УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" березня 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю сторін провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання,
в с т а н о в и в:
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 скаргу підтримав, просив її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 проти клопотання заперечував, посилаючись на його необґрунтованість.
Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України.
Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк.
19.01.2017 року адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про виклик для допиту та роз`яснення висновку судової авторознавчої експертизи № 2395 від 22.04.2016 року та висновку додаткової судової авторознавчої експертизи № 8029 від 26.08.2016 року експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. Засл. Професора Бокаріуса- ОСОБА_6 ; допит проводити за участі захисника підозрюваного з метою реалізації права на постановку запитань експерту.
Слідчим в ОВС слідчої групи слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_7 було винесено постанову від 23.01.2017 р. про відмову в задоволенні клопотання, мотивуючи постанову тим, що вивченням доводів клопотання не встановлено даних, які можуть свідчити про те, що допит експерта надасть можливість встановити нові обставини, що мають значення для справи та підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та стороні захисту процесуальним законом надано право самостійно збирати докази без участі сторони обвинувачення, в тому числі надавати висновки експерта.
Так, відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Положеннями ст. 93 КПК України визначається, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
При цьому, докази повинні бути належними та допустимими(ст. 92 КПК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість скарги на постанову слідчого від 23.01.2017 року з огляду на об`єктивність мотивування постанови та її відповідність діючому процесуальному законодавству України, тому у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 220,303, 306-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.
Слідчий суддя ОСОБА_1