Справа № 211/6867/15-к
Провадження № 1-кп/211/52/17
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003426 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої ФОП, не заміжньої, маючої на утриманні неповнолітніх синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої по АДРЕСА_1 , не судимої,
у вчинені злочинів, передбачених частинами 1 та 2 статті 190 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

за відсутністю: потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , являючись суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою-підприємцем, зареєстрованою 30.06.2005 року за № 0009199 у Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в порушення умов договору суборенди нежитлового приміщення № 3/2013 від 08.11.2013 року незаконно використовувала нежитлове приміщення АДРЕСА_2 в якості магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », в якому, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, не маючи власних виробничих та складських приміщень для виробництва та зберігання керамічної плитки, представницьких повноважень від офіційних виробників та постачальників керамічної плитки в Україні, договірних стосунків з власниками та перевізниками керамічної плитки, приймала від громадян закази на поставку керамічної плитки, отримуючи від них шахрайським шляхом грошові кошти, яка не мала намір повертати.
13 листопада 2014 року приблизно об 11:30 годині ОСОБА_4 за вказаною адресою, назвавши себе адміністратором магазину, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами запропонувала ОСОБА_24 придбати та у двотижневий строк доставити до місця його проживання на АДРЕСА_3 вибрані ним 19 керамічних плиток марки «Декор SOТЕ ROSE кр 20*50» за ціною 44,30 гривень за одну, 10,2 квадратних метрів плитки «настінна SOТЕ біл 20*50» за ціною 137,4 гривень за 1 квадратний метр, 10,2 квадратних метрів плитки «настінна SOТЕ чорн 20*50» за ціною 137,4 гривень за 1 квадратний метр, 64 плитки «Фриз «Stіск Gгеесе W 15*295» за ціною 12,10 гривень за одну, за умови обов`язкової попередньої оплати покупцем 70% від усієї суми вартості замовленої керамічної плитки в сумі 4419,06 гривень та сплатою решти коштів після доставки вказаної плитки у повному обсязі.
ОСОБА_24 , обнадіяний спокусливою ціновою вигодою, уклав з ОСОБА_4 договір купівлі вказаної плитки, яку ОСОБА_4 не збиралася поставляти, передавши тому рахунок-фактуру № СФ-0000220 від 13.11.2014 року, зазначивши постачальником у вказаному рахунку-фактурі товару ФОП ОСОБА_25 , квитанцію до прибуткового касового ордеру № 289 від 14.11.2013 року та отримавши від нього грошові кошти в сумі 3200 гривень готівкою в якості попередньої оплати за майбутню поставку на його адресу зазначеної керамічної плитки.
Отримані від ОСОБА_24 кошти ОСОБА_4 витратила на власні потреби.
26 листопада 2014 року приблизно о 10:15 годині ОСОБА_4 в приміщенні вказаного магазину з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, діючи повторно, пообіцяла ОСОБА_14 за будь-яких умов доставити у тритижневий строк до місця його проживання по АДРЕСА_4 вибрану ним керамічну плитку марки «ALDEA» та «МООDERN WOOD» за умови обов`язкової попередньої оплати покупцем 70% від суми вартості замовленої керамічної плитки, яка склала 14037,89 гривень.
ОСОБА_14 , знаходячись під психологічним тиском з боку ОСОБА_4 , викликаним спокусливою ціновою вигодою, уклав з нею договір купівлі вказаної керамічної плитки. ОСОБА_4 , не маючи намір на виконання умов договору, склала і передала ОСОБА_14 рахунок-фактуру № СФ-0000231 від 26.11.2014 року, зазначивши постачальником у вказаному рахунку-фактурі товару ФОП ОСОБА_25 , а ОСОБА_14 , перебуваючи у стані легковажної довірливості, добровільно передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 8000 гривень готівкою в якості попередньої оплати за майбутню поставку на його адресу зазначеної керамічної плитки.
ОСОБА_4 , отримавши гроші, склала і видала ОСОБА_14 квитанцію до прибуткового касового ордеру № 301 від 28.11.2014 року на суму 8000 гривень, але поставку вказаної керамічної плитки не мала намір виконувати та не виконала.
19.03.2015 року приблизно о півдні ОСОБА_14 зустрівся з ОСОБА_4 у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і на його вимогу вона надала розписку про повернення боргу в сумі 8000 гривень не пізніше 27.03.2015 року, але гроші так і не повернула.
15 грудня 2014 року приблизно о 10:00 годині ОСОБА_4 в приміщенні вказаного магазину з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, діючи повторно, назвавши себе адміністратором магазину, пообіцяла ОСОБА_12 за будь-яких умов доставити до місця її проживання по АДРЕСА_5 протягом 14 днів вибрану нею керамічну плитку марки «АМІСНЕ ВЕІGЕ» за умови обов`язкової попередньої оплати покупцем у розмірі 70% від усієї суми вартості замовленої керамічної плитки, яка склала 9689,32 гривень.
ОСОБА_12 , знаходячись під психологічним тиском з боку ОСОБА_4 , викликаним спокусливою ціновою вигодою, уклала з нею договір купівлі вказаної керамічної плитки та передала їй грошові кошти в сумі 6000 гривень готівкою в якості попередньої оплати за майбутню поставку, а ОСОБА_4 усвідомлюючи, що вона не за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, викликаючи своєю поведінкою до себе довіру, склала і передала ОСОБА_12 рахунок-фактуру № СФ-0000239 від 15.12.2014 року, зазначивши постачальником у вказаному рахунку-фактурі товару ФОП ОСОБА_25 , а покупцем чоловіка ОСОБА_12 - ОСОБА_26 та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 308 від 15.12.2015 року на суму 6000 гривень.
В подальшому, ОСОБА_4 свої зобов`язання перед ОСОБА_12 щодо поставки керамічної плитки не виконала.
18 грудня 2014 року приблизно о 10:30 годині ОСОБА_4 в приміщенні вказаного магазину з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, діючи повторно, назвавши себе адміністраторам магазину, пообіцяла ОСОБА_10 за будь-яких умов доставити до місця її проживання по АДРЕСА_6 протягом 14 днів вибрану нею керамічну плитку марки «TORRO BROWN» у повному обсязі, за умови обов`язкової попередньої оплати покупцем усієї суми вартості замовленої керамічної плитки, яка склала 44999,97 гривень.
ОСОБА_10 , знаходячись під психологічним тиском з боку ОСОБА_4 , викликаним спокусливою ціновою вигодою, уклала з нею договір купівлі вказаної керамічної плитки, передала їй грошові кошти в сумі 45000 гривень, із яких 35000 гривень готівкою, 10000 гривень безготівковим переказом за допомогою електронного терміналу «Приват Банк», встановленого у приміщенні магазину, на банківський рахунок, зазначений у рахунку фактурі № СФ-0000244 від 18.12.2014 року, відкритий на ім`я ФОП ОСОБА_25 , фактично яким за допомогою банківської карти розпоряджалася ОСОБА_4 одноособово, в якості попередньої оплати за майбутню поставку на її адресу зазначеної керамічної плитки а ОСОБА_4 усвідомлюючи, що вона не за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання у повному обсязі за цим договором, викликаючи своєю поведінкою до себе довіру, склала і передала ОСОБА_10 рахунок-фактуру № СФ-0000244 від 18.12.2014 року, зазначивши постачальником у вказаному рахунку-фактурі товару ФОП ОСОБА_25 , та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 313 від 18.12.2015 року на суму 45000 гривень.
В подальшому ОСОБА_4 зобов`язання перед ОСОБА_10 щодо поставки вказаної керамічної плитки виконала частково, здійснивши поставку керамічної плитки на адресу ОСОБА_10 у кількості 43 квадратних метрів, на загальну суму відповідно до видаткової накладної № СК12-00579 від 23.12.2014 року 17184 гривні, а решту товару пообіцяла доставити пізніше.
18.03.2015 року приблизно о півдні в приміщенні магазину «КЕРАМА ЦЕНТР» ОСОБА_4 , намагаючись уникнути кримінальної відповідальності в майбутньому, мотивуючи свої дії відсутністю товару, запропонувала ОСОБА_10 укласти письмовий, договір купівлі-продажу будівельних матеріалів на суму 21235,50 гривень з обов`язковою умовою остаточної поставки товару не пізніше 10.04.2015 року, але фактично виконувати свої зобов`язання щодо повернення 21235,50 гривень наміру не мала.
14 січня 2015 року приблизно о 10:00 годині ОСОБА_4 в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, діючи повторно, назвавши себе адміністратором магазину, пообіцяла ОСОБА_27 за будь-яких умов доставити до місця її проживання в АДРЕСА_7 протягом 14 днів вибрану нею керамічну плитку марки «ПАЛАЦЦО» за умови обов`язкової попередньої оплати покупцем у розмірі 70 % від усієї суми вартості замовленої керамічної плитки, яка склала 8446,68 гривень.
ОСОБА_16 , знаходячись під психологічним тиском з боку ОСОБА_4 , викликаним спокусливою ціновою вигодою, уклала з нею договір купівлі вказаної керамічної плитки та передала їй грошові кошти в сумі 6000 гривень готівкою в якості попередньої оплати за майбутню поставку на її адресу зазначеної керамічної плитки, а ОСОБА_4 усвідомлюючи, що вона не за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором склала і передала ОСОБА_16 рахунок-фактуру № СФ-0000004 від 14.01.2015 року, зазначивши постачальником у вказаному рахунку-фактурі товару ФОП ОСОБА_25 та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 328 від 14.01.2015 року на суму 6000 гривень.
В подальшому ОСОБА_4 свої зобов`язання перед ОСОБА_16 щодо поставки керамічної плитки не виконала.
14 січня 2015 року ОСОБА_4 в денний час в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, діючи повторно, назвавши себе адміністратором вказаного магазину, пообіцяла ОСОБА_15 за будь-яких умов доставити до місця його проживання по АДРЕСА_8 у двотижневий строк вибрану ним керамічну плитку марки «MASSIV BIANCO INSERTO» за умови обов`язкової попередньої оплати покупцем 70% від усієї суми вартості замовленої керамічної плитки, яка склала 25376,24 гривень.
ОСОБА_15 , знаходячись під психологічним тиском з боку ОСОБА_4 , викликаним спокусливою ціновою вигодою, уклав з нею договір купівлі вказаної керамічної плитки та передав їй грошові кошти в сумі 20000 гривень готівкою в якості попередньої оплати за майбутню поставку на його адресу зазначеної керамічної плитки, а ОСОБА_4 усвідомлюючи, що вона не за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, викликаючи своєю поведінкою до себе довіру, склала і передала ОСОБА_15 рахунок-фактуру № СФ-0000003 від 14.01.2015 року, зазначивши постачальником у вказаному рахунку-фактурі товару ФОП ОСОБА_25 , та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 327 від 14.01.2015 року на суму 20000 гривень.
В подальшому ОСОБА_4 свої зобов`язання перед ОСОБА_15 щодо поставки керамічної плитки не виконала.
02 березня 2015 року приблизно о півдні в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_4 , намагаючись уникнути кримінальної відповідальності в майбутньому, повернула ОСОБА_15 1000 гривень та надала розписку про повернення решти боргу у сумі 19000 гривень не пізніше 03.03.2015 року, після чого протягом двох тижнів за вимогою потерпілого повернула йому ще 5500 гривень, а решту не повернула, зобов`язання щодо поставки керамічної плитки не виконала.
28 січня 2015 року приблизно о 10:00 годині ОСОБА_4 в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, діючи повторно, назвавши себе адміністратором вказаного магазину, пообіцяла ОСОБА_18 за будь-яких умов доставити до місця його проживання по АДРЕСА_9 у період з 30.01.2015 року по 02.02.2015 року вибрану ним керамічну плитку марки «КІМОНО» за умови обов`язкової попередньої оплати усієї суми вартості замовленої керамічної плитки, яка склала 2653,80 гривні.
ОСОБА_18 , знаходячись під психологічним тиском з боку ОСОБА_4 , викликаним спокусливою ціновою вигодою, уклав з нею договір купівлі вказаної керамічної плитки та передав їй грошові кошти в сумі 2653,80 гривні готівкою в якості оплати за майбутню поставку на його адресу зазначеної керамічної плитки, а ОСОБА_4 усвідомлюючи, що вона не за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, викликаючи своєю поведінкою до себе довіру, склала і передала ОСОБА_18 рахунок-фактуру № СФ-0000000 від 28.01.2015 року, зазначивши постачальником у вказаному рахунку-фактурі товару ФОП ОСОБА_25 , та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 333 від 28.01.2015 року на суму 2653,80 гривні.
В подальшому ОСОБА_4 свої зобов`язання перед ОСОБА_18 щодо поставки керамічної плитки не виконала.
29 січня 2015 року приблизно о 14:00 годині ОСОБА_4 в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, діючи повторно, назвавши себе адміністратором вказаного магазину, пообіцяла ОСОБА_28 за будь-яких умов доставити до місця її проживання по АДРЕСА_10 у строк протягом одного тижня керамічну плитку марки «VIVADA/VIVIDO настінна плитка GIALLO» за умови обов`язкової попередньої оплати усієї суми вартості замовленої, яка склала 761,40 гривень.
ОСОБА_28 , знаходячись під психологічним тиском з боку ОСОБА_4 , викликаним спокусливою ціновою вигодою, уклала з нею договір купівлі вказаної керамічної плитки та передала їй грошові кошти в сумі 100 гривень готівкою, в якості попередньої оплати за майбутню поставку на вказану адресу зазначеної керамічної плитки, а ОСОБА_4 усвідомлюючи, що вона не за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, викликаючи своєю поведінкою до себе довіру, склала і передала ОСОБА_28 рахунок-фактуру № СФ-0000014 від 29.01.2015 року, зазначивши постачальником у вказаному рахунку-фактурі товару ФОП ОСОБА_25 та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 337 від 29.01.2015 року на суму 100 гривень.
02 лютого 2015р. співмешканець ОСОБА_28 . ОСОБА_29 за її проханням в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » передав в якості передоплати за поставку керамічної плитки 661,40 гривню, а ОСОБА_4 видала йому квитанцію до прибуткового касового ордеру № 340 від 02.02.2015 року на суму 661,40 гривню.
В подальшому ОСОБА_4 свої зобов`язання перед ОСОБА_28 щодо поставки керамічної плитки не виконала.
07 лютого 2015 року приблизно о 12:00 годині ОСОБА_4 в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, діючи повторно, назвавши себе адміністратором вказаного магазину, пообіцяла ОСОБА_13 за будь-яких умов доставити до місця його проживання по АДРЕСА_11 у двотижневий строк вибрану ним керамічну плитку марки «РЕЛАКС» за умови обов`язкової попередньої оплати 50% від уієї суми вартості замовленої керамічної плитки, яка склала 3369,26 гривень
ОСОБА_13 , знаходячись під психологічним тиском з боку ОСОБА_4 , викликаним спокусливою ціновою вигодою, уклав з нею договір купівлі вказаної керамічної плитки та передав їй грошові кошти в сумі 2000 гривень готівкою в якості оплати за майбутню поставку на його адресу зазначеної керамічної плитки, а ОСОБА_4 усвідомлюючи, що вона не за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, викликаючи своєю поведінкою до себе довіру, склала і передала ОСОБА_18 рахунок-фактуру № СФ-0000019 від 07.02.2015 року, зазначивши постачальником у вказаному рахунку-фактурі товару ФОП ОСОБА_25 , та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 345 від 07.02.2015 року на суму 2000 гривень.
В подальшому ОСОБА_4 свої зобов`язання перед ОСОБА_13 щодо поставки керамічної плитки не виконала.
18 лютого 2015 року приблизно о 14:30 годині ОСОБА_4 в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, діючи повторно, назвавши себе адміністратором вказаного магазину, пообіцяла ОСОБА_21 за будь-яких умов доставити до місця його проживання по АДРЕСА_12 у двотижневий строк вибрану ним керамічну плитку марки «ЛАКШМІ» за умови обов`язкової сплати усієї суми вартості замовленої керамічної плитки, яка склала 5415,71 гривень.

ОСОБА_21 , знаходячись під психологічним тиском з боку ОСОБА_4 , викликаним спокусливою ціновою вигодою, уклав з нею договір купівлі вказаної керамічної плитки та перерахував за її вказівкою грошові кошти в сумі 5412,71 гривень безготівковим переказом за допомогою електронного терміналу «Приват Банк», встановленого у приміщенні магазину, на банківський рахунок, зазначений у рахунку фактурі № СФ-0000027 від 18.02.2015 року, відкритий на ім`я ФОП ОСОБА_25 , фактично яким розпоряджалася ОСОБА_4 одноособово, в якості попередньої оплати за майбутню поставку на його адресу зазначеної керамічної плитки, а ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вона не за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, склала і передала ОСОБА_21 рахунок-фактуру № СФ-0000027 від 18.02.2015 року, зазначивши постачальником у вказаному рахунку-фактурі товару ФОП ОСОБА_25 та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 354 від 18.02.2015 року на суму 5415 гривень.

23 лютого 2015 року приблизно опівдні ОСОБА_4 в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з метою незаконного заволодіння грошовими коштами повторно, назвавши себе адміністратором вказаного магазину, пообіцяла ОСОБА_21 за будь-яких умов доставити до місця його проживання по АДРЕСА_12 у двотижневий строк вибрану ним керамічну плитку марки «Французький дуб» за умови обов`язкової попередньої оплати усієї суми вартості замовленої керамічної плитки, яка склала 1905,12 гривень.
ОСОБА_21 , знаходячись під психологічним тиском з боку ОСОБА_4 , викликаним спокусливою ціновою вигодою, уклав з нею договір купівлі вказаної керамічної плитки та перерахував за її вказівкою грошові кошти в сумі 1905,12 гривень безготівковим переказом за допомогою електронного терміналу «Приват Банк», встановленого у приміщенні магазину, на банківський рахунок, зазначений у рахунку фактурі № СФ-0000031 від 23.02.2015 року, відкритий на ім`я ФОП ОСОБА_25 , фактично яким розпоряджалася ОСОБА_4 одноособово, в якості попередньої оплати за майбутню поставку на його адресу зазначеної керамічної плитки, а ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вона не за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, склала і передала ОСОБА_21 рахунок-фактуру № СФ-0000027 від 23.02.2015 року, зазначивши постачальником в вказаному рахунку-фактурі товару ФОП ОСОБА_25 та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 358 від 23.02.2015 року на суму 1905,12 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 свої зобов`язання перед ОСОБА_21 щодо поставки керамічної плитки не виконала.
24 лютого 2015 року приблизно о 16:00 годині ОСОБА_4 в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, діючи повторно, назвавши себе адміністратором вказаного магазину, пообіцяла ОСОБА_23 за будь-яких умов доставити до місця його проживання по АДРЕСА_13 у двотижневий строк вибрану ним керамічну плитку марки «PLANET BLANCO» за умови обов`язкової попередньої оплати усієї суми вартості замовленої керамічної плитки, яка склала 5132,40 гривні.

ОСОБА_23 , знаходячись під психологічним тиском з боку ОСОБА_4 , викликаним спокусливою ціновою вигодою, уклав з ОСОБА_4 договір купівлі вказаної керамічної плитки та передав грошові кошти в сумі 5132 гривні готівкою в якості попередньої оплати за майбутню поставку на його адресу зазначеної керамічної плитки, а ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вона не за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, склала і передала ОСОБА_23 рахунок-фактуру № СФ-0000032 від 24.02.2015 року, зазначивши постачальником у вказаному рахунку-фактурі товару ФОП ОСОБА_25 , та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 359 від 24.02.2015 року на суму 5132 гривні.

25 лютого 2015 року приблизно о 16:00 годині ОСОБА_4 в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з метою незаконного заволодіння грошовими коштами повторно, назвавши себе адміністратором вказаного магазину, пообіцяла ОСОБА_23 за будь-яких умов доставити до місця його проживання по АДРЕСА_13 у двотижневий строк вибрану ним керамічну плитку марки ««VESTA» за умови обов`язкової попередньої оплати усієї суми вартості замовленої керамічної плитки, яка склала 5713,03 гривні.

ОСОБА_23 , знаходячись під психологічним тиском з боку ОСОБА_4 , викликаним спокусливою ціновою вигодою, уклав з ОСОБА_4 договір купівлі вказаної керамічної плитки та передав грошові кошти в сумі 5713,03 гривні готівкою в якості попередньої оплати за майбутню поставку на його адресу зазначеної керамічної плитки, а ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вона не за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, склала і передала ОСОБА_23 рахунок-фактуру № СФ-0000033 від 25.02.2015 року, зазначивши постачальником у вказаному рахунку-фактурі товару ФОП ОСОБА_25 , та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 360 від 25.02.2015 року на суму 5713,03 гривні.

В подальшому ОСОБА_4 свої зобов`язання перед ОСОБА_23 не виконала.
12 березня 2015 року приблизно об 11:30 годині ОСОБА_4 в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, діючи повторно, назвавши себе адміністратором вказаного магазину, пообіцяла ОСОБА_9 за будь-яких умов доставити до місця її проживання по АДРЕСА_14 в строк до 22.03.2015 року вибрану нею керамічну плитку марки «SENO» за умови обов`язкової попередньої оплати в розмірі 70% від усієї суми вартості замовленої керамічної плитки, яка склала 5254,73 гривні.

ОСОБА_9 , знаходячись під психологічним тиском з боку ОСОБА_4 , викликаним спокусливою ціновою вигодою, уклала з ОСОБА_4 договір купівлі вказаної керамічної плитки та перерахувала за вказівкою ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 3600 гривень безготівковим переказом за допомогою електронного терміналу «Приват Банк», встановленого у приміщенні вказаного магазину, на банківський рахунок зазначений у рахунку фактурі № СФ-0000040 від 12.03.2015 року, відкритий на ім`я ФОП ОСОБА_25 , фактично яким розпоряджалася ОСОБА_4 одноособово, в якості попередньої оплати за майбутню поставку на її адресу зазначеної керамічної плитки, а ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вона не за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, склала і передала ОСОБА_9 рахунок-фактуру № СФ-0000040 від 12.03.2015 року, зазначивши постачальником у вказаному рахунку-фактурі товару ФОП ОСОБА_25 , та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 369 від 12.03.2015 року на суму 3600 гривень.
20 березня 2015 року приблизно о 09:00 годині ОСОБА_4 в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з метою незаконного заволодіння грошовими коштами повторно, назвавши себе адміністратором вказаного магазину, пообіцяла ОСОБА_9 за будь-яких умов доставити до місця її проживання керамічну плитку марки «PILCH». ОСОБА_9 , знаходячись під психологічним, тиском з боку ОСОБА_4 , викликаним спокусливою ціновою вигодою, уклала з ОСОБА_4 договір купівлі керамічної плитки марки «PILCH» за умови обов`язкової попередньої оплати в розмірі 70% від усієї суми вартості замовленої керамічної плитки, яка склала 686 гривень, та перерахувала грошові кошти в сумі 400 гривень безготівковим переказом за допомогою електронного терміналу «Приват Банк», встановленого у приміщенні вказаного магазину, на банківський рахунок, зазначений у рахунку фактурі № СФ-0000040 від 12.03.2015 року, відкритий на ім`я ФОП ОСОБА_25 , фактично яким за допомогою банківської карти розпоряджалася ОСОБА_4 одноособово, в якості попередньої оплати за майбутню поставку на її адресу зазначеної керамічної плитки, а ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вона не за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, склала та видала потерпілій рахунок фактуру № СФ-0000044 від 20.03.2015 року на суму 686 гривень та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 371 від 20.03.2015 року на суму 400 гривень.
В подальшому ОСОБА_4 свої зобов`язання перед ОСОБА_9 щодо поставки керамічної плитки не виконала.
17 березня 2015 року приблизно об 11:30 годині ОСОБА_4 в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, діючи повторно, назвавши себе адміністратором вказаного магазину, пообіцяла ОСОБА_11 за будь-яких умов доставити до місця його проживання по АДРЕСА_15 в строк до 19.03.2015 року керамічну плитку марки «ФІОРІ» за умови обов`язкової попередньої оплати покупцем усієї суми вартості замовленої керамічної плитки, яка склала 3322,55 гривні.
ОСОБА_11 , знаходячись під психологічним тиском з боку ОСОБА_4 , викликаним спокусливою ціновою вигодою, уклала з нею договір купівлі вказаної керамічної плитки та передала їй грошові кошти в сумі 3322 гривні готівкою в якості попередньої оплати за майбутню поставку на вказану адресу зазначеної керамічної плитки, а ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вона не за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, склала та передала ОСОБА_11 рахунок-фактуру № СФ-0000043 від 17.03.2015 року, зазначивши постачальником у вказаному рахунку-фактурі товару ФОП ОСОБА_25 та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 370 від 17.03.2015 року на суму 3322 гривні.
В подальшому ОСОБА_4 свої зобов`язання перед ОСОБА_11 щодо поставки вказаної керамічної плитки не виконала.
20 березня 2015 року приблизно о 16:30 годині ОСОБА_4 в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, діючи повторно, назвавши себе адміністратором вказаного магазину, пообіцяла ОСОБА_22 за будь-яких умов доставити до місця його проживання в АДРЕСА_16 протягом 5 днів вибрану ним керамічну плитку марки «ЛОРЕНЦО», за умови обов`язкової попередньої оплати покупцем у розмірі 60% від усієї суми вартості замовленої керамічної плитки, яка склала 9335,67 гривень.
ОСОБА_22 , знаходячись під психологічним тиском з боку ОСОБА_4 , викликаним спокусливою ціновою вигодою, уклав з нею договір купівлі вказаної керамічної плитки та передав їй грошові кошти в сумі 6000 гривень готівкою в якості попередньої оплати за майбутню поставку на його адресу зазначеної керамічної плитки, а ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вона не за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, викликаючи своєю поведінкою до себе довіру, склала і передала ОСОБА_22 рахунок-фактуру № СФ-0000045 від 20.03.2015 року, зазначивши постачальником у вказаному рахунку-фактурі товару ФОП ОСОБА_25 , та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 372 від 20.03.2015 року на суму 6000 гривень.
В подальшому ОСОБА_4 свої зобов`язання перед ОСОБА_22 щодо поставки йому вказаної керамічної плитки не виконала.
21 березня 2015 року приблизно о 10:30 годині ОСОБА_4 в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, діючи повторно, назвавши себе адміністратором вказаного магазину, пообіцяла ОСОБА_30 за будь-яких умов доставити до місця її помешкання по АДРЕСА_17 в строк протягом одного тижня керамічну плитку марки «СІТІ» за умови обов`язкової попередньої оплати покупцем у розмірі 70% від усієї суми вартості замовленої керамічної плитки, яка склала 4230,12 гривень.
ОСОБА_31 , знаходячись під психологічним тиском з боку ОСОБА_4 , викликаним спокусливою ціновою вигодою, уклала з нею договір купівлі вказаної керамічної плитки та передала їй грошові кошти в сумі 1000 гривень готівкою в якості попередньої оплати за майбутню поставку на вказану адресу зазначеної керамічної плитки, а ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вона не за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, викликаючи своєю поведінкою до себе довіру, склала і передала ОСОБА_30 рахунок-фактуру № СФ-0000046 від 21.03.2015 року, зазначивши постачальником у вказаному рахунку-фактурі товару ФОП ОСОБА_25 , та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 373 від 23.03.2015 року на суму 1000 гривень.
25 березня 2015 року приблизно о 10:30 годині ОСОБА_31 , перебуваючи у стані легковажної довірливості, виходячи із почуття довіри до ОСОБА_4 , знов прийшла до приміщення магазину де передала решту грошових коштів ОСОБА_4 за майбутню поставку керамічної плитки згідно рахунку фактури № № СФ-0000046 від 21.03.2015 року, у сумі 1500 гривень, а ОСОБА_4 , використовуючи довіру з боку потерпілої, отримавши від ОСОБА_32 гроші, склала і видала їй квитанцію до прибуткового касового ордеру № 46 на суму 1500 гривень.
В подальшому, ОСОБА_4 свої зобов`язання перед ОСОБА_20 щодо поставки їй вказаної керамічної плитки не виконала.
25 березня 2015 року приблизно о 10:30 годині ОСОБА_4 в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, діючи повторно, назвавши себе адміністратором вказаного магазину, пообіцяла ОСОБА_17 за будь-яких умов доставити до місця її помешкання по АДРЕСА_18 протягом 1 дня вибрану нею керамічну плитку марки «ВУЛКАНО» за умови обов`язкової попередньої оплати покупцем у розмірі 70% від усієї суми вартості замовленої керамічної плитки, яка склала 1516 гривень.
ОСОБА_17 , знаходячись під психологічним тиском з боку ОСОБА_4 , викликаним спокусливою ціновою вигодою, уклала з нею договір купівлі вказаної керамічної плитки та перерахувала за її вказівкою грошові кошти в сумі 1000 гривень безготівковим переказом за допомогою електронного терміналу «Приват Банк», встановленого у приміщенні вказаного магазину, на банківський рахунок, зазначений у рахунку фактурі № СФ-0000047 від 25.03.2015 року, відкритий на ім`я ФОП ОСОБА_25 , фактично яким за допомогою банківської карти розпоряджалася ОСОБА_4 одноособово, в якості попередньої оплати за майбутню поставку на її адресу зазначеної керамічної плитки, а ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вона не за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, викликаючи своєю поведінкою до себе довіру, склала і передала ОСОБА_17 рахунок- фактуру № СФ-0000047 від 25.03.2015 року, зазначивши постачальником у вказаному рахунку-фактурі товару ФОП ОСОБА_25 та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 374 від 25.03.2015 року на суму 1000 гривень.
В подальшому ОСОБА_4 свої зобов`язання перед ОСОБА_17 щодо поставки їй вказаної керамічної плитки не виконала.
В судовому засіданні підсудна ОСОБА_4 вину у вчинені злочину визнала спочатку частково, потім повністю та пояснила, що працювала за домовленістю з ОСОБА_25 адміністратором у магазині «КЕРАМА ЦЕНТР» з листопада 2013 року. Працювала з клієнтами, приймала закази. В 2014 році долар пішов у вверх, вона намагалась задовольнити замовлення клієнтів, до жовтня 2014 року ще виходило виконувати їх. Потім долар різко піднявся більше 20 грн., та замовлення стали неприбуткові. Вона почала брати передоплату, але замовлення все одно були неприбуткові, та не змогла задовольнити замовлення. Приміщення, де розташовувався магазин орендував ОСОБА_25 . Клієнтам вона представлялась як адміністратор. Також працювала дівчина, яка проходила стажування, вона слідкувала за залом, прибирала, допомагала в обслуговуванні клієнтів. Вона приймала її на стажування. У ОСОБА_25 були угоди з постачальниками, але з ними спілкувалась вона, домовлялась по замовленням з постачальниками також вона, договори також укладала вона від імені ОСОБА_25 . Вона сподівалась, що ситуація зміниться. Плитка була в наявності у залишку. Потім вона привозила плитку лише під заказ, сплачувала рахунок, замовляла машину. Гроші вона передавала ОСОБА_25 до червня 2014 року. У 2014 році замовлень було дуже багато, до жовтня 2014 року вона виконала всі замовлення. Гроші від клієнтів поступали на рахунок . У обвинувальному акті написано, що вона отримала гроші від 16 клієнтів, але частково гроші повернув банк. За гроші, які поступили від потерпілих по справі, вона розрахувалась по попереднім заказам, сподіваючись, що все налагодиться.
Вина обвинуваченої крім її визнання та пояснень підтверджується також поясненнями допитаних в судовому засіданні потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , кожен з яких підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що підсудна приймала в них заказ на доставку керамічної плитки, вони сплачували їй готівку або через термінал передоплату, але плитку вони так я не отримали.

Відповідно до частини 3ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
Обвинувачена пояснила, що правильно розуміє зміст цих обставин, її позиція є добровільною і розуміє, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії підсудної судом кваліфікуються за частиною 1 статті 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство); за частиною 2 статті 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Вирішуючи питання про покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу підсудної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинені злочини відносяться до нетяжких частина 1 ст.190 КК України та середньої тяжкості частина 2 ст.190 КК України.

За місцем проживання підсудна ОСОБА_4 характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, на утриманні має неповнолітніх синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судима (т.3 а.с. 23,24,25,26,32,33,34 запити, довідки, характеристика, копії свідоцтва).
Враховуючи тяжкість злочину, особу підсудною, пом`якшуючу обставину, те, що на утриманні підсудної перебувають двоє неповнолітніх дітей, суд вважає, що покарання повинно бути призначено у виді позбавлення волі, але зі звільненням від відбування покарання, так як можливе перевиховання підсудної без ізоляції від суспільства.
Цивільні позови потерпілими пред`явлені не були.
Відповідно до ст. 124 ч. 2 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Згідно довідки витрати на проведення експертизи складають 1473,12 грн. (т.2 а.с. 195).
В ході досудового слідства ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 28.10.2015 року ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на 2 місяці до 26.12.2015 року (т.3 а.с. 53,54 ухвала). В подальшому запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
п р и с у д и в :
визнати ОСОБА_4 винною у вчинені злочинів, передбачених частиною 1 та частиною 2 статті 190 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за частиною 1 статті 190 КК України у виді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин, за частиною 2 статті 190 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.
Відповідно до частини 1 статті 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на два роки.
Відповідно до статті 75 КК України від відбування основного покарання ОСОБА_4 звільнити, якщо вона протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину та виконає покладенні на неї судом обов`язки.
Відповідно до статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: копії рахунків-фактури, квитанцій до прибуткового ордеру, заяви про повернення коштів, видаткових накладних, заяви про повернення грошових коштів, гарантійних листів, договорів купівлі-продажу будівельних матеріалів від 18.03.2015 року, рахунку-фактури № СФ-0000042 від 13.03.2015 року, касових чеків про банківські перекази, виписок з карткових рахунків, банківських документів, які зберігаються в матеріалах справи, після набрання вироком залишити в матеріалах кримінальної справи.
Відповідно дочастини 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_1 , на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в сумі 1473 (одна тисяча чотириста сімдесят три) гривні 12 копійок (одержувач платежу УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпро Дніпропетровської області, 24060300, № рахунку НОМЕР_2 , МФО 805012, ).
На вирок протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1