Провадження № 1-кп/317/218/2017
Справа № 317/4120/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2017 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002055 від 18.10.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Запорізького районного суду Запорізької області знаходиться кримінальне провадження,внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002055 від 18.10.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відносно обвинуваченого під час досудового розслідування обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому Запорізьким районним судом Запорізької області та Апеляційним судом Запорізької області був продовжений.

Усудовому засіданні 26.12.2017 р. прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи клопотання тим, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу не змінились, ОСОБА_4 може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно дост. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину. Будь-яких даних про зменшення чи нівелювання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування або зміни більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Захисником та обвинуваченим також не надано будь-яких доказів зменшення чи нівелювання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не зазначено відповідних доказів наявності обставин, передбачених ст. 178 КПК України, які могли б бути враховані судом задля зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.

Враховуючи, що підстави для обрання запобіжного заходу, визначені слідчим суддею дотепер не відпали, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 , його особу, відсутність постійного місця проживання, для запобігання ризику, передбаченому ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від суду, вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та необхідним продовжити обвинуваченому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі.

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів включно до 24 лютого 2018 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому його захиснику, прокурору та направити начальнику Запорізького слідчого ізолятора за місцем утримання обвинуваченого.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя ОСОБА_1