Дата документу Справа № 331/8229/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/545/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/8229/16-кСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 125 ч.2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003982 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 листопада 2016 року за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.
Міра запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_8 не обиралась.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 8 530 (вісім тисяч п`ятсот тридцять) гривень.
Згідно з вироком, 20 листопада 2016 року, приблизно о 02 годині 50 хв., ОСОБА_8 , маючи умисел на спричинення легкого тілесного ушкодження, знаходячись у приміщенні розважального центру «Капіталіст», розташованому по пр. Соборному, буд. №92 в м. Запоріжжя, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків із раніше не знайомим ОСОБА_7 , умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичного експерта № 4552 від 21.11.2016 р. було спричинено тілесні ушкодження, а саме: травматичне видалення 1 зубу верхньої щелепи зправа, травматичний підвивих 1 зуба верхньої щелепи зліва, крововилив та рана на слизовій оболонці нижньої губи, які у сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили незначну стійку втрату працездатності, менше ніж 10 %.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 вважає що судом першої інстанції не було враховано ступінь страждань, завданих кримінальним правопорушенням, не враховано вимог розумності та справедливості і помилково відмовлено в стягненні частини відшкодування завданої моральної шкоди. Просить змінити вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 в частині стягнення на його користь відшкодування завданої моральної та матеріальної шкоди. Цивільний позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_8 на його користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 16 530 гривень, та відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 15 000 гривень, а загалом 31 530 гривень.

Заслухавши доповідача, прокурора, потерпілого, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які висловили заперечення вимогам апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, кваліфікації дій ОСОБА_8 та призначеного останньому покарання в апеляційній скарзі потерпілим, а також ніким з учасників процесу не оспорюються, тому апеляційним судом не перевіряються.

За встановлених фактичних обставин справи, суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило незначну втрату працездатності.
Апеляційний суд погоджується з міркуванням апелянта про явну несправедливість щодо стягнутої з ОСОБА_8 на користь потерпілого суми матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст.ст.127, 128, 129 КПК України обов`язок відшкодування матеріальної та моральної шкоди вироком покладається на підозрюваного, обвинуваченого або на фізичну чи юридичну особу, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що всі понесені потерпілим витрати є вмотивованими і такими, що перебувають у причиново - наслідковому зв`язку із вчиненим щодо нього кримінальним правопорушенням, тому розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, має бути збільшений.

Як вбачається з матеріалів провадження, та пояснень потерпілого ОСОБА_7 , останній витратив на тимчасове відновлення втраченого зуба 2 730 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями. Вартість пошкодженого светра складала 800 грн., протезування зубів складає 13 000 грн., що підтверджується довідкою головного лікаря ПП «СП «Рафаель».

Також, колегія суддів враховує, що у зв`язку з отриманими травмами потерпілий зазнав сильного болю, не міг нормально харчуватися, через втрату зуба відчуває постійний дискомфорт і в нього порушилася вимова.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив докази в рахунок відшкодування матеріальної та не врахував моральні страждання, які спричинені потерпілому внаслідок вчиненого відносно нього злочину, а тому позовні вимоги потерпілого слід задовольнити повністю, вирок суду першої інстанції в цій частині змінити, а апеляційну скаргу задовольнити.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині вирішення цивільного позову.

Стягнути із ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 16 530 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 15 000 грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4