В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" серпня 2017 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 1-кп/755/268/17, кримінальне провадження під час досудового розслідування № 0014284 за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі Грузії, громадянина Грузії, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 08.12.2003 Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, 29.07.2009 Оболонським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 14.10.2011 з Винницької виправної колонії по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Києва, громадянки України, українки, непрацюючої, незаміжньої, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судима, має на утриманні двох малолітніх дітей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України
встановила:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_8 31.08.2013 приблизно 08-50 год. знаходився з тильної сторони магазину «Фора», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 7, де розпивав алкогольні напої з ОСОБА_10 , 1970 р.н. В процесі спілкування між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_8 на грунті особистих неприязних стосунків виник злочинний умисел, спрямований на умисне позбавлення життя ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та свідомо допускаючи наслідки своїх дій у вигляді смерті, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, лівою рукою дістав з кишені джинсів, в які був одягнутий, розкладний ніж та умисно наніс ОСОБА_10 ножове поранення в область шиї. Після цього ОСОБА_10 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння і не міг чинити опір ОСОБА_8 , впав на асфальт, а ОСОБА_8 , керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на позбавлення життя ОСОБА_10 , тримаючи в лівій руці вищевказаний ніж, умисно наніс ОСОБА_10 вісім ударів ножем в область шиї та один удар в область грудної зліва.

Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними діями спричинив ОСОБА_10 , згідно висновку експерта №1614/Е від 30.10.2013р., наступні тілесні ушкодження:

колото-різану рану в підщелепній ділянці зліва донизу від задньої третини нижньої щелепи, з рановим каналом, що відходить від неї в напрямку ззовні-досередини, зверху вниз, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, передня напівокружність глотки з наявністю її поранення розмірами 1,5x0,5см - проникаюче колото-різане поранення глотки;
колото-різану рану на лівій передньо-бічній поверхні шиї у нижній третині, розмірами 1,5x0,5см з рановим каналом, що відходить від неї в напрямку зверху вниз, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, пристінкова плевра, та який проникає в плевральну порожнину; крововилив в ліву плевральну порожнину (до 120мл крові) - проникаюче колото-різане поранення грудей зліва;
8 колото-різаних ран в потиличній ділянці справа на межі росту волосся, в завушній ділянці зліва, на правій заднє-бічній поверхні шиї в середній третині, в підщелепній ділянці зліва донизу від кута нижньої щелепи, на лівій переднє-бічній поверхні шиї на межі середньої та нижньої третин, на правій переднє-бічній поверхні шиї на межі середньої та нижньої третин, в проекції межі зовнішньої та середньої третин лівої ключиці.

При цьому, згідно висновку експерта №1614/Е від 30.10.2013р., проникаючі колото- різані поранення глотки та грудей зліва відносяться до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), а інші тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В подальшому ОСОБА_8 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, залишив місце вчинення злочину, проте злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як ОСОБА_10 з отриманими внаслідок дій ОСОБА_8 тілесними ушкодженнями своєчасно був доставлений до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, де йому була надана кваліфікована медична допомога.

Крім того, у ОСОБА_8 , який 31.08.2013 приблизно о 08:52 год., після вчинення замаху на вбивство ОСОБА_10 , на грунті особистої неприязні, перебував з тильної сторони магазину «Фора», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 7, виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме належного ОСОБА_10 мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись безпорадним станом потерпілого, а також тим, що його дії були непоміченими ОСОБА_10 та сторонніми особами, повторно таємно викрав з кишені куртки ОСОБА_10 , в яку останній був одягнений, належний ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Нокіа Asha 200», вартістю 749 гривень, імеі1 НОМЕР_1 , імеі2 НОМЕР_2 , в якому була сім-карта «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 10 гривень. на якій грошових коштів не було, та сім-карта «МТС» № НОМЕР_4 , вартістю 10 гривень, на якій був залишок грошових коштів в сумі 10 гривень, а також карта пам`яті на 2 ГБ. вартістю 100 гривень, а всього на загальну суму 879 гривень.

Після цього ОСОБА_8 залишив місце вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши ОСОБА_10 майнової шкоди на зальну суму 879грн.

Крім того, ОСОБА_8 09.09.2013 приблизно о 01-00 год., разом з ОСОБА_9 , 1985 р.н., перебували у кв. АДРЕСА_4 , з дозволу власниці квартири ОСОБА_11 , 1942 р.н.

В цей час ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вступили у мовчазну змову, спрямовану на вчинення розбійного нападу відносно ОСОБА_12 , яка є особою похилого віку.

Реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на здійснення розбійного нападу, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 напали на ОСОБА_12 , а саме ОСОБА_8 штовхнув останню рукою в спину, в зв`язку з чим ОСОБА_12 впала на диван, обличчям донизу. Після цього ОСОБА_8 почав перекривати ОСОБА_12 дихання, затуляючи їй рукою рот та ніс, а ОСОБА_9 , в свою чергу, притисла верхню частину тулубу ОСОБА_12 до дивану, сприяючи ОСОБА_8 .. В подальшому, коли потерпілій ОСОБА_12 вдалося звільнитися, ОСОБА_8 дістав рукою з кишені піджака, в який був вдягнений, розкладний ніж, та застосував до потерпілої ОСОБА_12 насильство, яке є небезпечним для її життя та здоров`я, а саме лівою рукою, в якій тримав розкладний ніж, наніс потерпілій три удари ножем в область шиї та один удар в область грудної клітини, завдавши тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення. ОСОБА_9 в цей час перебувала поряд з ОСОБА_8 , не суперечила йому, тобто була згодна з його діями, які виразились у завданні ОСОБА_12 ножових поранень, передбачала та усвідомлювала можливість отримання ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_12 шляхом розбою, ОСОБА_8 , після заподіяння ОСОБА_12 ножових поранень, продовжував погрожувати потерпілій застосуванням насильства, яке є небезпечним для її життя та здоров`я, шляхом демонстрування розкладного ножа, при цьому висловив до ОСОБА_12 вимогу передачі грошових коштів. Після того, як ОСОБА_12 , сприймаючи погрози зі сторони ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як реальні, боячись за своє життя, повідомила місцезнаходження грошових коштів в сумі 2500 гривень, ОСОБА_9 , яка в цей час перебувала поряд з ОСОБА_8 , виконуючи свою роль, забрала вищевказані грошові кошти з шафи в кімнаті.

В подальшому ОСОБА_8 , продовжуючи демонструвати ніж та погрожувати ОСОБА_12 застосуванням насильства, небезпечного для її життя та здоров`я, висловив до ОСОБА_12 вимогу передачі ювелірних виробів із золота, які належать останній. ОСОБА_9 в цей час перебувала поряд з ОСОБА_8 , усвідомлювала суспільну небезпечність вчинюваного ними діяння та не суперечила йому.

ОСОБА_12 , сприймаючи погрози зі сторони ОСОБА_8 як реальні, боячись за своє життя, зняла з вух позолочені сережки, вартістю 150 гривень, та передала їх ОСОБА_8 .

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_12 шляхом розбою, ОСОБА_8 заволодів акумуляторами двох належних ОСОБА_12 мобільних телефонів марки «Самсунг», кожен акумулятор вартістю 75 гривень, всього на загальну суму 150 гривень, витягнувши їх з мобільних телефонів, які знаходились на столику в кімнаті, після чого поклав їх собі до кишені піджака, в який був вдягнений.

Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за допомогою скотчу білого кольору, який ОСОБА_9 принесла з туалету квартири АДРЕСА_4 , обв`язали потерпілій ОСОБА_12 руки та тіло, прив`язавши останню до ніжки дивану, таким чином позбавивши її можливості покликати на допомогу.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_12 шляхом розбою, ОСОБА_9 з ОСОБА_8 , перебуваючи в коридорі вище вказаної квартири, скориставшись тим, що ОСОБА_12 , боячись за своє життя, не чинитиме опору, заволоділи сумкою потерпілої ОСОБА_12 , вартістю 200 гривень, де знаходилось посвідчення ветерана праці на ім`я ОСОБА_12 , яке матеріальної цінності не представляє.

В подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , заволодівши належними ОСОБА_12 грошовими коштами в сумі 2500 гривень, позолоченими сережками, вартістю 150 гривень, двома акумуляторами до телефонів «Самсунг», загальною вартістю 150 гривень, сумкою, вартістю 200 гривень, в якій знаходилось посвідчення ветерана праці на ім`я ОСОБА_12 , залишили місце вчинення кримінального правопорушення, а грошовими коштами та майном ОСОБА_12 , яким заволоділи, розпорядились на власний розсуд, завдавши ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму 3000 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , згідно висновку експерта №1613/Е від 29 жовтня 2013 року, спричинили ОСОБА_12 , 1942 р.н., наступні тілесні ушкодження:

а) різані рани передньої та правої бокової поверхні шиї (3);

б) проникаюче колото-різане поранення грудної клітки - рана на передній поверхні грудної кліки зліва на рівні 2 ребра по краю грудини, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні досередини, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, проникає у плевральну порожнину зліва з явищами гемотораксу (наявність у плевральній порожнині до 100 мл крові у згортках).

Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки, відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), а різані рани передньої та правої бокової поверхні шиї, відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я, не мають ознак небезпеки для життя).

Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, а ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_8 винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України визнав повністю, зазначивши, що 31 серпня 2013 року між ним та ОСОБА_10 виникла сварка, яку розпочав ОСОБА_10 в ході якої останній його дуже сильно образив та ОСОБА_13 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння достав розкладний ніж та наніс ОСОБА_10 ножове поранення в область шиї, від вказаного удару ОСОБА_14 впав, а ОСОБА_13 наніс вже лежачому потерпілому ще декілька ударів в область шиї та грудну клітину.
Після таких своїх дій він побачив у ОСОБА_10 мобільний телефон Нокіа, який викрав.
Далі, 09.09.2013 року,приблизно о 01-00 год. він разом з ОСОБА_9 коли перебували у кв. АДРЕСА_4 з дозволу власниці квартири ОСОБА_11 напали на ОСОБА_12 , а саме ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив, що штовхнув ОСОБА_12 на диван, та коли вона намагалась піднятись він ножем завдав їй удари в область шиї та в область грудної клітини. В цей час ОСОБА_9 забрала грошові кошти із шафи, також ОСОБА_15 передала Ахояну свої золоті сережки. Після чого, ОСОБА_13 дістав із телефонів потерпілої акумулятори та поклав іх собі у карман, а саму потерпілу зв`язали за допомогою скотчу.

Виступаючи у суді обвинувачений ОСОБА_8 запевнив суд що щиро розкаюється у вчинених злочинах, відшкодував потерпілій ОСОБА_12 завдану шкоду.
Допитана у судовому засіданні ОСОБА_9 показала суду, що 09.09.2013 року,приблизно о 01-00 год. вони разом із ОСОБА_16 прийшли до квартири ОСОБА_15 де між ними усіма виник конфлікт під час якого ОСОБА_8 штовхнув ОСОБА_12 на диван, а потім завдав ножем удари в область шиї, а сама ОСОБА_9 забрала грошові кошти із шафи. Крім того, ОСОБА_15 передала ОСОБА_13 свої золоті сережки. Після чого, вони зв`язали потерпілу за допомогою скотчу.

Виступаючи у суді обвинувачена ОСОБА_9 запевнила суд що щиро розкаюється у вчиненому злочині, відшкодував потерпілій ОСОБА_12 завдану шкоду.
Так, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК, ч. 2 ст. 185 України підтверджується наступними доказами.
А саме, протоколом огляду місця події від 31.08.2013 року в ході якого з ділянки місцевості, що розташована поряд з буд. 7 по вул. Дніпровська набережна в м. Києві, було вилучено скляну пляшку з-під горілки «Хлібний Дар Класична», картонний пакет соку, запальничку та цигарки ( т. 1 а.с. 140-144); відповідно до постанови про визнання та передачу на зберігання речових доказів від 13 листопада 2013 року (а.с. 145-147); протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 03.09.2013 року від ОСОБА_10 (а.с. 148-151); квитанцією про вартість телефону Nokia 200 GR (а.с.153); протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 14 вересня 2013 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав на фото №3 (на якому зображено ОСОБА_8 ) особу, як 31.08.2013 року завдала йому ножові поранення (а.с. 154-156); відповідно до висновку експерта №414 від 22.10.2013 року згідно даних наданої на експертизу кров потерпілого гр. ОСОБА_10 відноситься до групи «А (ІІ)». На наданому на експертизу марлевому тампоні зі змивом речовини бурого кольору з асфальтного покриття, який був вилучений під час ОМП, виявлена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлений антиген А., що не виключає можливість походження даної крові від потерпілого гр.. ОСОБА_10 (а.с. 175-179); відповідно до висновку експерта №1614/Е від 30.10.2013 року колото-різану рану в підщелепній ділянці зліва донизу від задньої третини нижньої щелепи, з рановим каналом, що відходить від неї в напрямку ззовні-досередини, зверху вниз, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, передня напівокружність глотки з наявністю її поранення розмірами 1,5x0,5см - проникаюче колото-різане поранення глотки;
колото-різану рану на лівій передньо-бічній поверхні шиї у нижній третині, розмірами 1,5x0,5см з рановим каналом, що відходить від неї в напрямку зверху вниз, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, пристінкова плевра, та який проникає в плевральну порожнину; крововилив в ліву плевральну порожнину (до 120мл крові) - проникаюче колото-різане поранення грудей зліва;
8 колото-різаних ран в потиличній ділянці справа на межі росту волосся, в завушній ділянці зліва, на правій заднє-бічній поверхні шиї в середній третині, в підщелепній ділянці зліва донизу від кута нижньої щелепи, на лівій переднє-бічній поверхні шиї на межі середньої та нижньої третин, на правій переднє-бічній поверхні шиї на межі середньої та нижньої третин, в проекції межі зовнішньої та середньої третин лівої ключиці.

При цьому, згідно висновку експерта №1614/Е від 30.10.2013р., проникаючі колото- різані поранення глотки та грудей зліва відносяться до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), а інші тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (а.с. 185-190).

Відповідно до протоколу перегляду відеозапису від 03.10.2013 року вбачається, що при відтворенні файлу, видно, як особа чоловічої статі, схожа на ОСОБА_8 починає лівою рукою наносити удари особі чоловічої статі схожій на потерпілого ОСОБА_10 , в зв`язку з чим останній падає на тротуар, після чого ОСОБА_8 продовжує наносити ОСОБА_10 удари лівою рукою, нахилившись над ним, всього загалом наносить не менше 7 ударів. ОСОБА_9 після того, як ОСОБА_8 наносить перший удар, повертається до них спиною та починає відходити в бік проходу між буд. АДРЕСА_5 . Після нанесення ударів ОСОБА_10 . ОСОБА_8 біжить слідом за ОСОБА_9 не зупиняючись (а.с. 192- 201); протоколом проведення слідчого експерименту від 12 листопада 2013 року за участі потерпілого ОСОБА_10 в ході якого, останній будучи повідомленим про кримінальну відповідальність детально показав та розказав про обставини вчиненого щодо нього ОСОБА_8 злочину (а.с. 206-211);

Щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтверджується наступними доказами.

А саме, протоколом огляду місця подій від 09.09.2013 року, згідно якого зафіксований факт вчинення розбою стосовно ОСОБА_12 (а.с. 214-222); протоколом прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_12 від 09.09.2013 року (а.с. 224-225); протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 27.09. 2013 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_12 впізнала під номером 2 ОСОБА_9 як особу яка вчинила відносно неї розбій (а.с. 228-230); протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 27.09. 2013 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_12 впізнала під номером 3 ОСОБА_8 як особу яка вчинила відносно неї розбій (а.с. 231-233);

Відповідно до протоколу обшуку в АДРЕСА_2 від 10 вересня 2013 року на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 вересня 2013 року та протоколу огляду речей від 16 вересня 2013 року були вилучені та оглянуті документи які посвідчують особу ОСОБА_17 , квитанції з ломбардного відділення, акумулятор сірого кольору з написом «ВР-6М Nokia», акумулятор «Avalanche 3.7 V Li-ION», дві сережки з металу жовтого кольору, предмет схожий на ніж та інші речі (т. 1 а.с. 243- т. 2 а.с.13).

Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 27 вересня 2013 року потерпіла ОСОБА_12 впізнала сережки які належать їй та якими під час розбійного нападу 09.09.2013 року заволоділи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (т.2 а.с. 20-24).

Відповідно до висновку експерта від 04.10.2013 року №1033, один слід папілярного узору , що був вилучений під час огляду місця події 09.09.2013 року з приміщення квартири АДРЕСА_4 , а саме фрагменту поліетилену білого кольору в кімнаті залишений вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_8 (т.2 а.с. 56-65).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 10 жовтня 2013 року за участі підозрюваної ОСОБА_9 та її захисника, остання детально показала та розказала про обставини вчиненого нею та ОСОБА_8 розбою щодо потерпілої ОСОБА_12 (т. 2 а.с.71-77); відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 12 листопада 2013 року за участі потерпілої ОСОБА_12 , остання детально показала та розказала про обставини вчиненого щодо неї розбою (т. 2 а.с.78-85).

Відповідно до висновку експерта від 25.10.2013 року №851 мб в результаті проведеного дослідження на представлених для дослідження лезі розкладного ножа (об`єкт 1), який було вилучено за місцем проживання ОСОБА_8 виявлена кров людини та клітини з ядрами (т. 2 а.с.94-98). Відповідно до висновку експерта від 29.10.2013 року №852 мб генетичні ознаки слідів крові та клітин на лезі ножа (об`єкт 1 ) збігаються із генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_12 та не збігаються із генетичними ознаками зразків букального епітелію ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 99-109);

Відповідно до висновку експерта від 28.10.2013 року №853 мб в результаті проведеного дослідження на представленому для дослідження фрагменту липкої стрічки типу «скотч» в об`єкті №1 виявлена кров людини та клітини з ядрами (т. 2 а.с. 114-118) та відповідно до висновків експерта від 29.10.2013 року №854 мб генетичні ознаки слідів крові та клітин на фрагменті липкої стрічки типу «скотч» збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію ОСОБА_12 (т. 2 а.с. 121-128).

Відповідно до висновку експерта від 29 жовтня 2013 року №1613/Е на момент звернення за медичною допомогою 09.09.2013 року у ОСОБА_12 , 1942 р.н., виявлені наступні тілесні ушкодження:

а) різані рани передньої та правої бокової поверхні шиї (3);

б) проникаюче колото-різане поранення грудної клітки - рана на передній поверхні грудної кліки зліва на рівні 2 ребра по краю грудини, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні досередини, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, проникає у плевральну порожнину зліва з явищами гемотораксу (наявність у плевральній порожнині до 100 мл крові у згортках).

Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки, відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), а різані рани передньої та правої бокової поверхні шиї, відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я, не мають ознак небезпеки для життя) (т. 2 а.с. 133-137).

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків
Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, правдивими, належними, такими, що не протирічать один одному, приймає їх та приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у тому що він своїми протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.І ст.115 КК України, а саме закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині, коли особа виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, проте злочин не був закінченим з причин, які не залежали від її волі; ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно та за ч. 4 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, правдивими, належними, такими, що не протирічать один одному, приймає їх та приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 у тому що вона своїми протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (кожному окремо), суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступені тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (кожному окремо) колегія суддів вважає щире каяття.
Також, колегія суддів визнає пом`якшуючою покарання обставиною за ч. 4 ст. 187 КК України щодо обох обвинувачених відшкодування завданої потерпілій ОСОБА_12 шкоди. А саме, на підтвердження такого відшкодування зі сторони ОСОБА_8 свідчить платіжне доручення про перерахування ОСОБА_12 3000 грн. (т.6 а.с.18), зі сторони ОСОБА_9 розписки про отримання 1000 грн. та 1500 грн.(т. 6 а.с. 14), а також розписка ОСОБА_12 згідно якої вона відшкодування моральної та матеріальної шкоди отримала в повному обсязі та претензій матеріального та морального характеру не має від 31 липня 2014 року (т. 6 а. с. 17).
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за ст. 15 ч. 2, ст.115 ч.1 та ст. 187 ч. 4 КК України колегія суддів вважає рецидив злочинів. За ст.. 15 ч. 2 ст. 115 ч.1, ст.. 185 ч. 2 КК України - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, за ч. 4 ст. 187 КК України - вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_9 є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Так, ОСОБА_8 раніше судимий за злочини проти власності, відповідно до характеристики з Вінницької ВК №86 ОСОБА_8 за час відбування покарання не став на шлях виправлення, був злісним порушником встановленого порядку відбування покарання (т.2 а.с.217-221), відповідно до листа Київського СІЗО має ряд хронічних захворювань, на теперішній час загальний стан здоров`я відповідає важкості наявних хронічних захворювань; , на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.
Відповідно до Акту амбулаторної комплексної комісійної судової психолого-психіатричної та наркологічної експертизи №817 від 26 вересня 2013 року, у періоди кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_8 на будь-яке психічне захворювання не страждав і за своїм психічним станом у зазначені періоди часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_8 на будь-яке психічне захворювання не страждає і за своїм психічним станом у може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. На хронічний алкоголізм та наркоманію не страждає та лікування з цього приводу не потребує (т. 2 а.с. 173-178).
З урахуванням викладеного, особи обвинуваченого ОСОБА_8 , ступіню тяжкості вчинених діянь, їх наслідки, позиції публічного обвинувача, поведінку потерпілих, які у судові засідання не прибули, справою не цікавились, обставин та способу скоєних злочинів, суд призначає обвинуваченому покарання у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів у виді позбавлення волі за правилами ст. 70 КК України з конфіскацією всього належного обвинуваченому майна.
Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає. В той же час призначаючи ОСОБА_8 покарання колегія суддів враховує, що останній має постійне місце проживання, його соціальні зв`язки, а саме на момент затримання проживав без укладення шлюбу, має малолітню дитину сина ОСОБА_18 , 2007 року народження, який має статус дитини інваліда.

Що стосується обвинуваченої ОСОБА_9 , то в якості ознак, що характеризують її особу колегія суддів враховує, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, а саме незаміжня, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судима та до кримінальної відповідальності не притягувалась, тобто злочин вчинила вперше. Має на утриманні двох малолітніх дітей, один із яких, син ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З урахуванням наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутності обставин, що його обтяжують, критичного ставлення обвинуваченої до вчиненого нею діяння, особи винуватої, яка має постійне місце проживання, є особою молодого віку, злочин вчинила вперше, має на утриманні двох малолітніх дітей, її роль під час вчинення цього злочину, а також з огляду на мету призначеного покарання та завдання кримінального провадження - виправити особу, винувату у вчиненні злочину, а не тільки покарати її, суд вважає наявними підстави при призначенні покарання застосувати ст. 69 КК України та призначити покарання нижче нижчої межі, передбаченої ч. 4 ст. 187 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Крім того, колегія суддів враховує позицію потерпілої, яка звернулась до суду із заявою, в якій повідомила про примирення із обвинуваченими, а також просила не притягувати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності та провадження у справі закрити ( т. 6 а.с.17).
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 обраховувати з 01.08.2017 року.

Згідно ст. 72 ч. 5 п. ґ) КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк його перебування в установі попереднього ув`язнення з 10 вересня 2013 року (т. 2 а.с.29) по 08 серпня 2015 року (т. 5 а.с.13-14); з 17 березня 2016 року (т.5 а.с. 129) по 01 серпня 2017 року включно, з розрахунку 1 день, проведений в установі попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченим ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Згідно ст. 72 ч. 5 п. ґ) КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_9 строк її перебування в установі попереднього ув`язнення з 10 вересня 2013 року по 10 березня 2016 року (т.5 а.с.140) включно, з розрахунку 1 день, проведений в установі попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання у зв`язку з його відбуттям.
Згідно ст.124 КПК України стягнути із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтверджені процесуальні витрати у розмірі 4715 грн 16 коп. на проведення експертизи у справі на користь держави в рівних частках, а саме по 2357 грн 58 коп.
Цивільний позов ОСОБА_10 у судовому засіданні потерпілим не підтриманий він жодного разу у судове засідання не прибув, а отже його слід залишити без розгляду.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, колегія суддів, -
ухвалив:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України у виді 8 років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
за ч. 4 ст. 187 КК України - у виді 9 років позбавлення з конфіскацією майна;
Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 9 (дев`яти ) років 6 (шести) місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.
Згідно ст. 72 ч. 5 п. ґ) КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк його перебування в установі попереднього ув`язнення з 10 вересня 2013 року по 08 серпня 2015 року (т. 5 а.с.13-14); з 17 березня 2016 року (т.5 а.с. 129) по 01 серпня 2017 року включно, з розрахунку 1 день, проведений в установі попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 обраховувати з 01 серпня 2017 року.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Згідно ст. 72 ч. 5 п. ґ) КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_9 строк її перебування в установі попереднього ув`язнення з 10 вересня 2013 року по 10 березня 2016 року (т.5 а.с.140) включно, з розрахунку 1 день, проведений в установі попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання у зв`язку з його відбуттям.
Процесуальні витрати у розмірі 4715 грн 16 коп. за проведення експертиз у справі стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави в рівних частках, а саме по 2357 грн 58 коп. з кожного.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без розгляду.
Речові докази:
-змиви речовин бурого кольору (квитанція №ФП 009481 від 05.11.2013 року) знищити; банку, шкарпетку (квитанція №ФП 009522 від 12.11.2013 року) знищити
-сережки з металу жовтого кольору, які передані потерпілій ОСОБА_12 залишити у її володінні (т. 2 а.с. 25-26);
-розкладний ніж в чохлі, зразки букального епітелію ОСОБА_10 та ОСОБА_12 (квитанція №ФП 009506 від 11.11.2013 року) знищити
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуючий суддя:
Судді: