Справа №577/1922/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/75/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 липня 2017 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області Конотопського району с. Підлипне, мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 27.02.2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 12.04.2016 року по відбуттю строку покарання.

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшли апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , в яких:

- обвинувачений ОСОБА_7 , вважаючи призначене міськрайонним судом покарання суворим, просить переглянути матеріали кримінального провадження, та призначити більш м`яке покарання.

- прокурор просить вирок міськрайонного суду відносно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді 6 років позбавлення волі. Крім того, прокурор просила дослідити характеризуючи особу обвинуваченого дані.

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора та вважає їх необґрунтованими.

Потерпілий ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , вважав її такою, що задоволенню не підлягає, підтримав доводи апеляційної скарги прокурора та просив її задовольнити.

В подальшому в порядку ст. 403 КПК України прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 відмовилась від поданої нею апеляційної скарги.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Змінено ОСОБА_7 міру запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, взято його під варту в залі суду і строк відбуття покарання рахувати з 11.07.2017 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування збитків 32116 грн. 95 коп.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави понесені процесуальні витрати загальною сумою 9577 грн. 55 коп.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що:

- злочини було вчинено ним внаслідок обставин, що сталися після його повернення з місць позбавлення волі, а саме, смерть матері, хвороба вітчима;

- працівниками поліції у нього було вилучено особисті документи, що унеможливило, в подальшому, його працевлаштування;

- суд не врахував його явку з повинною, а також те, що він співпрацював з працівниками поліції, показав де знаходяться викрадені речі, які були вилучені і повернуті потерпілим, при цьому вказує на те, що за вироком суду з нього на користь потерпілого ОСОБА_10 було стягнуто 32116 грн. 95 коп., в той час як більшу частину викраденого майна на суму 20000 грн. було повернуто останньому.

Як визнав доведеним суд першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 , 23.11.2016 року в період часу з 00:20 год. до 08:00 год., шляхом пошкодження металевої решітки на вікні та віджиму метало-пластикової рами таємно проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_2 , звідки викрав належне потерпілій ОСОБА_11 майно, чим спричинив останній збитків на загальну суму 6583 грн. 53 коп.

Крім того, 14.02.2017 року в період часу з 00:20 год. до 10:00 год. ОСОБА_7 шляхом підбору ключа таємно проник до гаражного приміщення № НОМЕР_1 в Кооперативі гаражів № НОМЕР_2 , розташованого по АДРЕСА_3 , звідки викрав належне потерпілому ОСОБА_9 майно, спричинивши останньому шкоду на загальну суму 24717 грн.

Крім того, 07.03.2017 року в період часу з 01:00 до 07:30 год. ОСОБА_7 , шляхом пошкодження навісного замка з металевої решітки, яка була встановлена на балконі першого поверху, та подальшого віджиму металево-пластикових дверей, таємно проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого по АДРЕСА_4 , звідки викрав належне потерпілій ОСОБА_12 майно, спричинивши останній матеріальних збитків на загальну суму 25082 грн.

Крім того, 30.03.2017 року в період часу з 00:00 год. до 07:30 год. ОСОБА_7 шляхом пошкодження навісного замка на металевій решітці та віджиму метало-пластикових вхідних дверей таємно проник до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого по АДРЕСА_4 , звідки викрав належне потерпілому ОСОБА_10 майно, спричинивши останньому матеріальні збитки на загальну суму 32116 грн. 95 коп.

Крім того, 26.03.2017 року в період часу з 00:00 год. до 08:00 год. ОСОБА_7 шляхом пошкодження металевої решітки, що була встановлена на вікні першого поверху та пошкодження дерев`яного вікна, проник до приміщення «Універмагу», розташованого на АДРЕСА_5 , де з торгівельного відділу з продажу та ремонту мобільних телефонів таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_13 майно спричинивши останньому матеріальні збитки на загальну суму 2041 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив вирок міськрайонного суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з наданих матеріалів, дане кримінальне провадження розглядалось відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, і доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3 ст.185 КК України є вірною та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 в частині незгоди з вироком суду щодо призначеного покарання, то колегія суддів зазначає наступне.

Санкцією ч. 3 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень ст.ст.66, 67 КК України. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, при цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Перевіркою колегією суддів матеріалів кримінального провадження встановлено, що вимоги вищезазначеного закону судом першої інстанції виконані.

Зокрема, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, висновок органу пробації щодо існування високої ймовірність вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, що знайшло своє відображення у вироку. Крім того, судом встановлено обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочину.

Тобто, судом було належним чином враховано всі обставини кримінального провадження, у тому числі й ті, на які посилається апелянт у своїй апеляційній скарзі, а тому, суд дійшов правильного висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої йому статті.

При цьому, колегія суддів, звертає увагу і на поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 під час судового провадження по даному кримінальному провадженню, а саме те, що він без поважних причин не з`являвся в судові засідання, у зв`язку з чим було постановлено рішення про застосування до ОСОБА_7 приводу (т. 5 а.п.48), порушив умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (т. 5 а.п.88), а також на обставини вчинення зазначених злочинів, що будучи неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняті та не погашені судимості, що вбачається з вимоги про судимість (т. 4 а.п. 66), протягом незначного часу після звільнення з місць позбавлення волі, останній належних висновків для себе не зробив, і знову вчинив інкримінований злочин, а тому призначення остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 роки, у даному випадку, до обвинуваченого є виправданим.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про те, що злочини було вчинено ним внаслідок обставин, що сталися після його повернення з місць позбавлення волі, а саме, смерть матері, хвороба вітчима, а також, що працівниками поліції у нього було вилучено особисті документи, що унеможливило, в подальшому, його працевлаштування, то колегія суддів не може прийняти до уваги при винесенні даної ухвали, як такі, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і як такі, що в цілому не впливають на правильність висновків суду першої інстанції щодо визначення міри покарання, оскільки такі життєві обставини ніяким чином не перешкодили ОСОБА_7 після звільнення з місць позбавлення волі вчинити повторно ряд крадіжок

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, у зв`язку з чим вважати його надто суворим, за доводами апеляційної скарги обвинуваченого, підстав не вбачається.

Законних підстав для призначення більш м`якого покарання, як про це просив обвинувачений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі, апеляційним судом встановлено не було.

Крім того, доводи апеляційної скарги про безпідставне задоволення судом цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 , колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження, а саме, звукозаписом судового засідання від 10.07.2017 року з якого вбачається, що з заявленою потерпілим ОСОБА_10 сумою завданої йому матеріальної шкоди у розмірі 32 116 грн. 95 коп. обвинувачений ОСОБА_7 погодився і цивільний позов визнав в повному обсязі. Вказані обставини також підтверджуються і відповідною розпискою обвинуваченого наявною в матеріалах провадження(т.5 а.с.59)

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що дійсно, більша половина викраденого майну у потерпілого ОСОБА_10 була повернута, і згідно переліку викраденого, яке в подальшому було виявлено, це були зокрема шоколад, цигарки,вафлі, цукерки, кава в стіках, чай, ковбаса, а також світодіодні ліхтарики, розкладні ножі, годинники, білизна. Як вбачається з матеріалів провадження і було підтверджено в ході апеляційного розгляду все викрадене ОСОБА_7 переніс до сараю, де зберігав, і де вподальшому воно було виявлено та вилучено працівниками поліції. Отже, продукти харчування та інші речі зберігалися в сараї, тобто в неналежних умовах. І при цьому, потерпілий ОСОБА_10 , як на основну підставу задоволення його позову вказував, що викрадений товар не придатний до реалізації. За таких обставин колегія суддів вважає цілком справедливим рішення суду першої інстанції щодо повного задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 , не зважаючи на ті обставини, що майже все викрадене було вподальшому виявлене та повернуте потерпілому під сохранну розписку.

За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу обвинуваченого такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.07.2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту отримання копії ухвали апеляційного суду.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.