Справа № 645/769/17
Провадження № 1-кп/645/259/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого: 27.01.2010 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, не працюючого, не маючого реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
та Угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 від 16 лютого 2017 року,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
26.01.2017 року приблизно о 00:00 потерпіла ОСОБА_4 домовилась про зустріч зі своїм знайомим ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи біля будинку №66 по вул. Ватутіна в м. Харкові, між потерпілою та ОСОБА_6 виник конфлікт на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних стосунків.
Під час конфлікту у ОСОБА_7 виник злочинний намір, спрямований на умисне нанесення потерпілій ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи, що від його злочинних дій потерпіла може отримати тілесні ушкодження та бажаючи діяти саме таким чином, ОСОБА_9 , стоячи обличчям до потерпілої, навмисно наніс їй 3 удари долонями правої та лівої рук в область обличчя з права та зліва. Від отриманих ударів ОСОБА_10 впала на землю на спину, в результаті чого отримала забій копчику та м`яких тканин грудної клітини. Підіймаючи потерпілу з землі, ОСОБА_9 схопив її за волосся та потягнув в свій бік, при цьому наніс ще декілька ударів долонями рук по обличчю ОСОБА_11 , в результаті чого ОСОБА_9 завдав потерпілій ОСОБА_12 наступні тілесні ушкодження: забій м`яких тканин обличчя та грудної клітини, синці на обличчі та тулубі, забій копчику, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.
16 лютого 2017 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 укладена угода про примирення, за змістом якої сторони погодились, що ОСОБА_3 беззастережно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, сприяє розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин вчинення даного злочину, виявлення інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень та погодились, що ОСОБА_3 повинен нести покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходу громадян, що становить 510 грн..
В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. ст. 473, 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, якою передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним (обвинуваченим).
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , себе винуватим у вчиненні злочину визнав повністю, при цьому зазначив, що 26.01.2017 року приблизно о 23.00 24.00 годин, він зустрівся із ОСОБА_4 на вул. Ватутина біля будинку 68. У них виник конфлікт, в результаті якого він наніс два удари лівою рукою по правій щоці потерпілої, потім відштовхнув потерпілу та вона впала. У скоєному щиро каявся. Зазначив, що на даний час вони з потерпілою примирились, підтвердив, що угоду про примирення він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього є зрозумілими. Просив затвердити зазначену угоду.
Також зазначив, що він на даний час не має доходу, так як почне працювати на сезонних роботах приблизно через місяць, тому просив розстрочити виплату штрафу по 100 грн. на 5 місяців.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 26.01.2017 року приблизно о 23.00 годині, вона зустрілась на вул.. Ватутіна біля будинку 68 із ОСОБА_3 , у них виник конфлікт, під час якого ОСОБА_3 декілька разів вдарив її долонею лівою рукою по правій щоці, у неї був сінець на обличчі, потім штовхнув, вона впала та вдарилась копчиком. На даний час вони помирились, добровільно уклали угоду про примирення, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї є зрозумілими. Підтвердила суду, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має. Просила суд затвердити зазначену угоду про примирення.
Таким чином , суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 , своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто спричинення умисних легких тілесних ушкоджень, і така кваліфікація його дій є вірною.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також відповідає положенням КК України щодо правової кваліфікація злочину та узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження і призначення ОСОБА_13 , узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу 510 грн..
Згідно ст. 53 ч. 4 КК України - з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф з розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Суд, враховуючи те, що обвинувачений на даний час не працює, має тільки сезонну роботу та дохід, інших доходів не має, та враховуючи розмір штрафу, майновий стан обвинуваченого, вважає можливим розстрочити призначений штраф на 5 місяців.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_13 не обирався.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 від 16 лютого 2017 року - затвердити.
ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України , і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходу громадян, що становить 510 гривень.
Розстрочити засудженому ОСОБА_3 сплату штрафу слідуючим чином:

з 01.05.2017 року по 31.05.2017 року в розмірі 100 гривень;

з 01.06.2017 року по 30.06.2017 року в розмірі 100 гривень;

з 01.07.2017 року по 31.07.2017 року в розмірі 100 гривень;

з 01.08.2017 року по 31.08.2017 року в розмірі 100 гривень;

з 01.09.2017 року по 30.09.2017 року в розмірі 110 гривень.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Суддя ОСОБА_1