Апеляційний суд Рівненської області
______________________________________________копія:_________
У Х В А Л А
Іменем України
19 грудня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Обухівського районного суду Київської області від 14 листопада 2012 року за ст.15, ч.3 ст.185; ч.3 ст.309; ч.1 ст.70; ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці та, згідно ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 травня 2016 року на даний час відбуваючого покарання у Городоцькому виправному центрі УДПС України в Рівненській області №131 (далі - Городоцький ВЦ), в порядку заміни на обмеження волі, невідбутої ним частини покарання, що становить 1 (один) рік 7 (сім) місяців 4 (чотири) дні;

на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 01 листопада 2016 року,

За участі:
секретаря с/з - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИЛА:
У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити спільне подання адміністрації Городоцького ВЦ та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області (далі спостережна комісія) про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання та звільнення ОСОБА_4 умовно-достроково на невідбуту частину призначеного покарання за вироком суду.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 01 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні спільного подання адміністрації Городоцького ВЦ та спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 ..

Відмовляючи в задоволенні подання, суд в ухвалі зазначив, що засуджений ОСОБА_4 прибув для відбування покарання у виді обмеження волі до Городоцького ВЦ в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ухвали Володимирецького районного суду від 24 травня 2016 року і право на умовно-дострокове звільнення він набуває з моменту спливу однорічного строку з дня направлення його для відбування покарання у виді обмеження волі, у відповідності до вимог ч.8 ст.154 КВК України.

В обгрунтування заявлених вимог апеляційної скарги, засуджений ОСОБА_4 зазначає, що відбув 2/3 частини призначеного за вироком суду покарання у виді позбавлення волі, а тому має повне право на звільнення умовно-достроково від призначеного покарання і факт заміни йому на обмеження волі невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, згідно кримінального закону не може бути підставою для відмови у задоволенні спільного подання адміністрації Городоцького ВЦ та спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення. Крім того вказує, що суд першої інстанції істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону при розгляді подання, оскільки, з урахуванням практики Європейського суду, суд прийшов до хибного висновку про відмову в його задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_4 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора про відмову в її задоволенні та залишення ухвали суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали судового провадження, дослідивши спільне подання адміністрації Городоцького ВЦ та спостережної комісії на засудженого ОСОБА_4 та характеристику керівництва Городоцького ВЦ засудженого, затверджену в.о. начальник Городоцького ВЦ ОСОБА_7 , та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Із характеристики засудженого ОСОБА_4 від 25 серпня 2016 року, затвердженої в.о. начальника Городоцького ВЦ ОСОБА_7 (а.с.6), вбачається, що ОСОБА_4 засуджений вироком Обухівського районного суду Київської області від 14 листопада 2012 року за ст.15, ч.3 ст.185; ч.3 ст.309; ч.1 ст.70; ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці. Згідно ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 травня 2016 року йому було замінено на обмеження волі невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, що становить 1 (один) рік 7 (сім) місяців 4 (чотири) дні.

Разом з тим, ч.8 ст.154 КВК України встановлено, що особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути представлені до умовно - дострокового звільнення від відбування покарання не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі.

Із матеріалів судового провадження видно, що ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 травня 2016 року засудженому ОСОБА_4 не відбута частина покарання була замінена на більш м`яке покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 7 (сім) місяців 4 (чотири) дні.

Однак, адміністрація Городоцького ВЦ, всупереч вимогам ч.8 ст.154 КВК України, звернулася 20 жовтня 2016 року до Рівненського районного суду з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, тобто раніше ніж через рік після заміни йому не відбутої частини покарання на більш м`яке.

Колегія суддів вважає, що враховуючи наведені обставини, суд прийшов до правильного висновку, що подання Городоцького ВЦ та спостережної комісії було направлено до суду передчасно та обґрунтовано відмовив у його задоволенні.

Рішення, прийняте судом за результатами розгляду подання Городоцького ВЦ та спостереженої комісії, не суперечить вимогам ст.81 КК України, як про це зазначає засуджений в апеляційній скарзі, та не порушує прав його, як засудженого на умовно-дострокове звільнення за умови додержання вимог ч.8 ст.154 КВК України, а тому, у відповідності до вимог цієї норми закону, підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_4 , колегія суддів не вбачає.

Порушень судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону у ході апеляційного розгляду скарги засудженого колегія суддів не встановила.

Суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.407 КПК України, має право залишити ухвалу без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 01 листопада 2016 року, якою відмовлено у задоволенні спільного подання адміністрації Городоцького виправного центру УДПС України в Рівненській області №131 та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання та звільнення ОСОБА_4 умовно-достроково на невідбуту частину призначеного покарання за вироком суду - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя- доповідач - підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя-доповідач: ОСОБА_1