Справа № 405/6458/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження №0009494 від 02.08.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, військовослужбовця, учасника бойових дій, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України є таким, що не має судимості, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

31.07.2016 року близько 17:00 год. ОСОБА_5 знаходився в магазині «АТБ» по вул. Полтавська, 60 в м. Кропивницький, де зустрів потерпілого ОСОБА_4 , з яким у нього, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка. Під час сварки у ОСОБА_5 виник намір на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому. З метою його реалізації, ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, знаходячись у вищевказаному магазині, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілого, наніс ОСОБА_4 декілька ударів кулаками в область нижньої щелепи зліва та в область обличчя, чим завдав останньому тілесні ушкодження у вигляді ангулярного перелому нижньої щелепи зліва зі зміщенням уламків, з крововиливом в слизову лівої щоки, припухлості лівої лобно-скроневої області, садна тильної поверхні у основи першої фаланги 2 пальця правої кисті. Тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи зліва з крововиливом з слизову лівої щоки відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.

Після нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 звернувся до лікарні, ОСОБА_5 зник з місця кримінального правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, не заперечив проти фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті та пояснив, наступне. 31.07.2016 року приблизно о 17:00 год. пішов до магазину «АТБ», що по вул. Полтавська в м. Кропивницький щоб скупитись. Знаходячись в магазині розмовляв по

телефону із товаришем з яким проходив службу, у тому числі в зоні АТО. Від нього дізнався, що його колишнього командира, з яким він брав участь у бойових діях, розстріляли в зоні АТО. Цю розмову почув ОСОБА_6 і став кричати, що він іуда, вбивця, що буде горіти в пеклі. Ці слова вплинули на нього та образили, він не стримався і знаходячись в магазині наніс декілька ударів кулаком в обличчя ОСОБА_6 . Після цього, розрахувавшись за придбаний товар, пішов додому. Коли виходив з магазину то бачив ОСОБА_6 біля входу в магазин, на ньому крові не бачив, йому допомогу ніхто не надавав. Наступного дня з даного факту його викликали працівники поліції. Після перегляду речового доказу, обвинувачений зазначив, що наносив удари потерпілому ОСОБА_6 як в приміщенні магазину так і біля входу в магазин, після того як розрахувався за придбаний товар. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 визнав частково, не згоден із сумою завданої шкоди. Матеріальну шкоду визнає у тому розмірі, що підтверджена документально. Моральну шкоду вважає завищеною, згоден з тим, що завдав моральних страждань потерпілому, вважає, що завдав моральної шкоди потерпілому на суму 1000 грн. У вчиненому розкаявся, готовий відшкодувати завдану шкоду за рішенням суду.

Враховуючи повне визнання вини ОСОБА_5 , суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , допитом потерпілого ОСОБА_4 в частині заявленого цивільного позову, дослідженням речового доказу запису з камер відеоспостереження супермаркету «АТБ», що по вул.Полтавська,60 в м.Кропивницький, дослідженням висновку експерта №1371/1200 від 30.08.2016р., дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що у розмір цивільного позову входить розрахована ним вартість щелепи у випадку її заміни. Зазначив, що після нанесених ударів щелепа зрослась, але стала хрупкою, змушує його бути обачним щоб не пошкодити її. Також вказав, що ОСОБА_7 йому було вибито зуб, щоб вставити новий це буде коштувати 30 тис. грн., також зазначив, що якщо через хрупку щелепу йому не можна буде вставити зуб, то компенсація за це складає 100 тис. грн. Крім цього, вказав, що ніс затрати на купівлю ліків і їжі, витратив на це приблизно 12750 грн., витрачав кошти на проїзд до лікарні і до суду, це приблизно 400 грн. На той час не працював, але мав влаштуватись на роботу, яку йому би визначив Центр зайнятості, але із-за зламаної щелепи не зміг влаштуватись. У результаті цього поніс упущену вигоду 60 днів мінімальної зарплати, а також допомогу з Центру зайнятості в сумі 1088 грн. При цьому ствердив, що на той час на обліку у Центрі зайнятості не стояв, але мав намір стати на облік. Також зазначив, що поніс 300 грн. витрат за послуги адвоката. Пояснив, що із-за тілесних ушкоджень було пошкоджено його одяг, через що довелось купувати новий костюм за 1500 грн. Також просив стягнути витрати на санаторно-курортне лікування, яке планує пройти у разі призначення такого лікування, в сумі 12800 грн. Вказав, що моральна шкода полягає у фізичних стражданнях від побиття, а також через шкідливий рентген, переносив біль із-за операції. За період зростання щелепи вживав їжу через трубочку, із-за травми щелепа стала хрупкою, переживає за це. Також моральна шкода полягає у тому, що ОСОБА_7 його бив на очах у людей. Моральні страждання оцінює в 2 млн. грн.

Згідно речового доказу диску CD-R запису з камер відеоспостереження супермаркету «АТБ», що по вул.Полтавська,60 в м.Кропивницький. На диску зазначена дата 31.07.2016 рік та час 18:00 годин. При перегляді диску встановлено, як біля входу в супермаркет ОСОБА_5 наносить удари потерпілому ОСОБА_4 (т.2 а.с.224).

У відповідноті до протоколу огляду предмету від 29.08.2016року, було оглнуто диск CD-R із записом з камер відеоспостереження супермаркету «АТБ», що по вул.Полтавська,60 в м.Кропивницький. (т.2 а.с. 223)

Згідно висновку експерта №1371/1200 від 30.08.2016р. у ОСОБА_4 маються тілесні ушкодження у виді ангулярного перелому нижньої щелепи зліва зі зміщенням уламків, припухлості лівої лобно-скроневої області, крововиливу в слизову лівої щоки, саден тильної поверхні у основі першої фаланги 2 пальця правої руки. Ушкодження у виді

перелому нижньої щелепи зліва з крововиливом з слизову лівої щоки відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості. Вказані тілесні ушкодження могли утворитись при обставинах на які вказує потерпілий ОСОБА_4 в протоколі проведення слідчого експерименту від 22.08.2016року та при обставинах на які вказує ОСОБА_5 у протоколі допиту. (т.2 а.с.225,226).

Аналіз наведених доказів, свідчить про повну доказаність вини ОСОБА_5 у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_5 за ч.1 ст.122 КК України.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди на суму 882 756 грн. та моральної шкоди на суму 2 млн. грн.

Згідно вимог ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вини не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною 6 ст.9 КПК України закріплено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження застосовуються загальні засади кримінально провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 стосовно стягнення матеріальної шкоди не доведений в судовому засіданні в повному обсязі. Ті доводи на які посилався потерпілий під час судового розгляду щодо понесення ним затрат є умовними, та такими, що можуть виникнути в майбутньому, але при цьому потерпілий не надав документально підтверджених витрат які він конкретно поніс чи може понести в зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями. Беручи до уваги досліджені в судовому засіданні матеріали додані до цивільного позову, суд прийшов до висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 , щодо відшкодування матеріальної шкоди, підлягає частковому задоволенню на суму 1 500 грн.

Суд також прийшов до висновку про наявність причинного зв`язку між винними діями обвинуваченого ОСОБА_5 і негативними наслідками, що настали для потерпілого ОСОБА_4 , а тому потерпілий міг переносити моральні страждання. В судовому засіданні потерпілим ОСОБА_4 доведено, що у зв`язку з вчиненим щодо нього кримінальним правопорушенням він переносив біль, негативні емоції та відчував дискомфорт, що призводило до душевних переживань та моральних страждань.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 щодо відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму 1500 грн.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, є військовослужбовцем, учасником бойових дій, не одружений, раніше судимий вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2014 року за ч.2 ст.410 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18.07.2017 року звільнений від відбування покарання призначеного вироком Жовтневого

районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2014 року у зв`язку із закінченням іспитового строку. На обліках у КЗ «Обласний наркологічний диспансер» та КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» не перебуває.

Обставинами, пом`якшуючими покарання, для обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України судом не визнано.
Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення 31.07.2016року, тобто у період іспитового строку призначеного Жовтневим районним судом м.Запоріжжя від 19.02.2014 року, згідно якого засуджений за ч.2 ст.410 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.

Згідно ухвали Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18.07.2017 року, яка набрала законної сили 26.07.2017року, ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання призначеного вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2014 року у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. Про практику призначення судами кримінального покарання (із змінами і доповненнями, внесеними Постановами Пленуму Верховного Суду України №18 від 10.12.2004р., №8 від 12.06.2009р., №11 від 06.11.2009р.), якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч.1 ст.78 КК України), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку.

Таким чином на час розгляду справи у суді вказана ухвала суду про звільнення ОСОБА_5 не скасована, а отже відсутні підстави щодо призначення покарання ОСОБА_5 за сукупністю вироків.

Враховуючи пом`якшуючі покарання обставини, особу винного, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання та відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, суд прийшов до висновку, що саме таке призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст.122 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 , від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 судом не обирався.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 матеріальну шкоду у сумі 1 500 грн., моральну шкоду в розмірі 1 500 грн.

Судові витрати по справі відсутні.

Речовий доказ, диск з відеозаписом з камер спостереження зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази сорочка, піджак, які належать ОСОБА_4 і передані на зберігання до камери схову Кіровоградського ВП повернути ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1