Справа№751/601/17
Провадження №1-кп/751/87/17
УХВАЛА
20 березня 2017 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю:

прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3 , законних представників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8

представника служби у справах дітей - ОСОБА_9 ,

інспектора ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 ,

представника Новозаводського РС ЧМВ з питань пробації - ОСОБА_11 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_12 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні

№ 0011612 стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Новозаводського районного суду м. Чернігова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0011612, згідно якого ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 лютого 2017 року обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі, до 03 квітня 2017 року.

В судовому засіданні, при вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор висловив думку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки існують ризики , що він може вчинити нові злочини, так як за невеликий проміжок із часу звільнення вчинив тяжке кримінальне правопорушення; немає зареєстрованого місця проживання, тому існують ризики переховування від суду. Обвинувачений ОСОБА_3 не проживає за місцем проживання, тому існує ризик його переховування від суду , немає сталих зв`язків, оскільки батьки ним не цікавились. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_7 щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою поклався на розсуд суду. Захисник підтримав думку обвинуваченого .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6 надав до суду письмове клопотання про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На обґрунтування клопотання пояснив, що не існує ризиків того , що обвинувачений буде переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню; він має постійне місце проживання, тимчасово перебував у м. Києві, оскільки працював; має батьків , з якими підтримує зв`язок, Також просить врахувати обставини за яких обвинувачений притягується до відповідальності та ту обставину, що він вперше притягується до відповідальності .

Обвинувачений ОСОБА_3 запевний суд , що він буде з`являтись за викликом суду, виконувати покладені на нього обов`язки .

Законний представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні просила звільнити сина, вона має можливість забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 не заперечила щодо клопотання про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Представники служб , що беруть участь у провадженні щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою , поклалися на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 суд враховує: конкретні обставини вчинення правопорушення, що може свідчити про наявність ризиків, передбачених п. п.1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема: обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, іншого обвинуваченого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також, суд враховує обставини, передбачені ст.. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, які можуть переконувати, що обвинувачений міг вчинити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується; ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності; неодноразово судимий; вік обвинуваченого, відсутність сім`ї та утриманців; задовільний стан здоров`я, оскільки відсутня медична документація, що об`єктивно підтверджує стан здоров`я, відсутність постійного місця роботи та проживання, недостатньо міцні зв`язки у суспільстві.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не достатній для запобігання зазначеним в ст. 177 КПК України ризикам, тому дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, терміном до 60 діб.

Згідно з положеннями ст. 492 КПК України, за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Частина 2 ст. 492 КПК України передбачає, що затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання стосовно клопотань прокурора про продовження запобіжного заходу та клопотання захисника про скасування відносно неповнолітнього ОСОБА_3 запобіжного заходу тримання під вартою, суд з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини, Конвенції про права дитини, вікових та психологічних особливостей обвинуваченого враховує: конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення; ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння; умови життя та проживання неповнолітнього, а саме : має повноцінну сім`ю , що піклується про нього .

Тому, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання, зазначеним в ст. 177 КПК України ризикам, суд вважає за можливе застосувати відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 менш суворий запобіжний захід, а саме: особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених п.2,3,5 ч.5 ст. 194 КПК України .

Керуючись ст.ст. 3, 177, 178, 331, 369-372, 376, 392, 492 КПК України, п.3 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, суд

ухвалив:
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою в Чернігівському СІЗО на строк 60 діб, до 17 травня 2017 року.

Змінити застосований до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання , поклавши на нього наступні обов`язки:

- прибувати до суду у визначений судом день та час ;

- не відлучатися із населенного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

- не відвідувати кафе, бари та ресторани.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі не виконання обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1