 року становить 350 грн, який належав потерпілій ОСОБА_9 , чим спричинила останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Дії обвинуваченої кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В апеляційній скарзі заступник прокурора Херсонської області вказує на незаконність вироку через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок змінити, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у вигляді штрафу на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Фактичні обставини кримінального провадження та доведеність винуватості ОСОБА_8 не оспорює.
Вказує, що обвинувачена на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» була інвалідом 3-ї групи. Проте, суд не з`ясував питання про можливість застосування відносно обвинуваченої акту амністії, чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що є підставою для зміни рішення.
Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Висновки суду про доведеність винуватості у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію дій за ч. 1 ст.185 КК України, вид та міру призначеного ОСОБА_8 покарання в апеляційній скарзі заступником прокурора Херсонської області не оспорюються, а тому вирок в цій частині колегією суддів не переглядається.
Як видно зі змісту апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що суд безпідставно не застосував до обвинуваченої Закон України « Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також за ініціативою обвинуваченого чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Амністія застосовується на підставі згоди особи в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.
Як вбачається з матеріалів провадження, під час судового розгляду в суді першої інстанції ані прокурор, ані обвинувачена не заявляли клопотань про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому доводи апеляційної скарги про те, що суд, ухвалюючи вирок, порушив вимоги Закону України про кримінальну відповідальність є безпідставними, оскільки суд за власною ініціативою не має ініціювати вирішення питання звільнення особи від відбування призначеного покарання за амністією.
Враховуючи , що за відсутності заяви прокурора чи обвинуваченої про застосування акту амністію суд не мав правових підстав звільняти обвинувачену від відбування призначеного їй покарання, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни оскаржуваного вироку , як про те просить апелянт.
За таких обставин , висловлене в апеляційній скарзі прохання звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання за амністією, колегія суддів розцінює як клопотання подане стороною обвинувачення на стадії апеляційного розгляду.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор надав письмову заяву обвинуваченої про застосування до неї амністії та документи які підтверджують , що ОСОБА_8 являється інвалідом 3 групи.
Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.
Враховуючи , що ОСОБА_8 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», а саме 07.09.2017 року являлася інвалідом 3 групи , надала свою згоду на застосування до неї акту амнісітї , вона може бути звільнена від відбування призначеного їй за оскаржуваним вироком покарання.
Апеляційну скаргу , з огляду на викладене, належить задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 376 ч 2, ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 16 січня 2018 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.
ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного за цим вироком покарання за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. на підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і з цього часу протягом 3-х місяців може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду.
Судді: (три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Копія вірна, ухвала набирає законної сили 19.04.2018 року

Суддя: ОСОБА_2