233 № 233/2208/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури від 04 квітня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001006 від 08 квітня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2017 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_5 , в якій він просить визнати незаконними дії прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та скасувати постанову прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 04 квітня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001006 від 08 квітня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, посилаючись на її незаконність.

В обґрунтування скарги ОСОБА_5 зазначив, що в оскаржуваній постанові вказано, що він вчинив протиправні дії у стані алкогольного сп`яніння, однак в матеріалах кримінального провадження відсутні жодні медичні документи, на підтвердження вказаної обставини. Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено, що його провину підтверджує судово імунологічна експертиза № 1769 від 14 травня 2013 року, однак із вказаним він згоден, оскільки висновки даної експертизи є тільки припущеннями. Також в постанові вказано, що ОСОБА_6 є потерпілим, однак він не є власником автомобіля та йому не спричинено матеріальної шкоди, у зв`язку з чим потерпілим бути він не може. Зазначені в постанові посилання на покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 взяті з дисків які були записані під час слухання кримінального провадження в судовому засіданні, за наслідками розгляду якого судом був винесений вирок, який в подальшому був скасований, як незаконний. Таким чином, вказані покази є невід`ємною частиною скасованого вироку, а тому не можуть виступати доказами у справі.

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав скаргу, посилаючись на викладені в ній обставини.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її необґрунтованість.

Заслухавши доводи скаржника, прокурора, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, в рамках якого подано скаргу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до положень ст. ст. 21, 24 Конституції України, ст. ст. 2, 7, 8, 9, 22 КПК України, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження здійснюється з застосуванням належної правової процедури, що ґрунтується на загальних засадах кримінального провадження, верховенстві права, законності, забезпеченні права на захист.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2013 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 було звільнено від призначеного покарання з встановленням іспитового строку на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Донецької області від 04 березня 2014 року вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2013 року стосовно ОСОБА_5 залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2014 року ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 04 березня 2014 року відносно ОСОБА_5 скасовано, справу призначено на новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області від 27 травня 2015 року вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2013 року відносно ОСОБА_5 скасовано та призначено на новий розгляд у тому ж суді в іншому складі.

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2016 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та звільнено від призначеного покарання.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Донецької області від 27 квітня 2016 року вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2016 року відносно ОСОБА_5 залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2016 року вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 27 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 скасовано та призначено на новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2016 року обвинувальний акт з додатками та матеріалами у кримінальному провадженні (внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001006 від 08 квітня 2013 року), відносно ОСОБА_10 , за ч.1 ст.296 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

04 квітня 2017 року прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001006 від 08 квітня 2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України у зв`язку з відсутністю в діях підозрюваного ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливо у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Відсутність в діянні складу злочину означає, що подія мала місце, однак результат діянь певної особи не характеру кримінального правопорушення (відсутність хоча б одного з елементів складу кримінального правопорушення або непричетність особи до події).

Таким чином, проаналізувавши надані докази, суд дійшов до висновку, що подія злочину мала місце, однак в діях ОСОБА_5 був відсутній елемент складу кримінального правопорушення, а саме відсутня суб`єктивна сторона злочину хуліганства.

Приймаючи до уваги викладене, вважаю, що рішення прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001006 від 08 квітня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України прийняте прокурором після повного та всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження, у зв`язку з чим скарга ОСОБА_5 на постанову прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури від 04 квітня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001006 від 08 квітня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури від 04 квітня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001006 від 08 квітня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів із дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.

Слідчий суддя ОСОБА_1