Єдиний унікальний номер 229/1540/17 Номер провадження 11-кп/775/119/2018

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області кримінальне провадження № 0000065 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 22 серпня 2017 року щодо ОСОБА_6 за ст.ст.263 ч. 1, 263-1 ч.1, 115 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 22 серпня 2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених:

- ч.1 ст.263-1 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки;

- ч.1 ст.263 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки;

- ч.1 ст.115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України покарання за сукупністю злочинів визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

Згідно вироку, наприкінці 2012 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у обвинуваченого ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення вогнепальної зброї.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_6 , в період часу з кінця 2012 року по 2016 рік, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не маючи передбаченого законом дозволу, займався незаконним виготовленням вогнепальної зброї, використовуючи саморобні стволи, ствольні коробки, рукоятки, ударно-спускові механізми, які були наявні у нього вдома.

20 січня 2017 року працівниками Дружківського ВП Краматорського ВП ГУ НП в Донецькій області, під час огляду місця події, в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено: два предмети зовні схожих на дульно-зарядні предмети саморобної конструкції, предмет схожий на дульно-зарядний предмет саморобної конструкції, що складається з рамки та руків`я з деревини коричневого кольору, двох стволів розташованих в горизонтальній площині, предмет зі стволом 63см, який складається з рамки та руків`я в задній частині, руків`я в середній частині з деревини коричневого кольору, ударно спускового механізму та затвору, діаметр ствола 9 мм., які відносяться до категорії вогнепальної зброї, які обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно, незаконно, виготовив за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Після того, як обвинувачений ОСОБА_6 незаконно виготовив вищевказану вогнепальну зброю, у нього виник злочинний умисел, направлений на її незаконне зберігання за місцем свого проживання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в період часу з кінця 2012 року по 2016 рік більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не маючи передбаченого законом дозволу, став незаконно зберігати виготовлену ним вогнепальну зброю разом з бойовими припасами, які він незаконно придбав при невстановлених в ході досудового слідства обставинах.

20 січня 2017 року працівниками Дружківського ВП Краматорського ВП ГУ НП в Донецькій області під час огляду місця події в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено предмети, які відносяться до категорії вогнепальної зброї та бойових припасів, а саме: два предмети зовні схожих на дульно-зарядні предмети саморобної конструкції, предмет схожий на дульно-зарядний предмет саморобної конструкції, що складається з рамки та руків`я з деревини коричневого кольору, двох стволів розташованих в горизонтальній площині, предмет зі стволом 63см, який складається з рамки та руків`я в задній частині, руків`я в середній частині з деревини коричневого кольору, ударно спускового механізму та затвору, діаметр ствола 9 мм., предмет довжиною 548мм, два предмети схожих на патрони калібру 7х62мм з маркуванням на денці «60х84», які обвинувачений ОСОБА_6 незаконно зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу.

Крім того, 19 січня 2017 року приблизно о 21 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_6 знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та зі своїми знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в приміщенні кухні вживав спиртні напої.

В той же день, 19 січня 2017 року приблизно о 23 годині 50 хвилин в ході спільного вживання спиртних напоїв, між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого у обвинуваченого ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 20 січня 2017 року приблизно о 00 годин 05 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання, в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на позбавлення життя іншої людини, суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті та бажаючи їх настання, з метою умисного протиправного спричинення смерті іншій людині, взяв з відсіку стола саморобний пристрій для стрільби, споряджений картеччю та, утримуючи його в правій руці, здійснив один постріл в область розташування життєво важливих органів, а саме в голову потерпілого ОСОБА_9 в область правого ока, спричинивши останньому одне вогнепальне картечне поранення голови з пошкодженням головного мозку, внаслідок чого настала смерть потерпілого ОСОБА_9 .

В результаті умисних противоправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_11 були завдані наступні тілесні ушкодження: одне наскрізне, вогнепальне картечне поранення голови із розтрощенням правого ока, кісток правої очниці і носової порожнини, в які входять кістки основи черепу, м`яких тканин шиї зліва, забоями головного мозку, крововиливами під м`яку мозкову оболонку та в шлуночки головного мозку, набряком головного мозку. Вогнепальне ушкодження утворилося в результаті пострілу із зброї відносно сильного бою, який був споряджений не менше чим двома картечинами. Поранення голови має ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Всі ушкодження прижиттєві та утворилися незадовго до смерті, в один якийсь короткий проміжок часу.

Смерть потерпілого ОСОБА_9 стоїть у прямому причинному зв`язку з отриманими ушкодженнями і настала від одного наскрізного вогнепального картечного поранення голови, що супроводжувалось забоями головного мозку, крововиливами під м`яку мозкову оболонку та в шлуночки головного мозку, набряком головного мозку.

На вказаний вирок суду надійшла апеляційна скарга прокурора в якій він, не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 , не погодився з вироком в частині призначення покарання. Вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що суд, призначаючи покарання ОСОБА_6 не врахував вимог кримінального закону, внаслідок чого останньому призначено покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості. Судом першої інстанції не надано належної оцінки характеру і тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, оскільки останній вчинив умисне вбивство у стані алкогольного сп`яніння із застосуванням вогнепальної зброї, вину у скоєнні вбивства не визнав, не розкаявся. Крім того, суд не звернув увагу на спосіб вбивства, а саме на те, що обвинувачений вчинив вбивство суспільно-небезпечним способом, із застосуванням саморобної вогнепальної зброї, яку заздалегідь виготував та зберігав за місцем проживання. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених:

- ч.1 ст.263-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки;

- ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки;

- ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України покарання за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати вирок в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, обвинуваченого ОСОБА_6 , а також його захисника ОСОБА_7 , які просили залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини по справі, пришов до обґрунтованого висновку про об`єм та доведеність провини обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Фактичні обставини справи та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 ніким не оспорюється, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 4 ч.1ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно зі ст. ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання, призначене судом першої інстанції за ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України повністю відповідає вимогам ст.50,65 КК України, з чим погоджується прокурор, оскільки вимоги апеляційної скарги останнього стосуються лише неправильного призначення покарання за ч.1 ст. 115 КК України.

Колегією суддів вважає, що при призначенні ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 115 КК України судом першої інстанції вимоги ст. ст.50, 65 КК України виконані не в повному обсязі.

Так, апеляційний суд приходить до висновку, що покарання, призначене ОСОБА_6 за ч.1. ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк сім років не відповідає вимогам Закону про кримінальну відповідальність, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини, що підлягають врахуванню при призначенні покарання, а саме: тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, є пенсіонером, страждає хронічним захворюванням, перебуває на диспансерному обліку в медичній частині Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» (т.1 а.с.101), обставину, яка обтяжує покарання, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Однак, покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_6 в межах мінімальної санкції ч.1 ст.115 КК України, є занадто м`яким, з урахуванням обставин вчинення особливо тяжкого злочину та ставлення обвинуваченого до скоєного ним злочину.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду підлягає скасуванню з постановленням нового вироку в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання, колегія суддів, враховує на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, які є найбільшою соціальною цінністю, обставини, характер та спосіб його вчинення, локалізацію тілесних ушкоджень, а саме одне наскрізне, вогнепальне картечне поранення голови із розтрощенням правого ока, кісток правої очниці і носової порожнини, в які входять кістки основи черепу, м`яких тканин шиї зліва, забоями головного мозку, крововиливами під м`яку мозкову оболонку та в шлуночки головного мозку, набряком головного мозку. Також те, що обвинувачений ОСОБА_6 після здійснення пострілу в потерпілого, не вжив жодних заходів, щоб відвернути настання для останнього шкідливих наслідків у вигляді смерті, не намагався надати потерпілому першу медичну допомогу, не викликав швидку допомогу, а продовжив вживати спиртні напої разом зі свідком ОСОБА_12 , поряд з лежавшим на підлозі в кімнаті ОСОБА_9 .

Колегія апеляційного суду при призначенні покарання також враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, є пенсіонером, страждає хронічним захворюванням, перебуває на диспансерному обліку в медичній частині Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» (т.1 а.с.101), обставину, яка обтяжує покарання, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, відсутність пом`якшуючих обставин, та обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до вкрай негативних наслідків, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять ) років.

Саме таке покарання буде відповідати засадам ст. 65 КК України про те, що покарання має бути необхідним та достатнім за вчинення злочину, сприяння виправленню засудженого та запобігання нових злочинів.

В іншій частині вирок суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Дружківського міського суду Донецької області від 22 серпня 2017 року стосовно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_6 покарання:

- за ч.1 ст.263-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч.1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України покарання за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення. На вирок може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії вироку.

Судді