Провадження № 11-кп/777/240/18

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги

23.01.2018 м. Ужгород
Суддя-доповідач Апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , перевіривши
апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ :
ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 грудня 2017 року частково задоволено на підставі п. «є» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» подання начальника Ужгородського МРВ з питань пробації ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду від 02.06.2017 за ч. 2 ст. 286 КК України.
Засуджену ОСОБА_3 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на строк три роки на підставі п. «є» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки остання має на утриманні матір ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на день набрання чинності цим Законом досягла 70-ти річного віку й інших працездатних дітей не має, а в задоволенні подання в частині звільнення ОСОБА_3 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки відмовлено з підстав урахування обставин та наслідків вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2 вказує на те, що ухвала в частині відмови в задоволенні подання про звільнення ОСОБА_3 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки є незаконною. Посилається на те, що ОСОБА_3 має на утриманні матір ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка досягла 70-ти річного віку й інших працездатних дітей не має, у зв`язку з чим, підпадає під дію ст. ст. 1, 10 Закону України «Про амністію у 2016 році». Разом з тим, вказує й на те, що ОСОБА_3 працює на посаді вихователя Баранинського дошкільного навчально-виховного закладу, який знаходиться в с. Баранинці Ужгородського району, а проживає в с. Довге Поле Ужгородського району, тобто на значній відстані від місця роботи, і, з урахуванням того, що маршрутні автобуси в даному напрямку не співпадають із режимом роботи дошкільного навчально-виховного закладу, то основним видом транспорту для ОСОБА_3 , на якому вона доїжджає на роботу, є належний їй автомобіль. Просить ухвалу скасувати частково, звільнивши ОСОБА_3 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на три роки, а в решті ухвалу залишити без зміни.
Перевіривши подану адвокатом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 апеляційну скаргу, дослідивши матеріали судового провадження, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню адвокату ОСОБА_2 , з таких підстав.
Так, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 395 КПК України апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції подається протягом семи днів із дня її оголошення, а абзацом 2 частини 3 цієї статті передбачено що, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється із дня отримання нею копії судового рішення.
З матеріалів судового провадження, у тому числі й з оскаржуваної ухвали суду, убачається, що ОСОБА_3 та її захисник адвокат ОСОБА_2 , були присутні в судовому засіданні при розгляді подання про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі закону про амністію, що не заперечується і в апеляційній скарзі, і що у свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_3 та її захиснику стало відомо про прийняте судом рішення саме в момент його постановлення 22.12.2017, у зв`язку із чим, строк на апеляційне оскарження, відповідно до положень ст. 395 КПК України, обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, що також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 24.03.2016 за результатами розгляду заяви захисника ОСОБА_6 про перегляд судових рішень із підстав неоднакового застосування норми частини третьої статті 395 КПК України, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.
Наведене свідчить про те, що останнім днем подачі на ухвалу від 22.12.2017 апеляційної скарги безпосередньо до суду першої інстанції чи на пошту є 29.12.2017, однак, як убачається зі змісту поданої адвокатом ОСОБА_2 апеляційної скарги, датою підписання такої є 02.01.2018 і, що цього ж дня, апеляційна скарга подана до Ужгородського міськрайонного суду, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції, і що у свою чергу свідчить про те, що адвокатом ОСОБА_2 пропущено передбачений п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України семиденний строк на апеляційне оскарження постановленої 22.12.2017 Ужгородським міськрайонним судом ухвали.
Разом із тим, із поданої апеляційної скарги не вбачається, що в ній адвокатом ОСОБА_2 порушується питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду.
Пунктом 4 частини 3 статті 399 КПК України передбачено, що апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо така подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення, а відповідно до ч. 5 цієї статті копія ухвали про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Вищенаведені норми та обставини, у своїй сукупності, свідчать про необхідність повернення апеляційної скарги адвокату ОСОБА_2 , як особі, що її подала.
При прийнятті рішення про повернення апеляційної скарги враховується те, що саме неухильне дотримання вимог КПК України є гарантією права на справедливий судовий розгляд, гарантією права на доступ до суду; що суд, за відсутності клопотань не вправі поновлювати пропущений апелянтами строк на апеляційне оскарження, витребовувати будь-які докази, тощо; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення, у тому числі й без заявлення клопотання про поновлення такого строку, порушує принцип юридичної визначеності, який не дозволяє ставити під сумнів остаточні судові рішення без переконливих підстав у суспільних інтересах.
Керуючись ст. ст. 395, 399 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 грудня 2017 року щодо ОСОБА_3 , повернути адвокату ОСОБА_2 , як особі, що її подав.
Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати адвокату ОСОБА_2 ..
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й на підставі ч. 2 ст. 426 КПК України на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7 Стан