Провадження №1-кс/127/8745/17
28 вересня 2017 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -
Досудовим розслідуванням, установлено, що 12.05.2015 інженером по лісокористуванню ВОКСЛП «Віноблагроліс» ОСОБА_4 виготовлено лісорубний квиток № 192, серії 02 ЛКБ № 364605 про здійснення рубки деревини вздовж автомобільної дороги С - 02-01-37 «Шипинки ст. Копай Мар`янівка» смуга відводу км 1+580 км 2+360 (права сторона).
Також, у стрічці лісорубного квитка № 192 від 12.05.2015 «рубати в рахунок» ОСОБА_4 зазначено відомості «у відповідності до заходів формування і оздоровлення лісів відповідно до завдань 2015 року», що суперечить вимогам п. 54 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 724 «Про затвердження Правил поліпшення якісного складу лісів», згідно якої, лісові ділянки для проведення рубок формування і оздоровлення лісів виділяються відповідно до інструкції з відведення і таксації лісосік у лісах, що затверджуються Мінагрополітики за поданням Держлісагенства, погодженим з Мінприроди.
У свою чергу, «Методичні вказівки з відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини і лісах Державного агентства лісових ресурсів України», що затверджені наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 21.01.2013 № 9 не поширюються на постійних лісокористувачів комунальної власності, в даному випадку ВОКСЛП «Віноблагроліс».
Також відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 «Про врегулювання питання щодо спеціального використання лісових ресурсів» лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держлісагентства на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки.
Згідно ст. 17 Лісового кодексу України у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.
У відповідності до вимог ч. ч. 1, ст. 43 Лісового кодексу України розрахункова лісосіка щорічна науково-обґрунтована норма заготівлі деревини в порядку рубок головного користування, яка затверджується для кожного власника, постійного користувача лісів окремо за групами порід, виходячи з принципів безперервності та невиснажливості використання лісових ресурсів. Розрахункова лісосіка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.
Статтею 69 вказаного Кодексу передбачено, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом лісорубним квитком або лісовим квитком, що видається безоплатно органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства. Форми спеціальних дозволів і порядок їх видачі затверджуються Кабінетом Міністрів України.
При цьому, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що частина вищезазначених лісових насаджень відноситься до захисної смуги автодороги С - 02-01-37 «Шипинки ст. Копай Мар`янівка» смуга відводу км 1+580 км 2+360, що перебуває на балансі ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» ДП «Вінницький облавтодор» філія «Жмеринський райавтодор», а інша частина до земель запасу Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області, незаконно надала ПАТ «Вінниччина» дозвіл на проведення порубки вищезазначених лісових насаджень за наступних обставин.
Так, 12.06.2015 ОСОБА_5 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті, розташованому за адресою: м. Вінниця, вул. С. Зулінського буд. 9, зловживаючи своїм службовим становищем, в порушення вищезазначених норм законодавства, якими регулюється порядок здійснення господарської діяльності у сфері лісового господарства, умисно, всупереч інтересам служби, усвідомлюючи настання тяжких наслідків, та достовірно знаючи, що лісорубний квиток № 192 від 12.05.2015 серії 02 ЛКБ № 364605 складено незаконно, оскільки в ньому містяться неправдиві відомості щодо власника лісів або постійного лісокористувача, а саме ПАТ «Вінниччина», незаконно засвідчила його власним підписом.
У подальшому, лісорубний квиток № 192 від 12.05.2015 серії 02 ЛКБ № 364605, засвідчений ОСОБА_5 для виконання направлено до ПАТ «Вінниччина», на підставі якого працівниками вказаного товариства проведено незаконну порубку дерев на території Копайгородської сільської ради Барського району Вінницької області, вздовж автомобільної дороги С - 02-01-37 «Шипинки ст. Копай Мар`янівна» смуга відводу км 1+580 км 2+360(права сторона).
В результаті чого, незаконно вирубану деревину ПАТ «Вінниччина» використано для власних потреб у виробничій діяльності.
Тому слідчий просить накласти арешт на вказане майно.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку слідчого, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
За відсутності клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання слідчого, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.
Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про накладення арешту, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Згідно ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Згідно п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 131, 132, 170-172 КПК України, суд,-
Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до апеляційного суду Вінницької області.
Слідчий суддя/підпис/
Суддя / ОСОБА_1 /
Секретар / ОСОБА_2 /