Провадження № 11-кп/792/764/16
Категорія: ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358,
ч. 4 ст. 358 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження №0000391 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 22 вересня 2016 року,

у с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 22 вересня 2016 року

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кам`янця-Подільського, жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, пенсіонерка, несудима,

визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених:

-ч.1 ст.358 КК України (епізод від 03 листопада 2011 року) та звільнено її від покарання на підставі ч.5 ст.74, п.2 ч.1 ст.49 КК України;

-ч.1 ст.358 КК України (епізод від 08 листопада 2011 року) та звільнено її від покарання на підставі ч.5 ст.74, п.2 ч.1 ст. 49 КК України;

-ч.1 ст.358 КК України (епізод від 17 листопада 2011 року) та звільнено її від покарання на підставі ч.5 ст.74, п.2 ч.1 ст.49 КК України;

-ч.4 ст.358 КК України та звільнено її від покарання на підставі ч.5 ст.74, п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Судом вирішено питання про судові витрати та речові докази.

За вироком суду, 03 листопада 2011 року обвинувачена ОСОБА_7 , достовірно знаючи про рішення загальних зборів КП Хмельницький завод «Полімер» від 29 листопада 2006 року щодо ліквідації підприємства, усвідомлюючи, що вона не є одноособовим власником чи співвласником КП Хмельницький завод «Полімер», діючи умисно, в невстановленому місці, з метою подальшого використання, за допомогою комп`ютера та лазерного принтера виготовила офіційний документ протокол загальних зборів співвласників КП Хмельницький завод «Полімер» №1 від 03 листопада 2011 року та внесла до нього завідомо неправдиві відомості про те, що вона є одноособовим власником цього підприємства. На підставі цього вона, нібито як одноособовий власник, прийняла рішення про відміну рішення загальних зборів співвласників КП Хмельницький завод «Полімер» від 29 листопада 2006 року щодо ліквідації підприємства та про вилучення запису про припинення його державної реєстрації, про що зазначила в цьому ж протоколі. Після цього скріпила даний протокол своїм підписом, як голова зборів співвласників, та завірила мастиковою печаткою даного підприємства.

08 листопада 2011 року обвинувачена ОСОБА_7 умисно, у невстановленому місці, з метою його подальшого використання, за допомогою комп`ютера та лазерного принтера виготовила офіційний документ протокол загальних зборів співвласників КП Хмельницький завод «Полімер» № 2 від 08 листопада 2011 року, в якому зазначила завідомо неправдиву інформацію, що тільки вона є одноособовим власником КП Хмельницький завод «Полімер» та приймає, як одноособовий власник, рішення про включення до складу співвласників ОСОБА_9 . Даний протокол обвинувачена ОСОБА_7 особисто підписала, як голова зборів, і скріпила мастиковою печаткою підприємства.

17 листопада 2011 року, обвинувачена ОСОБА_7 умисно, в невстановленому місці, з метою його подальшого використання ОСОБА_9 , який не був обізнаний про його фіктивність, за допомогою комп`ютера та лазерного принтера виготовила офіційний документ протокол загальних зборів співвласників КП Хмельницький завод «Полімер» № 3 від 17 листопада 2011 року, в якому зазначила завідомо неправдиву інформацію, що на зборах присутні вона і ОСОБА_9 , тобто 100 % співвласників майна заводу та зазначила про те, що вона виходить з числа співвласників КП Хмельницький завод «Полімер», особисто підписала його і скріпила мастиковою печаткою заводу.

Крім цього, 03 листопада 2011 року обвинувачена ОСОБА_7 на підставі підробленого протоколу загальних зборів співвласників КП Хмельницький завод «Полімер» № 1 від 03 листопада 2011 року підготувала і направила лист державному реєстратору виконавчого комітету Хмельницької міської ради ОСОБА_10 , в якому зазначила необхідність вилучення з державного реєстру запису про припинення державної реєстрації КП Хмельницький завод «Полімер» № 1 від 03 листопада 2011 року, до якого додала підроблений протокол загальних зборів співвласників КП Хмельницький завод «Полімер» № 1 від 03 листопада 2011 року, тим самим використавши завідомо підроблений документ.

Також 08 листопада 2011 року обвинувачена ОСОБА_7 подала державному реєстратору виконавчого комітету Хмельницької міської ради разом з реєстраційною карткою завідомо підроблений протокол загальних зборів співвласників КП Хмельницький завод «Полімер» № 2 від 08 листопада 2011 року для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи КП Хмельницький завод «Полімер», тим самим використавши завідомо підроблений документ.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , уважаючи вирок суду незаконним та необґрунтованим, просив його скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати невинуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України.

Вказував на невідповідність обвинувального акта щодо ОСОБА_7 вимогам КПК України, зокрема що він за своїм змістом є повідомленням про підозру, оскільки остання в ньому зазначена як підозрювана (аркуш 1), а не обвинувачена; відсутнє обґрунтування правової кваліфікації в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України та формулювання обвинувачення, а саме: події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість, форма вини, мотив і мета; вид і розмір шкоди, завданої злочином; обставини, які впливають на ступінь тяжкості злочину.

Крім того, в порушення вимог ст.ст.109, 291 КПК України у долученому до обвинувального акта реєстрі матеріалів досудового розслідування вказана лише дата вчинення процесуальних дій без зазначення часу, відсутня дата та час завершення досудового розслідування, а також того, хто безпосередньо склав обвинувальний акт.

Стверджував, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 про умисне підроблення нею протоколів зборів співвласників КП Хмельницький завод «Полімер» не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та жодними доказами не підтверджується. Зазначав, що судом не встановлено місце та мотиви вчинення нею злочинів.

Уважав, що дії ОСОБА_7 , хоч і містять ознаки злочинів за ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, але через малозначність не становлять суспільної небезпеки, оскільки ними не заподіяна та не могла бути заподіяна істотна шкоди фізичній, юридичній особі, суспільству або державі.

На переконання апелянта, судом не було дотримано вимоги КК України та КПК України про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора проти апеляційної скарги; вивчивши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у підробленні документів та їх використанні за обставин, викладених у вироку, ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про невідповідність обвинувального акта щодо ОСОБА_7 вимогам ст.ст.109, 291 КПК України є непереконливими та на увагу не заслуговують.

Обвинувачена ОСОБА_7 в місцевому суді вину у вчиненні злочину не визнала та відмовилась від дачі показань.

ЇЇ винуватість у скоєних злочинах підтверджена сукупністю досліджених у судовому засіданні та детально викладених у вироку доказах.

Так, свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 вказували, що в 2006-2007 роках відбулися загальні збори співвласників заводу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які прийняли рішення про ліквідацію підприємства, розподіл коштів між співвласниками та про вихід усіх власників з числа співвласників. У подальшому майно підприємства було продане і усім співвласникам виплачена їх частка, а працівники звільнені у зв`язку з ліквідацією підприємства.

Ці обставини об`єктивно підтверджені письмовими доказами: статутом Хмельницького колективного підприємства завод «Полімер», затвердженого 02 березня 1994 року загальними зборами орендарів Хмельницького заводу «Полімер»; наказами по КП завод «Полімер», виданими з січня по грудень 2007 року; протоколом №4 загальних зборів співвласників КП Хмельницького заводу «Полімер» від 20 серпня 2007 року; рухом коштів по рахунках КП Хмельницький завод «Полімер» у ПАТ «Укрсоцбанк» за 2007-2008 роки.

Згідно постанови загальних зборів співвласників КП Хмельницького заводу «Полімер» від 29 листопада 2006 року обрано ліквідаційну комісію підприємства, до складу якої увійшла ОСОБА_7 .

Відповідно до договорів-підряду, укладених між Хмельницьким КП завод «Полімер» в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_7 з членами ліквідаційної комісії ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_15 , останні зобов`язувались виконувати функції по закриттю КП заводу «Полімер».

Свідок ОСОБА_9 в місцевому суді також показав, що повна ліквідація підприємства не відбулася, бо за підприємством рахувались борги до державних фондів. Він викупив більшість майна заводу та хотів відновити його роботу. ОСОБА_7 як голова ліквідаційної комісії мала право підпису. Тому на підставі протоколів, виготовлених нею, її було виведено з числа співвласників, а його введено. Про будь-які збори співвласників 03 листопада 2011 року, які б цьому передували, йому невідомо. Останні збори співвласників, про які йому відомо, відбулись у 2007 році, де було прийнято рішення про ліквідацію заводу.

Свідок ОСОБА_10 підтвердила, що у 2011 році у відділ державної реєстрації юридичних осіб ОСОБА_7 особисто приносила протоколи зборів засновників заводу «Полімер» та заяву про вилучення з реєстру запису про припинення юридичної особи заводу «Полімер».

Відповідно до висновку експерта №125п від 01 липня 2015 року підпис у протоколах №№ 1 та 2 загальних зборів співвласників КП заводу «Полімер» від 03 та 08 листопада 2011 року відповідно та у листі державному реєстратору від 03 листопада 2011 року у графі «голова зборів» від імені голови зборів ОСОБА_7 виконаний ОСОБА_7 .

Згідно з висновком експерта №159п від 29 липня 2016 року підписи у Реєстраційній картці на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи №4183 від 08 листопада 2011 року у графах «Сторінку заповнив» виконано ОСОБА_7 .

За таких обставин твердження захисника ОСОБА_8 про недоведеність вини ОСОБА_7 є надуманими та спростовуються наведеними вище доказами.

Крім того, посилання захисту про відсутність у цьому кримінальному провадженні потерпілих та заподіяння будь-якої матеріальної шкоди, не може братися до уваги, оскільки підроблення офіційних документів та їх використання є формальними складами злочинів, а тому для кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.ч.1, 4 ст.358 КК України достатньо вчинення нею дій, передбачених диспозиціями цих статей.

За законом ці злочини віднесено до злочинів проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян. Тому відповідно до ч.2 ст.11 КК України уважати, що вони через малозначність діяння не містять суспільної небезпеки або вона є мізерною, колегія суддів підстав не вбачає.

Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, в тому числі пояснення обвинуваченої, показання свідків, письмові докази, висновки експертів, суд дав їм належну оцінку і дійшов переконливого висновку про винуватість обвинуваченої у підробленні іншого офіційного документа, який видається та посвідчується підприємством, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, а також у використанні завідомо підробленого документа та правильно кваліфікував її дії за ч.1 та ч.4 ст.358 КК України.

Обґрунтовано судом звільнено ОСОБА_7 відповідно до п.2 ч.1 ст.74 КК України від покарання на підставі ст.49 КК України.

Процесуальних порушень при звільненні ОСОБА_7 від покарання на підставі ст.49 КК України, на що посилається апелянт, судом не допущено.

Оскільки ОСОБА_7 звільнена судом від покарання, то вчинення нею підроблення офіційних документів відповідно до вимог ч.4 ст.32 КК України повторності не утворює, а тому судом правильно перекваліфіковані її дії за епізодами підроблення рішень загальних зборів співвласників №2 від 08 листопада 2011 року та №3 від 17 листопада 2011 року з ч.3 ст.358 КК України, як підроблення офіційних документів, вчинених повторно, на ч.1 ст.358 КК України.

За таких обставин підстав для зміни чи скасування вироку суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду ОСОБА_2