Справа № 562/2361/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.03.2017 року Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000664 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль Рівненської області, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого останній раз 30 грудня 2014 року Костопільським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
в с т а н о в и в:
10 серпня 2016 року близько 01.00 години в будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , під час суперечки, яка виникла на ґрунті ревнощів, умисно наніс ОСОБА_5 один удар лезом ножа по тулубу, чим заподіяв останній тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, у вигляді проникаючої колото-різаної рани правої половини грудної клітки.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та в своїх показах повідомив, що 09 серпня 2016 року близько 22.00 години він разом з ОСОБА_5 , з якою проживає у цивільному шлюбі, прийшли до ОСОБА_6 додому по АДРЕСА_2 , де святкували день народження та розпивали спиртне. Під час спілкування між ним та ОСОБА_5 виник конфлікт на грунті ревнощів останньої до доньки ОСОБА_6 . Під час сварки у руці він тримав ножа, лезом якого умисно наніс ОСОБА_5 один удар в праву сторону тулуба. Від отриманої травми у ОСОБА_5 розпочалася кровотеча, яку він намагався зупинити, перев`язав рану футболкою, а також пропонував викликати лікарів, але потерпіла відмовилася. На ранок ОСОБА_5 стало зле і він викликав швидку медичну допомогу. Заявлений цивільний позов прокурора визнав повністю.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 повністю узгоджуються з показаннями потерпілої ОСОБА_5 щодо мотивів виниклого між ними конфлікту на ґрунті ревнощів та обставин спричинення останній тілесних ушкоджень. Претензій матеріального характеру ОСОБА_5 до обвинуваченого, який надавав їй допомогу під час лікування, вона не має та просить суворо його не карати.
Беручи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 3 ttp:/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2568/ed_2014_05_06/pravo1/T124651.html?pravo=1#2568" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. При цьому суд переконався у тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, які б підлягали б доказуванню і ними не заперечуються, та сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні повністю доведена.
Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 умисно спричинив потерпілій ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент заподіяння, тому його дії за ч.1 ст.121 КК України кваліфіковані правильно.
При обранні виду і міри покарання суд ураховує думку потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має і просить призначити її цивільному чоловіку покарання з випробуванням, а також те, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, він позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілій завданої шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.
З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, а тому обирає йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.

При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, виду і строку призначеного основного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває.
Згідно довідки від 13 вересня 2016 року потерпіла ОСОБА_5 знаходилася на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Здолбунівської центральної районної лікарні Рівненської області з 10 серпня 2016 року по 06 вересня 2016 року з діагнозом «проникаюча колото-різана рана грудної клітки, гемопневмоторакс справа, травматичний шок та інше» і на лікування хворої лікарнею витрачено 4757,67 грн. вартості ліжко-дня.
Відповідно до ст.1206 ЦК України, п.1.4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року №545, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, які підлягають стягненню з винних осіб на користь бюджету, з якого фінансується лікувальний заклад.
Понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої витрати, ОСОБА_4 не відшкодовані.
З огляду на викладене, позов прокурора у кримінальному провадженні в інтересах держави в особі фінансового управління Здолбунівської РДА Рівненської області до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.100, 128-129, 323, 324, 335 КПК України, суд,-
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 /п`ять/ років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 /трьох/ років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави задоволити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь відповідного бюджету, з якого фінансується Здолбунівська центральна районна лікарня Рівненської області витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 4757 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят сім) грн. 67 (шістдесят сім) коп.
Речові докази по справі, а саме:
- бинт з речовиною бурого кольору (пакет експертної служби №0452451), бинти з речовиною бурого кольору та контрольними змивами (пакет експертної служби №0452433), які зберігаються у Здолбунівському ВП ГУНП в Рівненській області, знищити;
- футболку білого кольору з плямами речовини бурого кольору (пакет експертної служби №0003082), два ножі з ручками та одне лезо ножа (пакет експертної служби №0146084), які вилучені у ОСОБА_6 та зберігаються у Здолбунівському ВП ГУНП в Рівненській області, повернути їх законним володільцям;
- шорти темного кольору (пакет експертної служби №0146077), які вилучені у ОСОБА_4 та зберігаються у Здолбунівському ВП ГУНП в Рівненській області, повернути їх законним володільцям.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1