Справа № 646/919/18
№ провадження 1-кс/646/1239/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.03.18 року м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження ,-

ВСТАНОВИВ:
16 лютого 2018 року в провадження слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000909 від 12.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 367 КК України. В обгрунтування скарги зазначено, що прокуратурою Харківської області здійснювалося процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000909, виділеному з кримінального провадження № 0000008 від 25.01.2016р. та зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 12.07.2017р. за ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 367 КК України відносно ОСОБА_6 21.04.2017р. ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. 28.07.2017 р. стороною захисту було подано клопотання про закриття кримінального провадження за п. 2 ч.1 ст. 214 КПК України, тобто за реабілітуючими обставинами. Також захистом та донькою ОСОБА_6 - ОСОБА_5 заявлена незгода в закритті кримінального провадження з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст. 284 КПК України-у зв*язку зі смертю підозрюваного. 30.01.2018р. прокурором винесено постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 5 ч.1 ст. 284 КПК України- у зв*язку зі смертю підозрюваного. Виходячи зі змісту постанови прокурора, зокрема, з наведеного в ній обгрунтування для закриття кримінального провадження, скаржник вважає її незаконною та такою, що не відповідає чинному законодавству. Зазначив, що враховуючи обставини справи, провадження щодо ОСОБА_6 повинно бути закрито за відсутністю складу злочину.

Заявник адвокат ОСОБА_4 в судовому засідання доводи, викладені в скарзі підтримав в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним в скарзі.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував та в судовому засіданні пояснив, що після проведення всіх необхідних слідчих дій, стороною обвинувачення ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 367 КК України. Після повідомлення про підозру, зробити висновок про наявність або відсутність складу злочину можливо лише після проведення судового розгляду справи. З метою перевірки доказів наявності або відсутності елементів складу злочину в діях ОСОБА_6 , проведення аналізу зібраних доказів, за наслідком якого можна б було зробити відповідні висновки, у зв*язку з незгодою родичів померлого на закриття провадження з нереабілітуючих підстав, прокуратурою було направлено до суду обвинувальний акт по обвинуваченню останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 367 КК України. Проте, Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 27.09.2017р., залишеною без змін Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 26.12.2017р., з підготовчого судового засідання вказаний обвинувальний акт було повернуто прокурору. Зазначив, що стороною захисту не ставиться питання про необгрунтованість підозри та продовження провадження для реабілітації померлого, а ставиться питання про зміну підстав закриття кримінального провадження, з п. 5 ч.1 ст. 284 КПК України(не реабілітуюча підстава) на п. 2 ч.1 ст. 214 КПК України(реабілітуюча підстава).

Через канцелярію суду надано матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за № 0000909 від 12.07.2017 року.

При вирішенні питання щодо дотримання строків, передбачених ч.1 ст. 304 КПК України, вважаю, що в даному випадку на прокурора відповідно до ст. 111 КПК України покладено обов*язок повідомити заявника про прийняте процесуальне рішення-постанову про закриття кримінального провадження. Порядок повідомлення у кримінальному провадженні є аналогічним виклику підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого тощо повісткою, як передбачено гл.11 КПК України. Зокрема, шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою та ін. Статтею 136 КПК України(гл. 11 КПК України) визначено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик. Зазначене кореспондується з положеннями ч.1 ст. 304 КПК України, відповідно до якої, якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Доказів на підтвердження дати вручення постанови про закриття кримінального провадження прокурором не надано, отже при вирішенні питання щодо строків подачі скарги, слідчий суддя приймає до уваги доводи заявника та вважає, що строк, передбачений ч.1 ст. 304 КПК України, заявником не пропущений.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження № 0000909 від 12.07.2017 року вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні прокуратури Харківській області знаходилося кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 12 липня 2017 року за № 0000909 за ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 367 КК України, яке було виділено з кримінального провадження № 0000008 від 25.01.2016р.

30.01.2018 року прокурором було прийнято постанову про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000909.

30 січня 2018 року процесуальним керівником-прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 12 липня 2017 року за № 0000909 відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 367 КК України у зв*язку зі смертю підозрюваного.

Пункт 5 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі смерті підозрюваного, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

У розумінні вимог п.5 ч.1 ст.284 КПК України у разі прийняття рішення про закриття кримінального провадження з цих підстав, орган досудового розслідування повинен з`ясувати, чи є провадження необхідним для реабілітації померлого.

Одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного й неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, то смерть особи позбавляє сенсу подальше провадження щодо можливо вчиненого нею кримінального правопорушення. Померла особа не може бути суб*єктом кримінального правопорушення, тому смерть особи, яка підозрюється, обвинувачується в учиненні кримінального правопорушення, виключає постановку питання про її кримінальну відповідальність. Це відповідає вимогам ст. 61 Конституції України, згідно з якою юридична відповідальність особи має індивідуальний(особистий) характер. Єдиним винятком із такої ситуації є випадок, коли провадження необхідне для реабілітації померлого.

З позиції КПК України, реабілітація померлого-це можливість доведення невинуватості померлого в учиненні кримінального правопорушення шляхом продовження кримінального провадження щодо нього після його смерті, що здійснюється за ініціативи інших осіб.

Закриття кримінального провадження на підставі п. 5 ч.1 ст. 284 КПК України належить до нереабілітуючих підстав, тобто означає, що відносно особи зібрано достатньо доказів, які підтверджують учинення нею діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, однак в силу певних обставин подальше провадження виключається. Враховуючи цю обставину, можливість продовження кримінального провадження щодо померлого є позитивним явищем, оскільки дає шанс на встановлення істини в провадженні-винуватості або невинуватості цієї особи.

З позиції КПК України, реабілітація померлого-це потенційна можливість доведення невинуватості померлого в учиненні кримінального правопорушення шляхом продовження кримінального провадження щодо нього після його смерті. Фактичним моментом виникнення права на реабілітацію померлої особи є її смерть. З копії актового запису про смерть ОСОБА_6 вбачається, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (матеріали к.п. том 4, а.с. 161). Юридичним моментом у цій ситуації було би звернення близьких родичів померлої особи як безпосередньо, так і через захисників до слідчого чи прокурора із заявою про бажання продовжити провадження в інтересах реабілітації померлого. У цій ситуації доцільніше говорити «про кримінальне провадження щодо померлого». Кримінальне провадження щодо померлого полягає в продовженні досудового розслідування за ініціативи його близьких родичів з метою встановлення істини у справі-його винуватості чи невинуватості. Це повністю відповідало би презумпції невинуватості( ч. 1 ст. 17 КПК України), коли кожна «особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили». У разі, якщо провадження щодо померлої особи завершиться прийняттям постанови(ухвали) про закриття провадження за реабілітуючи ми підставами або ухваленням виправдовувального вироку, тоді виникатиме право на її реабілітацію- на реабілітацію померлого. Останнє полягає в тому, що на підставі офіційного визнання необґрунтованості й незаконності кримінального переслідування близькі родичі померлого мають право на поновлення його всіх порушених(обмежених) прав, відшкодування(компенсацію) завданої шкоди.

Частиною 2 ст.9 КПК України передбачено, що слідчий під час досудового розслідування зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також ті обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Частиною 2 ст. 91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Статтею 92 КПК України передбачено, що обов*язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України покладається на слідчого.

Згідно матеріалів кримінального провадження № 0000909, ОСОБА_6 21.04.2017 року повідомлено про підозру.

Підозра у кримінальному процесі- це формальне твердження (припущення) уповноважених правоохоронних органів про причетність певної особи до злочину, засноване на неостаточних (неповних, проміжних) результатах розслідування.

Кримінальне переслідування конкретної особи починається саме з часу оголошення їй про підозру у тій формі, яка передбачена законодавством.

Повідомлення про підозру це офіційне ознайомлення особи з наявністю в уповноваженого правоохоронного органу припущення про вчинення цією особою злочину.

Підозру у вчиненні кримінального правопорушення можна визначити як правовідношення (правовий зв`язок) між державою і особою, яке полягає у конкретизованій письмовій претензії держави в особі її уповноважених органів та службових осіб до особи з приводу можливого вчинення нею дій, передбачених відповідними статтями закону про кримінальну відповідальність, яке зникає в разі спростування (закриття кримінального провадження щодо підозрюваного) або перетворюється у обвинувачення в разі підтвердження.

В мотивувальній частині Ухвали апеляційного суду Харківської області від 26.12.2017р. зазначено, що системний аналіз положень ст. 284 КПК України свідчить про те, що у випадку смерті підозрюваного чи обвинуваченого під час досудового слідства кримінальне провадження підлягає закриттю на стадії досудового слідства. Якщо на цій стадії виникає необхідність реабілітації померлого, то в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, після чого прокурор звертається до суду з обвинувальним актом. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, сторона захисту заперечувала проти закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 з передбачених п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України нереабілітуючих підстав.

Зі змісту скарги та пояснень прокурора і заявника, наданих в судовому засіданні, вбачається, що родичі померлого, заперечували проти закриття кримінального провадження за п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, та наполягали, щоб провадження було закрито з інших підстав, а саме: п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України. Одночасно вони заперечували проти продовження кримінального провадження з метою реабілітації померлого підозрюваного, що вбачається з копії ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 27.09.2017р., за змістом якої в підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору з підстав складання обвинувального акту щодо померлої особи. Також вказане клопотання підтримали захисники-адвокати.

Виходячи із аналізу положень кримінально-процесуального закону, якщо близькі родичі померлого заперечують проти закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, воно має бути продовженим у загальному порядку.

Скаржник просить визнати незаконними дії прокурора ОСОБА_3 , які виразилися в неправильному застосуванні мотивів при винесенні постанови від 30.01.2018р. про закриття кримінального провадження за № 0000909 від 12.07.2017 року, з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України-у зв*язку зі смертю підозрюваного; скасувати зазначену постанову та зобов*язати прокурора змінити мотиви закриття кримінального провадження за № 0000909 від 12.07.2017 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 на підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України-за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Питання про скасування постанови про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, та його продовження у загальному порядку у зв*язку з необхідністю реабілітації померлого, скаржником не ставилося.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 3 ст. 26 КПК України, якими передбачено вирішення слідчим суддею у кримінальному провадженні лише тих питань, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні скарги відмовити.

Керуючись ст. ст. 110, 284, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ :
У задоволенні скарги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження- відмовити.
Матеріали кримінального провадження № 0000909 від 12.07.2017 року повернути до прокуратури Харківської області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1