Справа № 639/1308/17
1-кп/639/256/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2017 року м.Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 07.07.2008р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 25.03.2011р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання 19.03.2013 року, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, суд,
встановив:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисних злочинів, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив корисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.
ОСОБА_4 , 25 січня 2017 року, приблизно о 04 годині, перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , помітив через паркан, що двері гаражу, розташованого на території вказаного домоволодіння, належного раніше йому незнайомому ОСОБА_5 , не зачинені.
В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого чужого майна, яке знаходилося в гаражі.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , упевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисних мотивів, переліз через паркан, яким обгороджена територія домоволодіння, проник через відкриті вхідні двері до гаражу, де знаходився автомобіль «Toyota Corolla», д/н НОМЕР_1 , після чого через бокове вікно, відкрив двері автомобіля з боку водія, та з бардачку автомобіля таємно заволодів барсеткою «Luxon studio» розміром 20 на 30 см, вартістю згідно з висновком експертизи №1346 від 13.02.2017р. - 300 гривень, всередині якої знаходились кредитні картки - одна «Приватбанку», дві «Ощадбанку», після чого, звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на свій розсуд.
Крім того ОСОБА_4 , 25 січня 2017 року, приблизно о 04 годині, в ході скоєння ним крадіжки барсетки «Luxon studio», належної раніше йому незнайомому ОСОБА_5 , з приміщення гаражу, розташованого на огородженій території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , помітив у барсетці 3 кредитні банківські картки, одна «Приватбанку» та дві «Ощадбанку».
В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення офіційних документів, якими є одна картка «Приватбанку» та дві картки «Ощадбанку», видані на ім`я ОСОБА_5 , для подальшого зняття з банківських рахунків грошових коштів.
Таким чином ОСОБА_4 викрав офіційні документи, якими є: кредитна картка «Приватбанку» № НОМЕР_2 ; кредитна картка «Ощадбанку» № НОМЕР_3 та кредитна картка «Ощадбанку», номер якої в ході досудового розслідування не встановлений, які є належним чином оформленими офіційними документами та матеріальними носіями, після чого звернувши на свою користь викрадені банківські картки, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ними на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України визнав повністю, щиро покаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, розміром судових витрат на проведення експертних досліджень по справі та пояснив суду, що 25 січня 2017 року він, рано вранці, перебуваючи поблизу одного з домоволодінь по вул. Торгівельній в м. Харкові, помітив через паркан, що двері гаражу, розташованого на території будинку, не зачинені.
Він переліз через паркан, через відкриті вхідні двері потрапив до гаражу, де знаходився автомобіль, двері якого були відкриті, після чого з бардачку авто забрав барсетку, всередині якої знаходилися документи і кредитні картки - одна «Приватбанку», дві «Ощадбанку» та пішов звідти.
Пізніше в той же день, він прийшов до банкомату біля магазину «АТБ», почергово використовував кредитні картки, підібрав за допомогою документів власника, пін код, але на рахунках було менше п`яти гривень, які він не зняв.
Проходячи повз будинку, з території якого він вчинив крадіжку, закинув у гараж документи власника, кредитні картки також викинув, барсетку залишив собі, пізніше її вилучили співпрацівники поліції.
Провину визнає в повному обсягу, у скоєному щиро кається, злочин скоїв через скрутне матеріальне становище, оскільки не може знайти роботу.
На теперішній час він вживає заходів щодо офіційного працевлаштування, просить суд не призначати суворе покарання.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. До обвинуваченого будь яких претензій не має.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів по справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви потерпілого про розгляд справи за його відсутності, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження в частині даних, які характеризують особу обвинуваченого, щодо судових витрат і долі речових доказів, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин суд вважає провину ОСОБА_4 повністю доведеною і кваліфікує його дії:
за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, із проникненням у сховище та за ч. 1 ст. 357 КК України, яктаємне викрадення офіційних документів.
Пом`якшуючими покарання обставинами відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, на підставі ст. 66 КК України, визнає його щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, як на стадії досудового так і судового слідства.
Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він, із середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце мешкання та реєстрації в м. Харкові, за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше судимий: 07.07.2008р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 25.03.2011р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання 19.03.2013 року, судимість не погашена у встановленому законом порядку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відносяться до тяжкого та середньої тяжкості кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 повинен нести покарання пов`язане з позбавленням волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину, із призначенням остаточного покарання за сукупністю злочинів, відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
З урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , враховуючи дані про його особу, відсутність будь яких претензій до обвинуваченого з боку потерпілого, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
В ході досудового та судового слідства відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання:
за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
за ч.1 ст.357 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч.2 ст.76 КК України, встановити ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази по справі:
-одяг: куртку сірого кольору, штани чорного кольору, кофту синього кольору, які знаходяться у КЗРД Новобаварського ВП ГУ НП України в Харківській області (квитанція 236А від 03.02.2017р.) повернути власнику ОСОБА_4 ;
-2 ДВД диска із відеозаписами зберігати в матеріалах справи;
-шкіряну барсетку чорного кольору, яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , повернути останньому як законному власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1