Дата документу Справа № 332/231/17-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/104/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер 332/231/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2017 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Білогір`я, Оріхівського району, Запорізької області, українця, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, розлученого, офіційно працевлаштованого на посаді вантажника магазину «АПЕЛЬМОН», без місця реєстрації, який проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 18-00 години 15.01.2017 року до 18-00 годині 16.03.2017 року без визначення розміру застави.

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 вказує, що при постановленні ухвали суд першої інстанції діяв незаконно та упереджено, фактично розпочав судове слідство по справі, давав оцінку доказам по справі, а саме: протоколам допитів свідків (яки доречи суперечать один одному), протоколу допиту чергового лікаря ОСОБА_9 , який не проводив безпосереднє операцію потерпілому). Я, як адвокат не знайомився з матеріалами кримінального провадження на той час, тому, що я вказую на деталізацію показань свідків, та лікаря свідчать про те, що оцінку цім доказам надавав вже слідчий суддя, але не вказав свої міркування стосовно дослідження ціх доказів в судовому засіданні в ухвалі суду.

Крім того, висновки суду не відповідають нормам кримінально-процесуального закону та є не обґрунтованими, та такими, що протиречат практиці ЄСПЛ та судової практиці, яка склалася.

Слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що ОСОБА_8 підозрюється в суспільно небезпечному злочині із застосуванням насильства, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, можливість переховування від органів досудового розслідування, суду, міг знищити, сховати або спотворити будь яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. В подальшому слідчий суддя робить висновок, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним ризикам, а тому клопотання слідчого необхідно задовольнити, посилаючись на ст.177 КПК України.

На час розгляду клопотання слідчого, його підзахисний мав травму голови затилку, та численні побої в області голови обличчя та тіла, та пояснив судді, що на нього здійснили напад невідомі особи, він впав на коліні, розвернувся, та вдарів ножем того, хто був поруч з ним. Ці обставини, він не заперечував в суді. Про падіння на колені, також вказує потерпілий та свідки, але на іх думку це було пізніше, після нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. Таким чином виникає питання, а звітки численні тілесні ушкодження у ОСОБА_10 .? ОСОБА_11 призначити судово-медичну експертизу ОСОБА_12 , забов`язався слідчий в судовому засіданні, при цьому суд вказує в ухвалі, що він враховує стан здоров`я.

В обґрунтуванні свого рішення суд вказує тяжкість злочину, майновий стан, та міцність соціальних зв`язків.

Слідчий суддя всупереч вимогам Кримінально процесуального Закону, оцінив докази для визнання особи винуватою, та не вказав важливі на думку захисту обставини, яки б могли суттєво вплинути на прийняття іншого висновку, при обранні запобіжного заходу.

Усі вказані ризики в ухвалі суду, є припущеннями, які об`єктивними даними не підтверджені. ОСОБА_12 має постійне місце проживання,офіційно працює. Немає наміру переховатися від слідства, та вчиняти інші дії, яки б створювали перешкоди для слідства та суду. Це не чим не підтверджується, окрім слів слідчого та прокурора.

Просить ухвалу скасувати. Обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно зі змістом судового рішення, 17.01.20107 року слідчий СВ Заводського ВП Дніпровського ВП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_13 звернувся до суду із клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб без визначення розміру застави у кримінальному провадженні №0000188 від 15.01.2017 року відносно ОСОБА_14 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_12 , 15 січня 2017 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля 6.128 по вул.Скворцова в М.Запоріжжя, наніс один удар ножем, який знаходився у нього в руці, в область правого стегна ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ., чим спричинив останньому, згідно первинного діагнозу, колото-різане поранення правого стегна, пошкодження стегнової артерії, геморагічний шок 1-2 ступеню, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_8 , в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.121 КК України.

16.01.2017 року ОСОБА_16 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

Причетність ОСОБА_17 до вчинення вказаного кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Таким чином, підозрюваний ОСОБА_12 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для житгя в момент заподіяння, за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Крім того, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1,2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим суддею суду першої інстанції, всебічно повно та обєктивно досліджені всі надані матеріали, належним чином суд оцінив у сукупності всі обставини скоєного правопорушення, врахував данні про особу, у тому числі ті, на які є посилання в апеляційній скарзі, та прийшов до обгрунтованного висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, суд першої інстанцїї обгрунтованно врахував, ті обставини, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, немає місця реєстрації, міцних соціальних зв`язків, є ризик того, що може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному правопорушенні, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню, або вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення можепереховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_8 , знаходячись на волі може зникнути та перешкодити у подальшому слідчим діям, встановив наявність достатніх підстав вважати існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, що підтверджується вищевказаними доказами.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, суд виконав вимоги ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, надавши оцінку вагомості доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкості можливого покарання, та обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Розмір застави не обирався відповідно до вимог ст. 183 ч.4 п.1 КПК України.
Клопотання слідчого розглянуто судом з дотриманням норм кримінально-процесуального закону.

З вказаних підстав, апеляційна скарга визнана необґрунтованою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2017 року про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 строком на 60 діб, з 18-00 години 15.01.2017 року до 18-00 годині 16.03.2017 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4