УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія : ст.286 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_8 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Житомира, проживаючу в АДРЕСА_1 ,
засуджено за ч.2 ст. 286 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням впродовж трьох років.
Відповідно до ст. 76 КК України на обвинувачену судом покладено обов`язки:
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати без дозволу кримінально-виконавчої інспекції на постійне місце проживання за межі України;
- періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально- виконавчої інспекції.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 391 грн. 12 коп. за залучення експертів у кримінальному провадженні.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Як визнав суд, 27.10.2012 року близько 22 години ОСОБА_8 керувала технічно справним автомобілем марки Ореl Astra, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить її матері ОСОБА_10
Рухаючись вказаним автомобілем по вулиці Котовського в м. Житомирі у напрямку вул. Ватутіна, поблизу будинку № 95, ОСОБА_8 в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, у яких зазначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об?єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об?їзду перешкоди, здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_11 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів під м`які мозкові оболонки, в шлункову систему головного мозку, переломи ребер 3 анатомічним лініям з пошкодженням плеври та наявністю вільної рідкої крові в плевральній порожнині, розрив лонного з?єднання, розрив хребтового стовбуру, крововиливи в зв`язочні апарати внутрішніх органів.
Дані тілесні ушкодження за механізмом свого утворення складають тупу травму тіла, тобто, утворились в межах від 1 до 6 годин до часу смерті, від контакту з твердими тупими предметами, з обмежуючою, переважаючою, плоскою поверхнями, якими могли бути виступаючі частини автомашини, що рухалась, з подальшим відкиданням тіла на тверде дорожнє покриття та додатковими його травмуваннями. Тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла виявленої на трупі ОСОБА_11 призвели до настання шоку, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю.
На вирок суду подані апеляційні скарги.
Обвинувачена ОСОБА_8 вирок суду просить скасувати та ухвалити новий вирок, яким її виправдати.Посилається на неповноту та неправильність судового розгляду кримінального провадження, а також на те, що висновки суду про її винуватість не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 вирок суду просить скасувати та ухвалити новий, яким засудити ОСОБА_8 за ч.2 ст. 286 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Вказує на те, що призначене ОСОБА_8 покарання є надмірно м?яким і таким, що не відповідає тяжкості злочину та даним про особу обвинуваченої, яка свою вину у вчиненені злочину не визнала, жодним чином не розкаялась у своїх діях.Посилається на те, що суд фактично не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та його наслідки у вигляді смерті потерпілого, фактично не навів у вироку переконливих доводів про необхідність застосування до обвинуваченої звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Заслухавши доповідача, прокурора, яка просила вирок суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, захисника ОСОБА_7 і обвинувачену ОСОБА_8 , про задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченої підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 412 КПК України підставами для скасування або зміни вироку, ухвали є істотне порушення кримінально- процесуального закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи кримінального обвинувачення.
У практиці Європейського суду недодержання вимог щодо складу суду визнається порушенням положень п. 1 ст. 6 Конвенції про необхідність розгляду справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Такі порушення, зокрема, констатовано в рішеннях Фельдман проти України від 08 квітня 2010 року, Лавенс проти Латвії від 28 листопада 2002 року та в інших.
Важливою обставиною, що впливає на законність складу суду, є додержання процедури визначення судді (колегії суддів) для конкретного судового провадження. Визначення судді, або колегії суддів для розгляду конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду в порядку, встановленому ч.3 ст. 35 КПК України, що створює правові передумови для формування законного складу суду, який забезпечуватиме право на справедливий розгляд і вирішення справи незалежним та неупередженим судом.Відповідно до п. 2.3.23. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Радою суддів України за погодженням Державною судовою адміністрацією України 26 листопада 2010 року, результатом автоматичного визначення складу колегії суддів є протокол автоматичного визначення судді, або складу колегії суддів, що відповідним чином створюється автоматизованою системою.
Проте протоколу автоматичного визначення судді у матеріалах кримінального провадження не міститься.
Відсутність такого протоколу дає підстави для обґрунтованого сумніву в дотриманні судом першої інстанції вимог ст. 35 КПК України, яка регулює порядок розподілу кримінальних проваджень у суді.
Крім цього, з матеріалів кримінального провадження видно, що 13.03.2016 року під час підготовчого судового засідання судом розглядалось клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту прокурору, за наслідками якого суд в нарадчій кімнаті прийняв ухвалу, яка відсутня в матеріалах кримінального провадження.
Вказані порушення вимог КПК України, відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України, є істотними, оскільки вони могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
За таких обставин вирок суду, не може вважатись законним і обґрунтованим, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.
Новий розгляд кримінального провадження слід провести з дотриманням вимог КПК України.
Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 407 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 30 вересня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді :