АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року відносно ОСОБА_6
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_7
апелянта - ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні подання старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_8 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України.

Рішення суду мотивовано тим, що заявником не надано до суду жодних доказів того, що боржник належним чином повідомлений щодо відкриття виконавчих проваджень та ухилення його від виконання зобов`язань.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову, якою подання старшого державного виконавця Подільського РВДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України задовольнити.
Вважає зазначену ухвалу суду необґрунтованою та незаконною.
Вказує на те, що боржник ОСОБА_6 , усвідомлюючи свій обов`язок щодо виконання вироку та рішення суду, в порушення вимог ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої боржник зобов`язаний утриматись від дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, свідомо не виконує належні до виконання зобов`язання. Розшук боржника органами поліції не дав результатів.

Звертає увагу на те, що державним виконавцем здійснено виконавчі дії відповідно до вимог чинного законодавства України, в межах своїх повноважень без жодних порушень, а тому подання старшого державного виконавця Подільського РВДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про обмеження боржника - ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню, оскільки воно є доведеним та обгрунтованим, відтак права і свободи боржника не порушено.
Порушення матеріального права судом першої інстанції полягає в тому, що суд прийшов до неправильного висновку про те, що державним виконавцем не надано доказів, що боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження та ухиляється його від виконання зобов`язань .
Заслухавши доповідь судді, доводи апелянта ОСОБА_5 та думку прокурора щодо підтримання апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні доводів апеляційної скарги та матеріалів судового провадження, ухвала суду першої інстанції зазначеним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Як убачається із матеріалів судового провадження, 18 грудня 2017 року до Подільського районного суду м. Києва в порядку зведеного виконавчого провадження № 45631011 надійшло подання старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_8 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України.
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні вказаного клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано до суду жодних доказів того, що боржник належним чином повідомлений щодо відкриття виконавчих проваджень та ухилення його від виконання зобов`язань.
Суд першої інстанції, розглянув подання державного виконавця в порядку ст. 539 КПК України, яка регламентує порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку.

Перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, визначені у ст. 537 КПК України, однак серед них питання щодо тимчасового обмеження боржника права на виїзд за межі України не визначено.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України , відповідно до якої фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.
Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК, за змістом якої ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.
Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Суттєво порушивши вимоги кримінального процесуального закону, суд вийшов за межі своїх повноважень, в результаті чого виніс ухвалу, яку слід визнати незаконною. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року про відмову у задоволенні подання старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_8 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-кп/796/729/2018
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1