АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/676/17 Справа № 205/9659/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2017 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, неповнолітніх дітей не має, засудженого вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.10.2014 року за ч. 2 ст. 121 КК України до дев`яти років позбавлення волі, про застосування до нього ст. 82 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою було задоволено подання начальника Дніпропетровської ВК №89, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, щодо ОСОБА_7 , засудженого вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.10.2014 року за ч. 2 ст. 121 КК України до дев`яти років позбавлення волі.

Задовольняючи подання, суд послався на те, що станом на 09.02.2017 року засуджений відбув більше половини строку призначеного покарання. За час відбування покарання в ДВК №89 засуджений характеризується позитивно, встановлений режим відбування покарання не порушує, працевлаштований, ставлення до праці добре, раніше мав два дисциплінарні стягнення, які погашені за плином часу. За час відбування покарання має два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання адміністрації ВК № 89 про заміну на підставі ст. 82 КК України покарання засудженому ОСОБА_7 на більш м`яке.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що засуджений мав дисциплінарні стягнення, які погашені за плином часу, а також те, що ОСОБА_7 раніше звільнявся умовно-достроково, проте знову вчинив умисний злочин. На думку прокурора, засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення засудженого який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 82 КК України особам що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині Кодексу для даного виду покарання і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Суду під час розгляду зазначених клопотань слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодільних організаціях, а також наміри засудженого щодо залучення до суспільно корисної праці.
Так, з матеріалів справи вбачається, що вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.10.2014 року ОСОБА_7 був засуджений за ст. 121 ч. 2 КК України до дев`яти років позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2016 року засудженому ОСОБА_7 , та відповідно до ч.5 ст.72 КК України було зараховано для відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з 30.11.2013 року, кінець строку - 03.06.2021 року. Тобто, засуджений ОСОБА_7 відбув більше 1/2 строку призначеного покарання, та відповідно до вимог ст. 82 КК України має право на заміну невідбутої частини покарання на менш тяжке.
Що стосується доводів прокурора про те, що засуджений не став на шлях виправлення, то колегія суддів зазначає, що в матеріалах міститься характеристика начальника Дніпропетровської ВК № 89 від 14.12.2016 року, де зазначено, що ОСОБА_7 відбуває покарання у зазначеній установі з 02.12.2013 року. За час відбування покарання має два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а також раніше мав два дисциплінарні стягнення, які погашені за плином часу. Характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користуються при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням. Виконує встановлені чинним законодавством вимоги персоналу установи.
Крім цього ОСОБА_7 в апеляційній скарзі наголосив, що він є учасником бойових дій в республіці Афганістан, має бойові нагороди та має намір сумлінною працею та поведінкою довести і подальше своє виправлення.
Наведена характеристика та об`єктивні дані, а саме наявність двох заохочень, відсутність не знятих та не погашених стягнень, із яких останнє мало місце ще у 2014 році, узгоджуються з рішенням суду про те, що засуджений твердо став на шлях виправлення.
Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 дійсно став на шлях виправлення, а тому заслуговує на заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі, більш м`яким покаранням, - у виді обмеження волі.
В зв`язку з цим, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2017 року відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: