Справа №522/3911/17
1-«кс»/522/3790/17
УХВАЛА
Іменем України
22 червня 2017 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу потерпілого ОСОБА_5 та представника потерпілого ОСОБА_4 на рішення прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
Заявники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на рішення прокурора Одеського місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 .

У своїй скарзі заявники ОСОБА_7 та ОСОБА_5 просять скасувати рішення прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 від 01.11.2016р., про визначення підслідності кримінального провадження № 0004626 від 02.06.2014р. за СВ Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, за ново виявленими обставинами оскільки на їх думку воно є незаконним та необґрунтованим, так як прокурор перевищив свої повноваження, доручивши досудове розслідування іншому органу досудового розслідування, тому воно суперечить вимогам ст.ст.2,7,9,28,36,56,110,111,112,216 та 218 КПК України, та підлягає скасуванню.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали доводи викладені у скарзі та просили її задовольнити при цьому зазначили, що вказане рішення прийняте з перевищенням повноважень, оскільки це, згідно п.5, ч.2 ст.36 КПК України є компетенцією Генерального прокурора України, керівника регіональної прокуратури, їх перших заступників та заступників. Крім цього, постанова не відповідає вимогам ст.ст.9,36,110 КПК України.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні у задоволенні скарги просив відмовити, посилаючись на її необґрунтованість

Розглянувши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до ч.2 ст.216 КПК України досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 КК України, здійснюється слідчими органів внутрішніх справ.

Згідно ч.1 ст.218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.218 КПК України якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Як встановлено судом та вбачається з наданих матеріалів у провадженні СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області перебувало кримінальне провадження № 0004626 від 02.06.2014р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України по якому ОСОБА_5 визнано потерпілим.

01 листопада 2016 року прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 було винесено постанову згідно якої визначено підслідність по вказаному кримінальному провадженню за СВ Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області. Визначаючи підслідність, прокурор ОСОБА_6 посилався на те, що грошові кошти, якими незаконно заволоділи були перераховані заявниками на рахунок, відкритий у Чернігівському відділенні №1 ПУАТ «Фідобанк» - ФОП ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .. Згідно показань потерпілого ОСОБА_4 , до скоєння злочину причетні ФОП ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які проживають у м.Чернігові. Знаряддя обробки деревини, укладання договорів, здійснювались за місцем проживання останніх. Крім того, витрачання ФОП ОСОБА_8 перерахованих ПП «АПК Зелений лан» на заготівлю матеріалу лісоматеріалу перерахованих йому коштів на заготівлю лісоматеріалу, сплату податків, власні потреби та інше здійснено ним безпосередньо у м.Чернігові.

З урахуванням зазначеного, за результатами проведення досудового розслідування, прокурор ОСОБА_6 прийшов до висновку, що місцем скоєння кримінального правопорушення по якому ОСОБА_5 визнаний потерпілим - є місто Чернігів, у зв`язку з чим, спрямував кримінальне провадження за підслідністю до СВ Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області.

Аналіз оскаржуваної постанови та обставин встановлених судом, дозволяє суду прийти до висновку, що прокурор ОСОБА_6 в даному випадку діяв в межах повноважень, передбачених чинним кримінально-процесуальним законодавством, зокрема: ч.1, п.п.4, 9 ч.2 ст.36, ч.2 ст.216, ч.1, ч.2 ст.218 КПК України.

Відтак, суд вважає, оскаржувану заявника постанову від 01.11.2016 законною та обґрунтованою, оскільки згідно п.4, 9 ч.2 ст. 36 КПК України прокурор у кримінальному провадженні уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України. Згідно ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення прокурора приймаються у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК, а також коли прокурор визнає це за необхідне. Тобто прокурор ОСОБА_6 , будучи процесуальним керівником по кримінальному провадженні № 0004626 від 02.06.2014р., в ході досудового розслідування дійшовши до висновку, що місце вчинення кримінального правопорушення є м. Чернігів, визначив підслідність за Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області. В даному випадку, на переконання суду, рішення про визначення підслідності у кримінальному провадженні могло бути прийнято не вищестоящим прокурором, як це стверджують заявники, а саме процесуальним керівником.

Крім того, згідно п.1 ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Частина 5 ст. 218 КПК передбачає, що спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня. Тобто у разі виникнення спору про підслідність між Одеською та Чернігівською областями, вирішувати його має Генеральний прокурора або його заступники,

Посилання заявників у скарзі на положення п.5 ч.2 ст.36 КПК України тобто на те, що питання про зміну підслідності вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня суд вважає неспроможними, оскільки ця норма застосовується лише у разі неефективного досудового розслідування, що встановлено не було.

Крім того, як вбачається з заяви, заявники просять скасувати постанову за ново виявленими обставинами, однак таких обставин, а ні в самій скарзі, а ні в судовому засіданні не навели, а судом під час розгляду скарги жодних нововиявлених обставин встановлено не було.

Враховуючи наведене, керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст. 36, 110, 216, 218, 459-467 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_5 та представника потерпілого ОСОБА_4 на рішення прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 від 01.11.2916р. про визначення підслідності кримінального провадження № 0004626 від 02.06.2014р. за СВ Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, за нововиявленими обставинами - відмовити.

Слідчий суддя: