Справа № 589/5148/16-к
Провадження № 1-в/589/15/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 січня 2017 року
Шосткинський міськрайсуд Сумської області:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ШВК ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шостка заяву ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, освіта середня, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого, засудженого 19.05.2014 року Яготинським районним судом Київської області за ст. ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26.02.2016 року зараховано в строк відбутого покарання на підставі ст. 72 ч.5 КК України період попереднього ув`язнення з 19.05.2014 року по 17.06.2014 року,
- про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з заявою, у якій він просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі.
В судовому засіданні представник Шосткинської ВК /№ 66/ та прокурор проти задоволення клопотання заперечили, оскільки засуджений не довів своє виправлення.
ОСОБА_5 в судове засідання у зв`язку з відбуванням покарання у виді позбавлення волі не з`явився, через адміністрацію ШВК /№ 66/ надав до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі та задовольнити його клопотання.
Заслухавши прокурора, представника ШВК /№66/, дослідивши матеріали на засудженого та його особову справу, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до положень ч. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до положень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року № 2 при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
Вироком Яготинського районного суду Київської області від 19.05.2014 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 років 2 місяців.
Строк покарання обчислюється з 19.05.2014 року, про що зазначено у вироку. Отже, на день розгляду заяви засуджений відбув не менше двох третин призначеного покарання 2 роки 8 місяців 16 днів.
З характеристики на засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що має два стягнення, одне стягнення погашене у встановленому порядку, інше не зняте та не погашене, виконує обовязки днювального відділення СПС, до виконуваних обовязків ставиться задовільно. Участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує не завжди правильно. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки. До себе не завжди вимогливий. Вину у скоєному злочині визнав частково. На даний час не здатний до самокерованої правослухняної поведінки та дотримання соціальних норм життя у суспільстві після звільнення.
Із довідки про заохочення та стягнення по особовій справі засудженого вбачається, що ОСОБА_5 має одне заохочення за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці в липні 2016 року, але в жовтні 2014 року, квітні 2015 року, в серпні 2015 року та вересні 2016 року ОСОБА_5 допускав порушення правил внутрішнього розпорядку, за що на нього накладались стягнення, лише три з яких погашені в установленому законом порядку.
Тобто засуджений то сумлінно ставився до праці та правил внутрішнього розпорядку, то свідомо їх порушував, а отже відсутні підстави вважати, що поведінка засудженого протягом строку відбування покарання або хоча б значно більшої його частини була сумлінною.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що засуджений не довів своє виправлення, а отже відсутні підстави для задоволення клопотання.
Керуючись ст.81 КК України, ст. 537, 539 КПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд протягом семи днів з дня оголошення ухвали. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1