Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних справ
Ухвала іменем україни 04 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглядаючив судовому засіданні кримінальне провадження, внесене
до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000815

від 13 травня 2015 року, за касаційною скаргою прокурорана ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року
за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Томська (Російська Федерація), жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року за ч. 2 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК,

в с т а н о в и л а:

За вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року ОСОБА_6 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 2 ст. 185 КК на строк 2 роки,

за ч. 3 ст. 185 КК на строк 3 роки, за ч. 1 ст. 263 КК на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК йому остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк

3 роки 6 місяців.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів за таких обставин.
06 травня 2015 року приблизно о 12.00 год. ОСОБА_6

в підсобному приміщенні кафе «Біля Млина» на вул. 23-го Лютого, 168

у м. Кривому Розі повторно таємно викрав належний ОСОБА_8 електричний лобзик марки Skill вартістю 800 грн.

Крім того, 23 травня 2015 року приблизно о 09.00 год.

ОСОБА_6 в кущах біля ставка поблизу будинку № 50а

на вул. Сєченова Жовтневого району в м. Кривому Розі незаконно придбав (знайшов) вибухові речовини та бойові припаси, а саме гранату РГД-5

та запал типу УЗРГМ-2 для гранати ГРД-5, які став зберігати й носити

при собі до 25 травня 2015 року, коли о 19.30 год. біля магазину «Фреш»

на вул. 23-го Лютого, 81б у тому ж місті працівники міліції під час проведення огляду ОСОБА_6 в лівій кишені джинсових штанів виявили та вилучили вибухові речовини гранату РГД-5, а також бойові припаси запал типу УЗРГМ-2 для гранати ГРД-5, які належали останньому.
Також у період із кінця травня до 10 червня 2015 року у вечірній час (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 з даху будинку на вул. Шпагіна Тернівського району

у м. Кривому Розі повторно таємно викрав належні ОСОБА_9 листи шиферу на загальну суму 380 грн.
Крім того, 03 липня 2015 року приблизно о 23.00 год. ОСОБА_6 проник до господарського приміщення № 138, розташованого у дворі будинків № 5 на вул. Уфімскій та № 4 на вул. 20-го Партз`їзду в м. Кривому Розі, звідки повторно таємно викрав належні ОСОБА_10 санчата вартістю

196 грн.
Також 07 липня 2015 року приблизно об 11.00 год. ОСОБА_6

на території парку «Тернівський» на вул. 23-го Лютого у тому ж місті із сумки, яка знаходилася на дитячій колясці, повторно таємно викрав належне

Філіп- ОСОБА_11 майно на загальну суму 2025 грн.
Апеляційний суд змінив вирок місцевого суду і постановив вважати ОСОБА_6 засудженим до покарання у виді позбавлення волі:

за ч. 2 ст. 185 КК на строк 2 роки, за ч. 3 ст. 185 КК на строк 2роки

6 місяців, за ч. 1 ст. 263 КК на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 цього Кодексу за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_12 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком з невідбутою частиною призначеного покарання за попереднім вироком остаточно ОСОБА_12 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій засудженого ОСОБА_6 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженого внаслідок м`якості, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор зазначає, що апеляційний суд при призначенні ОСОБА_6 основного покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої санкцією

ч. 3 ст. 185 КК, не послався на ст. 69 КК. Крім того, прокурор вказує на те, що ОСОБА_6 раніше був неодноразово судимий, має непогашені в установленому законом порядку судимості, а також прокурор зазначає про обтяжуючу покарання обставину рецидив злочину, і, на його думку, підстав застосування до засудженого положень ст. 69 КК немає.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав касаційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення засудженого

ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_13 , кожен з яких окремо просив касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.
Події злочинів, доведеності винуватості засудженого в їх вчиненні, кримінально-правової оцінки діяння за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК відповідно до вимог ч. 2 ст. 433 КПК колегія суддів не перевіряла, оскільки законність і обґрунтованість вироку в цій частині не оскаржувалися.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
За ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду

та оціненими судом згідно зі ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведено належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Статтею 65 КК визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення

та попередження нових злочинів. Підстави для призначення більш мякого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини КК за вчинені злочини, визначаються ст. 69 цього Кодексу.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в абз. 2 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом, суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають

на пом`якшення покарання, а в резолютивній повинен послатися

на ч. 1 ст. 69 КК.
Вказаних вимог апеляційний суд при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 не дотримався.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор,

не погоджуючись із вироком місцевого суду, звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою. На її обґрунтування прокурор, серед іншого, зазначав, що місцевий суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки на підставі ст. 70 КК поглинув рівнозначні за видом та розміром покарання.
Однак апеляційний суд, призначаючи засудженому ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 2 роки

6 місяців, у мотивувальній та резолютивній частинах свого рішення не навів жодних посилань щодо застосування ст. 69 КК до ОСОБА_6 і жодним чином їх не мотивував.
За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а провадження призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно прийняти законне

й обґрунтоване рішення відповідно до вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність.
Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого

2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала касаційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3