Справа №: 398/229/17
УХВАЛА
Іменем України
"25" січня 2017 р. слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії клопотання т.в.о. слідчого СВ Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000194 від 23.01.2017 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Т.в.о. слідчого СВ Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з клопотанням, погоджений прокурором Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 строком на 60 діб.

Клопотання мотивує тим, що 23 січня 2017 року близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знаходився в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на ґрунті особистих неприязних відносин виникла сварка, під час якої у ОСОБА_5 винник умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх подальших дій та бажаючи настання їх наслідків, ОСОБА_5 , не маючи будь-якої загрози для свого життя чи здоров`я, за допомогою кухонного ножа, перебуваючи в приміщенні кімнати кухні зазначеної квартири, умисно наніс один удар в область черевної порожнини ОСОБА_7 , після чого вказана сварка припинилася.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 , згідно з довідкою Олександрійської міської лікарні від 23.01.2017 року були спричиненні тілесні ушкодження у виді проникаючої колото-різаної рани порожнини з пошкодженням шлунку, дванадцятипалої кишки, печінки, жовчного міхура, за очеревинна паранефральна гематома з права, гемоперитонеум, геморагічний шок ІІІ ступеня. Відповідно до довідки про розтин Олександрійського відділення Кіровоградського бюро судово-медичної експертизи від 24.01.2017 року від зазначених тілесних ушкоджень настала у подальшому смерть ОСОБА_7 .

23 січня 2017 року о 19 годині 40 хвилин у порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, був затриманий ОСОБА_5 , та призначено безоплатного захисника ОСОБА_9 , від участі якого ОСОБА_5 відмовився у його присутності.

За вказаним фактом 24 січня 2017 року ОСОБА_5 належним чином повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та ознайомлений з клопотанням та матеріалами, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Факт вчинення вищевказаного кримінального правопорушення саме ОСОБА_5 , на думку слідчого, підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця події від 23.01.2017 року проведеного за адресою АДРЕСА_1 у якій проживає ОСОБА_5 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_8 , у якому зафіксовано, що під час проведення зазначеної слідчої дії було виявлено та вилучено кухонний ніж зі слідами речовини бурого кольору схожу на кров, який добровільно видала ОСОБА_8 , змив речовини бурого кольору схожої на кров із дверцят холодильника в кімнаті кухні та контрольний змив із дверцят холодильника в кімнаті кухні зазначеної квартири;

- протоколом огляду місця події від 23.01.2017 року проведеного в Олександрійській міській лікарні за адресою вул. Семашка, 15 м. Олександрія Кіровоградської області,у якому зафіксовано, що під час проведення зазначеної слідчої дії було виявлено та вилучено чоловічу сорочку темного кольору, чоловічі спідні штани темно-сірого кольору, чоловічі труси синього кольору та натільну футболку з довгим рукавом білого з чорним кольору зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров;

- показаннями свідка ОСОБА_10 ;

- показаннями свідка ОСОБА_8 ;

- показаннями свідка ОСОБА_11 ;

- показаннями свідка ОСОБА_12 ;

- довідкою про причину смерть № 45 від 24.01.2017 року.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також те, що останній вчинив протиправні дії відносно свого сусіда та у подальшому не виключається можливість його незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показів, а також враховуючи, що характер його дій мав особливу суспільну небезпечність, що вплинуло у тому числі і на моральний стан жителів вказаного будинку, та те, що підозрюваний до цього часу перебував тривалий час в Російській Федерації, проживав у вказаному будинку без постійної реєстрації, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Т.в.о. слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, а також те, що підозрюваний ніде не працює, злочин вчинено умисно з застосуванням фізичного насильства та з особливою зухвалістю, застосувати запобіжний захід, передбачений статтею 182 КПК України застави, та інших більш м`який є недоцільним, звертається до слідчого судді з клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 строком на 60 діб.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали та просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував. Пояснив, що зранку 23.01.2017 року він разом зі своїми знайомими відвідав місцевий ринок, після чого повернувся додому близько 12 год. того ж дня, в квартиру АДРЕСА_3 , та ліг спати. Скільки він проспав не пам`ятає. Коли прокинувся вдома була його мати ( ОСОБА_8 ) та Дімка. Що відбувалось далі він не пам`ятає. Пам`ятає вже з того часу, як перебував у слідчого на допиті, після якого його затримали та відправили в м. Знам`янка. Протокол затримання складали ввечері, коли було вже темно. Про обставини вчинення кримінального правопорушення дізнався від слідчого, а особисто йому, підозрюваному, нічого з цього приводу невідомо. Вважає, що наявні підстави для обрання йому запобіжного заходу, проте просить суд обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання та обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що обвинувачений не має будь-яких намірів ухилятися від суду, впливати на свідків, знищувати докази, оголошена підозра ОСОБА_5 є необґрунтованою. Крім того, на думку сторони захисту прокурором не доведені ризики, встановлені ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим сторона захисту просить відмовити в задоволенні клопотання сторони обвинувачення та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд, керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст. 183 КПК України, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 177 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини.

Враховуючи те, що запобіжним заходом обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винною у вчиненні злочину, а тому обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Згідно з нормами ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, визначені частиною 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України суд враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», N 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)» та те, що ч. 3 ст. 17 КПК України імперативно визначено, що підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що підозра, оголошена ОСОБА_5 є достатньо обґрунтованою та в доданих до клопотання матеріалах містяться факти та інформація які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Суд при обранні запобіжного заходу враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме, тяжкість покарання, вік підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, відсутність судимостей у підозрюваного.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення на строк понад 5 років.

Кримінальне правопорушення, по якому оголошено ОСОБА_5 повідомлення про підозру є: закінченим, відповідно до ст. 12 КК України тяжким, умисним, посягає на здоров`я потерпілого, внаслідок чого настала смерть останнього.

Суд взяв до уваги дані, що характеризують особистість підозрюваного, який офіційно не працює, не навчається, не одружений, неповнолітніх дітей не має, отже не має міцних соціальних зв`язків чи утриманців, підозрюється у застосуванні насильства, що спричинило непоправні наслідки (смерть людини). Враховує і тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні злочину до 10 років позбавлення волі. За таких умов відносно підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Наявність у ОСОБА_5 місця мешкання не зменшує ризиків його неналежної процесуальної поведінки, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, суспільну важливість об`єкта посягання, зухвалий характер умисних протиправних дій, в яких він підозрюється.

Необхідність застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою підтверджується наявними у матеріалах клопотання даними про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що у разі застосування до ОСОБА_5 виду запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (домашній арешт, особисте зобов`язання, порука), то вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Так, підозрюваний проживає разом зі свідком ОСОБА_8 , яка є його матір`ю, та в одному будинку з іншими свідками, отже існує ризик того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі зможе впливати на свідків, а також приховати, пошкодити, знищити речові докази, що знаходяться в його квартирі, за місцем його проживання, так як дана квартира є місцем вчинення кримінального правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний не має сталих зв`язків за місцем проживання та неодноразово виїжджав на заробітки до сусідньої країни.

У даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження, у тому числі: завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню, захист прав потерпілого, тощо (ст. 2 КПК України), які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Суд вважає, що слідчий та прокурор довели необхідність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою це наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а також наявність ризиків, котрі дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному проваджені, так як кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 спричинив загибель людини (п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України).

За правилами ст. 209 КПК України, моментом затримання ОСОБА_5 буде вважатись час, коли останній підкорюючись правомірному наказу працівника правоохоронного органу був вимушений прослідувати для проведення процесуальних дій з його участю, тобто з 19 години 40 хвилин 23 січня 2017 року, що підтверджується протоколом затримання.

Стаття 197 КПК України вказує, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без застосування застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131 132, 176 178, 183, 193 197 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання т.в.о. слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 строком на 60 діб.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою строком на 60 діб.

Початок строку тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 19 години 40 хвилин 23 січня 2017 року.

Строк дії застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, закінчується о 19 годині 40 хвилин 24 березня 2017 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1