Справа № 131/1498/16-к
В И Р О К
І М 'Я М У К Р А Ї Н И
16.02.2017
Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Іллінці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 червня 2016 року за №0000221, із обвинувальним актом про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голики Іллінецького району Вінницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта неповна вища, неодруженого, приватного підприємця, раніше судимого, 04 грудня 2015 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 680 грн., у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2016 року близько 00 год. 30 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне проникнення до житла, а саме житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної власності громадянці ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшов до вищевказаного будинку.

Усвідомлюючи протиправність своїх дій, і бажаючи їх вчинити, без згоди громадянки ОСОБА_4 , яка в цей час перебувала у вказаному будинку шляхом злому вхідних дверей, проник до приміщення будинку та перебував всередині нього протягом декількох годин без дозволу на те останньої, тим самим порушив особисті права власника вказаного будинку, передбачені ст. 30 Конституції України, а саме право на недоторканність житла особи.

У зв`язку з протиправними діями ОСОБА_5 власниця житла ОСОБА_4 була змушена викликати працівників поліції, після приїзду яких ОСОБА_5 залишив житлове приміщення.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, - незаконне проникнення до житла, що порушує недоторканність житла громадян.

За таких обставин суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно по ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла, що порушує недоторканність житла громадян.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у скоєному щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_4 просить притягнути ОСОБА_5 до відповідальності згідно Закону.

Вина обвинуваченого, крім обставин викладених в обвинувальному акті, пояснень потерпілої та пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 , якими він повністю визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, і пояснив, що вчинив його за обставин, як це зазначено в обвинувальному акті, підтверджується наданими стороною обвинувачення і дослідженими в судовому засіданні документами.

Суд вважає встановленим і доведеним обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

За клопотанням прокурора, згодою обвинуваченого та потерпілої відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, тому суд обмежився дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши досліджені докази в сукупності суд вважає встановленим і доведеним обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який характеризується задовільно, є опікуном своєї матері, яка є інвалідом, як пом`якшуючу обставину щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих вину обставин, і приходить до висновку що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України, та у відповідності до ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком тривалістю 2 роки поклавши на нього обов`язки передбачені п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 76 КК України.

У відповідності до ст. 71, 72 КК України вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 04.12.2015 року слід виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 373, 374 КПК України, суд,-

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним і призначити йому покарання по ч.1 ст.162 КК України 2 роки обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною программою.

У відповідності до ст. 71, 72 КК України вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 04.12.2015 року слід виконувати самостійно.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Іллінецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: