АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/682/17 Справа № 200/9195/17 Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2017 року про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2017 року задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 11 липня 2017 року.

В обґрунтування прийнятого рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, ризики, встановлені при обранні запобіжного заходу, а саме переховування від органу досудового розслідування, прокурора або суду та незаконно впливати на свідків - не зменшились, а також, що у даному провадженні необхідно виконати певний обсяг слідчих (розшукових) дій та процесуальних дій, у зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність продовження застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційної скарги, посилається на те, що ОСОБА_6 не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як вину свою у вчиненні злочину не визнає, має міцні соціальні зв`язки та стабільний дохід. Зазначає, про недоведеність ризику впливати на свідків, оскільки жоден з них не вказує на його причетність до злочину, а також відсутні ризики перешкоджати проведенню слідчих дій, вказаних в клопотанні слідчого. На його думку, прокурором не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тому для досягнення мети застосування запобіжних заходів, буде достатнім домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 , які,кожен окремо, підтримали в повному обсязі апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, а апеляцію сторони захисту без задоволення, обґрунтовуючи свої доводи ризиками, зазначеними у клопотанні, пояснення слідчого, вивчивши надані судом першої інстанції та органом досудового розслідування матеріали провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Так, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого та продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про законність та обґрунтованість цього клопотання.

З таким висновком, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, оскільки він в повній мірі не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і вимогам кримінального процесуального закону.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000484 від 06 квітня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

14 квітня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити:

1)виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2)виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя зобов`язаний був перевірити відповідність цього клопотання вимогам ч.1 ст.184 КПК України, яка передбачає, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що зазначені обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при продовженні строку тримання ОСОБА_6 під вартою цих вимог закону не дотримався.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Згідно до ст.176 КПК України, ст.178КПК України, ст.183 КПК України, визначено що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом і застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Однак, зазначені вимоги закону при прийнятті оскаржуваної ухвали не дотриманні. Слідчий суддя не перевірив відповідність змісту клопотання вимогам ст. 184 КПК України. У клопотанні слідчого не вказано наявність доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не розглянуто можливість застосування інших (альтеративних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до клопотання, слідчим були зазначені такі ризики, як можливість ОСОБА_6 : 1) переховуватись від органу досудового розслідування, 2) незаконно впливати на свідків, 3) скоєння інших кримінальних правопорушень.

Для доведення наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, по вказаному кримінальному провадженню, слідчий або прокурор повинен надати певні докази, які б засвідчували факти вказаних ризиків. Однак клопотання слідчого вказаних доказів не містить.

Твердження слідства та суду про можливість впливати ОСОБА_6 на свідків, колегія суддів вважає припущенням, оскільки свідки по вказаній справі допитані, а в матеріалах провадження відсутні докази, які б підтверджували будь-які спроби впливу на таких.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та про наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, що має місце по даному кримінальному провадженню, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Дослідивши доводи клопотання слідчого, колегія суддів приходить до висновку про наявність по справі існування одного ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що без застосування до підозрюваного запобіжного заходу, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового слідства або суду, розуміючи про те, що підозрюється в у скоєнні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання до 12 років позбавлення волі.

Враховуючи викладене, а також, що у даному провадженні існує ризик, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені п.1) ч.1 ст.177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі, передбачені ст.178 КПК України, а також враховуючи, що прокурором та слідчим в апеляційному суді не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти доведеному під час розгляду справи ризику, а також те, що вже було встановлено судом першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що підозрюваному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, що передбачено ст.181 КПК України та полягає в забороні підозрюваному ОСОБА_6 залишати житло з 19:00 години до 07:00 години до 11 липня 2017 року, з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст.194 КПК України, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеному ризику.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею необґрунтовано продовжено підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосування менш суворого зможе запобігти ризику, який передбачений ст. 177 КПК України. А тому апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного необхідно задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати, постановивши свою.

На підставі ст.194 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підозрюваного ОСОБА_6 покласти обов`язки, передбачені п. п.1, 2,4,8 ч.5 цієї статті на зазначений строк.

Керуючись ст. ст. 183, 194, 199, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2017 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , задовольнити частково.
Звільнити ОСОБА_6 з-під варти негайно.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 11 липня 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки, а саме:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, чи суду;

- в період часу з 19 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. не відлучатися з місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3