УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
в с т а н о в и в:
Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт шляхом заборони відчуження майна на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1
У клопотанні зазначено, що 11.12.2016 року до Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві надійшла заява від громадянина ОСОБА_5 про те, що 12.10.2016 року невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа квартирою АДРЕСА_1 .
В ході досудового розслідування допитаний в якості свідка ОСОБА_5 , показав, що він перебуває у цивільному шлюбі з громадянкою ОСОБА_6 з 2007 року. ОСОБА_6 має сина ОСОБА_7 від шлюбу з ОСОБА_8 . 15.12.2006 року ОСОБА_8 змінив прізвище на « ОСОБА_9 ». 22.11.2006 року між довірителем ОСОБА_10 та управителем ТОВ «ФК «Уко-Капітал» було укладено Договір № 187/І-Е про участь у фонді фінансування, відповідно до якого довіритель після передачі грошових коштів управителю, набув право на квартиру АДРЕСА_2 . 23.11.2006 року довіритель ОСОБА_10 вніс кошти на рахунок фінансової компанії в розмірі 376106,50 грн., а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.
Спадкоємцем за заповітом є син померлого ОСОБА_7 . Профінансована квартира має поштову адресу: АДРЕСА_3 . Нумерація квартири була змінена з будівельного АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою.
В листопаді 2016 року ОСОБА_5 стало відомо, що невстановлені особи заволоділи майновими правами на квартиру АДРЕСА_1 та зареєстрували в офіційному реєстрі на ім`я ОСОБА_11 .
Потерпілим є спадкоємець довірителя ОСОБА_10 - ОСОБА_7 , який на даний час проживає на території Російської Федерації, однак, він уповноважив довіреністю представляти його інтереси ОСОБА_12 та ОСОБА_5 .
З метою попередження відчуження квартири АДРЕСА_1 , що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві приватної власності ОСОБА_11 , та попередження настання тяжких наслідків, необхідно накласти арешт шляхом заборони відчуження майна.
Враховуючи клопотання слідчого про розгляд справи без повідомлення власника майна та на підставі положень ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі власника майна.
Вислухавши доводи слідчого, якими вона обґрунтовує клопотання, дослідивши надані копії документів, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 4, 11 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна накладається на майно третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Договором № 187/І-Е про участь у Фонді фінансування будівництва від 22.11.2006 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «УКО-Капітал», як «Управителем» та ОСОБА_10 як «Довірителем», передбачено, що довіритель зобов`язується передати управителю грошові кошти з метою отримання у власність об`єкта інвестування, а Управитель зобов`язується прийняти кошти на рахунок Фонду фінансування будівництва у довірчу власність та здійснювати від свого імені за плату управління цими коштами в порядку та на умовах, передбачених Правилами ФФБ. Об`єкт квартира секції 2, 6 поверху, однокімнатна, номер об`єкту інвестування 122, за адресою: м. Київ, вул. Лохвицька (І черга).
Відповідно до Договору № 187М/І-Е відступлення майнових прав від 29.12.2006 року, ТОВ «Фінансова компанія «УКО-Капітал» передало ОСОБА_10 об`єкт інвестування, внаслідок чого останній набув майнове право на даний об`єкт. Нумерація квартири була змінена з будівельного АДРЕСА_4 , що підтверджується відповідною довідкою.
ОСОБА_10 передав все своє рухоме та нерухоме майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за заповітом від 06.10.2009 року.
Як убачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.12.2016 року №77167813, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_11 на підставі Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 0310/16-2 від 03.10.2016 року.
За даними протоколу допиту представника потерпілого від 27.12.2016 року право власності у встановленому законом порядку ОСОБА_7 не набував та відповідно відчуження квартири не здійснював.
Беручи до уваги викладене, з метою запобігання в подальшому незаконного відчуження вказаної квартири, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на об`єкт нерухомого майна.
Керуючись ст.ст. 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт шляхом заборони відчуження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя