Номер провадження: 11-сс/785/122/17
Номер справи місцевого суду: 506/28/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.01.2017 року м. Одеса
Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 19.01.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_9 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000014 від 14.01.2017 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченихч.2 ст.15, п.п. 1, 2, 5 ч.2 ст.115 КК України, -

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого першим заступником керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюта застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арештувідносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федосіївка,Красноокнянського району, Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, маючого неповнолітню доньку 2012 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000014 від 14.01.2017 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.15, п.п. 1, 2, 5 ч.2 ст.115 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 13.01.2017 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, перебуваючи у своєму домоволодінні, розташованому за адресою: Одеська область, Окнянський район, с. Федосіївка, в якому також знаходились його дружина - ОСОБА_12 та двоє неповнолітніх дітей - син ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донька ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході побутової сварки з дружиною на ґрунті ревнощів, реалізуючи злочинний намір, направлений на вбивство останньої та двох малолітніх дітей способом, небезпечним для життя багатьох осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, заніс у будинок пластикову каністру об`ємом 5 літрів, в якій знаходилось приблизно 3 літри бензину, усвідомлюючи, що бензин є легкозаймистою та вибухонебезпечною речовиною, розраховуючи на те, що концентровані пари бензину потраплять у твердопаливну піч, що призведе до неминучого займання, умисно розлив бензин в одній з кімнат, після чого вибіг з будинку з метою уникнення отримання опіків. Після залишення ОСОБА_8 будинку, внаслідок займання парів бензину стався вибух, в ході якого його дружина та двоє малолітніх дітей отримали численні термічні опіки тіла 1-3 ступенів, а саме: ОСОБА_12 отримала опіки 65% тіла, малолітній ОСОБА_13 - 75% тіла та малолітня ОСОБА_14 - 40% тіла.

Таким чином ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство двох і більше осіб, в тому числі малолітніх дітей, вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

18.01.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.п. 1, 2, 5 ч.2 ст.115 КК України.

Цього ж дняслідчий звернувся до Красноокнянського районного суду Одеської області з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра стосовно ОСОБА_8 у вчиненні особливо тяжкого злочину, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, та запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Ухвалою слідчого судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 19.01.2017 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого та до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 16.03.2017 року. Ухвала мотивована тим, що в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 , однак не підтверджена жодними доказами наявність заявлених у клопотанні ризиків та не доведена неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а сама лише ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не врахував характер та ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого обґрунтовано ОСОБА_15 , та покарання, яке загрожує останньому в разі визнання його винним, відсутність у нього постійного місця роботи, можливість впливати на потерпілих та свідків, які є його близькими родичами та сусідами, може знищити, сховати або спотворити речові докази, оскільки суд фактично залишає його на місці вчинення злочину, може перешкоджати експертам у проведенні призначеної пожежно-технічної експертизи, у зв`язку з чим запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити оскаржувану ухвалу без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.2 ст.294 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

З матеріалів провадження вбачається, що про постановленні ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону та Конвенції.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що слідчий та прокурор не довели наявність заявлених у клопотанні ризиків та неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, посилаючись на недостатність письмових доказів у матеріалах, доданих до клопотання, вказуючи, що самої лише обґрунтованості підозри недостатньо для застосування до ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу.

Разом з цим слідчий суддя не врахував та невірно розтлумачив обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей.

Поза увагою слідчого судді залишилось те, що ОСОБА_8 , на даній стадії досудового розслідування, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі.

Міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_8 у місці його проживання також була переоцінена слідчим суддею, оскільки наявність у нього постійного місця проживання та батька на утриманні, з урахуванням обставин вчинення інкримінованого йому злочину та покарання, що загрожує йому, не виключає можливість ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування.

Не взяв до уваги слідчий суддя також слушні доводи прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, які є його родичами та сусідами.

Слідчий суддя не врахував обставин, характеру та наслідків злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 . Так, внаслідок вибуху бензину в будинку опіки була спричинена значна шкода здоров`ю трьох осіб, двоє з яких є малолітніми дітьми.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор повідомив, що на момент розгляду апеляційної скарги двоє потерпілих: дружина підозрюваного - ОСОБА_12 та його малолітній син - ОСОБА_13 , в результаті отриманих травм,померли в медичному закладі в м. Києві. Ці обставини не заперечували підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник.

Вищевикладене свідчить про те, що злочином були спричинені особливо тяжкі наслідки у вигляді загибелі двох осіб, в тому числі малолітньої дитини, а ці обставини не були відомі слідчому судді при ухваленні оскаржуваного рішення.

Апеляційний суд вважає, що при таких обставинах, суттєво збільшився ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

На підставі викладеного апеляційний суд доходить висновку про те, що матеріалами провадження та показаннями підозрюваного ОСОБА_8 , на даній стадії досудового розслідування, підтверджується наявністьризиків, зазначених у клопотанні слідчого.

З урахуванням характеру, ступеню тяжкості та наслідків інкримінованого ОСОБА_8 злочину, покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винним, віку та стану здоров`я підозрюваного, апеляційний суд вважає, що необхідним і достатнім для запобігання доведеним ризикам є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за рішенням суду, суд, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а тому вважає за можливе та необхідне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням положень п.2 ч.4 ст.183 КПК України та враховуючи, що вчинений ОСОБА_8 злочин спричинив загибель двох людей, апеляційний суд вважає за необхідне не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 19.01.2017 рокупро застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000014 від 14.01.2017 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.15, п.п. 1, 2, 5 ч.2 ст.115 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника начальника СВ Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_16 , погодженого першим заступником керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартоюв межах строків досудового розслідування, а саме - до 17 березня 2017 року.

Строк дії ухвали обчислюється з моменту його фактичного затримання тазакінчується17 березня 2017 року.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі судового засідання та доставити до Одеської установи виконання покарань №21.

Виконання ухвали в частині доставки ОСОБА_8 до ОУВП №21 покласти на прокурора.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити до ОУВП №21.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4