Справа № 303/3779/16-к
Провадження № 1-кп/303/55/17
УХВАЛА
29 травня 2017 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:
головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
секретар
судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу та питання доцільності продовження тримання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 під вартою по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 129, ч. 2 ст. 194, ст. 257, ч.ч. 1, 2 ст. 263, ч. 1 ст. 279, ч. 4 ст. 345 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 129, ч. 2 ст. 194, ст. 257, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 279, ч. 4 ст. 345 КК України,-
з участю: прокурора ОСОБА_12
ОСОБА_13
захисників ОСОБА_5
ОСОБА_6
ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_11
ОСОБА_8
ОСОБА_9
ОСОБА_10 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 129, ч. 2 ст. 194, ст. 257, ч.ч. 1, 2 ст. 263, ч. 1 ст. 279, ч. 4 ст. 345 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 129, ч. 2 ст. 194, ст. 257, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 279, ч. 4 ст. 345 КК України.
До судового засідання через канцелярію до суду надійшли клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, який не пов`язаний з позбавленням волі. Клопотання щодо кожного з обвинувачених обгрутовується тим, що застосований запобіжний захід є занадто суворим та неодноразово продовжувався строк його дії. Крім того зазначено, що всі потерпілі та свідки в кримінальному провадженні вже допитані, докази дослідженні, ризики, які дають достатні підстави для перебування обвинувачених під вартою відсутні. Додатково в клопотаннях містяться посилання на численну практику Європейського Суду з прав людини.
Крім того до судового засідання через канцелярію до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, який не пов`язаний з позбавленням волі. Клопотання обгрутовується тим, що застосований запобіжний захід є занадто суворим та неодноразово продовжувався строк його дії. Крім того зазначено, що обвинувачений ОСОБА_9 жодним чином не має на меті уникнути від кримінальної відповідальності чи продовження злочинної діяльності.
Враховуючи подані захисниками зазначені вище клопотання у зв`язку з неможливістю завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , судом в силу вимог ст. 331 КПК України одночасно поставлено на розгляд питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.
Прокурор ОСОБА_12 в судовому засіданні, з метою запобігання обвинуваченими перешкоджати встановленню істини по даному кримінальному провадженню, вказав на наявність підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до двох місяців. Свою позицію обґрунтовував тим, що ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі особливо тяжких, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не втратили актуальність, обвинувачені можуть впливати на свідків, потерпілих, чинити на них тиск, переховуватися від суду. Крім того, вказав, що підстави для зміни обвинуваченим запобіжного заходу відсутні. Вказану позицію також підтримав прокурор ОСОБА_13 .
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заявлені попередньо ним клопотання про зміну обвинуваченим, кожному окремо, запобіжного заходу підтримав та уточнив, що є всі правові підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку. Також підтримав консолідовано позицію сторони захисту щодо всіх обвинувачених. При цьому вказав на те, що в залі судового засідання присутні народний депутат України ОСОБА_14 та міський голова м. Сколе Львівської області ОСОБА_15 , які виявили бажання взяти на поруки обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Додатково аргументував, що всі наведені стороною обвинувачення ризики вже враховувалися судом при попередньому вирішенні питання про продовження тримання обвинувачених під вартою. Разом з цим, жодних нових доводів та аргументів щодо наявності підстав для прожовження строку тримання під вартою обвинувачених в судовому засіданні прокурорами не наведено. Більше того стороною обвинувачення взагалі недоведеним є той факт, що будь-який інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та виконання ними своїх процесуальних обов`язків. Єдиною підставою для тримання ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під вартою є по суті лише тяжкість покарання за вчинення злочинів, які ставляться їм у вину. Також акцентував на тому, що відсутність доказів обґрунтованості пред`явленого обвинувачення стверджується і тим, що стороною обвинувачення було змінено обвинувачення в частині зменшення його обсягу. Підсумовуючи наголосив, що по суті всі докази по кримінальному провадженні судом дослідженні, жодного впливу обвинувачені, перебуваючи на волі, на такі не можуть мати. З огляду на вказане в тому числі і заперечив щодо продовження обвинуваченим строку тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку. Також підтримала консолідовано позицію сторони захисту щодо всіх обвинувачених. При цьому вказала на те, що в залі судового засідання присутні народний депутат України ОСОБА_14 та міський голова м. Сколе Львівської області ОСОБА_15 , які виявили бажання взяти на поруки всіх обвинувачених, в тому числі і ОСОБА_10 . Обґрунтовувала свою позицію тим, що наведені стороною обвинувачення ризики, які раніше бралися до уваги, не існують і прокурором не доведені. При цьому одна тільки тяжкість покарання за вчинення злочинів, які ставляться обвинуваченим у вину, не може бути підставою для застосування до обвинувачених виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою. До того ж вказала на те, що всі потерпілі та свідки по кримінальному провадженні вже допитані, докази дослідженні, і такі докази жодним чином не підтверджують вину ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Проти позиції сторони обвинувачення щодо продовження тримання обвинувачених під вартою заперечила.
Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заявлене попередньо нею клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу підтримала та уточнила, що є всі правові підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку. Також підтримала консолідовано позицію сторони захисту щодо всіх обвинувачених. При цьому вказала на те, що в залі судового засідання присутні народний депутат України ОСОБА_14 та міський голова м. Сколе Львівської області ОСОБА_15 , які виявили бажання взяти на поруки всіх обвинувачених, в тому числі і ОСОБА_9 . Додатково звернула увагу на позитивну характеристику обвинуваченого ОСОБА_9 , відсутність у нього судимостей. Одночасно вказала на те, що такий тривалий строк перебування під вартою як обвинуваченого ОСОБА_9 , так і ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 буде вважатися порушенням їхніх прав в розрізі Конвенції про захист прав і основних свобод людини та практики Європейського Суду з прав людини. Також заперечила про існування будь-яких ризиків, які б могли би бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З урахуванням сказаного добавила, що ризики, на які вказує сторона обвинувачення, вже втратили свою актуальність, у зв`язку з чим і підстави для продовження обвинуваченим строку тримання під вартою відсутні.
Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кожен окремо, в судовому засіданні підтримали зазначену вище позицію сторони захисту. Додатково обвинувачені, кожен окремо, вказали на те, що вже майже два роки перебувають під вартою, що порушує їхні права, передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Також пояснили, що переховуватися від суду наміру не мають, а тому підстави для продовження їм строку тримання під вартою відсутні та просять змінити запобіжний захід на особисту поруку.
Враховуючи заявлені клопотання про зміну обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистої поруки суду були надані відповідні письмові зобов`язання поручителів народного депутата України ОСОБА_14 та міського голови м. Сколе Львівської області ОСОБА_15 про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити їх в суд на першу про те вимогу. Після роз`яснення судом, у вчиненні яких кримінальних правопорушень обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , передбачене законом покарання за їх вчинення, обов`язків поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права, поручителі, кожний з яких був вислуханий судом, підтвердили свою обізнаність із характером обвинувачення, а також можливості застосування грошового стягнення щодо поручителя в разі порушення взятих на себе зобов`язань по належному виконанню обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків в цьому провадженні.
Розглянувши заявлені клопотання, заслухавши доводи прокурорів, обвинувачених та їхніх захисників, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. При цьому незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Так, судом встановлено, що відповідно до ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.04.2017 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по 09.06.2017 року включно. Також встановлено, що в ході судового розгляду 16.05.2017 року прокурором змінено обвинувачення згідно з обвинувальним актом зі зміненим обвинуваченням від 15.05.2017 року відповідно до якого ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 129, ч. 2 ст. 194, ст. 257, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 279, ч. 4 ст. 345 КК України, крім того ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
У кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України. Статтею 177 КПК України визначені мета застосування запобіжного заходу та підстави застосування такого. Окрім того ст. 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Всі ці обставини в сукупності враховувалися судом при вирішенні питання про необхідність продовження обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 строку тримання під вартою та акцентувалася увага на те, що в силу вимог ч. 5 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи відмінні від тримання під вартою не могли застосовуватися до осіб, які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі за ст. 258 КК України. Разом з тим, обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 258 КК України на цей час виключено.
Запобіжний захід, який застосований до обвинувачених, а саме тримання під вартою, в розумінні ст. ст. 173 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Статтею 29 Конституції України передбачено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність і, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Вказані гарантії права на свободу та особисту недоторканність, які передбачені ст. 29 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17.07.1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції». В п. 1 ст. 1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року також передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини традиційно у своїй практиці особливу увагу акцентує на необхідності ретельного підходу при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання чи продовженні його дії, а наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому визначається, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Так, суд погоджується з позицією сторони захисту, що огляду на стадію судового процесу обґрунтованість самої підозри дійсно втратила вирішальне значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим.
Як зазначає у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, що згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21.12.2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23.09.1998 року у справі «І.А. проти Франції», від 04.10.2001 року у справі «Іловецький проти Польщі», від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»). Аналогічно у справі «Ошурко проти України» (рішення від 08.09.2011 року) Європейський Суд з прав людини чітко вказав, що обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.
Також суд звертає увагу на те, що невизнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні інкримінованих їм злочинів не може бути тою обставиною, яка б вказувала на необхідність тримання обвинувачених під вартою. На вказане також звертає Європейський Суд з прав людини у справі «Клішин проти України» (рішення від 23.02.2012 року), що підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами. Небажання особи зізнатися чи дати «потрібні показання» не можуть бути підставами для взяття під варту.
Більше того суд звертає увагу на те, що як вказує Європейський Суд з прав людини, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення у справі «Смирнова проти Росії»). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).
Як постановив Європейський Суд з прав людини у справі «W. vs. Switzerland», що питання, «чи був строк тримання під вартою розумним, не може оцінюватися абстрактно. Питання розумності знаходження обвинуваченого під вартою повинно оцінюватися у кожній справі відповідно до її специфічних рис. Тривале тримання під вартою може бути виправданим у конкретній справі лише, що є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію винуватості, переважає правило поваги до свободи особи».
При цьому Європейський Суд з прав людини свій підхід до розгляду питання доцільності продовження строків тримання особи під вартою протягом судового розгляду ґрунтує на презумпції, що з перебігом ефективного розгляду справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне рішення про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право на свободу особи.
З огляду на вказане суд звертає увагу на наступне. Так стороною обвинувачення не доведено в достатній мірі щодо кожного обвинуваченого окремо ризик можливого знищення, спотворення доказів чи можливого незаконного впливу на потерпілих, свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні. При цьому у рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський Суд з прав людини зазначив, що небезпека чинення тиску на свідків та ризик фальсифікації доказів могли виступати юридичними підставами обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Проте правоохоронні органи не вказали жодного факту, який міг би довести, що зазначені підстави справді існували, не навели жодного доказу можливої неправомірної поведінки підозрюваного. Більше того суд враховує, що як свідки і потерпілі судом вже допитані, так і докази дослідженні.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик переховуватися від суду не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (справа «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (справа «Бекчиєв проти Молдови»). Разом з тим інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою обвинувачених в цьому кримінальному провадження стороною обвинувачення не наведено. Аналогічно жодним чином новими доводами чи аргументами стороною обвинувачення не підтверджено також існування інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Одночасно на виконання вимог ст. 178 КПК України суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 всі молодого віку, ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 одружені та мають малолітніх дітей, обвинувачені мають постійне місце проживання, характеризуються позитивно.
Таким чином суд погоджується із стороною захисту, що такі дані про особи обвинувачених спростовують позицію сторони обвинувачення щодо суспільної небезпечності таких осіб і необхідності їх через саму лише тяжкість покарання за злочини, в яких вони обвинувачуються, в подальшому утримувати під вартою.
Підсумовуючи наведене вище, за переконанням суду стороною обвинувачення в цьому судовому засіданні не доведено, що застосування до ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою викликано об`єктивною необхідністю і виправдовує такий ступінь втручання у їх права і свободи, а інший запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим слід прийти до висновку про відсутність підстав для продовження обвинуваченим, кожному окремо, строку тримання під вартою.
В той же час, вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 184 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру. У разі невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на нього накладається грошове стягнення.
Таким чином суд приймає до уваги письмові зобов`язання народного депутата України ОСОБА_14 та міського голови м. Сколе Львівської області ОСОБА_15 , які за своїми статусами є особами, які заслуговують на особливу довіру, що свідчить про високий рівень довіри до них та на думку суду такі спроможні реально забезпечити належну поведінку і виконання покладених на обвинувачених обов`язків.
Відтак, виключно у сукупності з усіма наведеними вище обставинами, для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, враховуючи мету застосування запобіжного заходу, а також за відсутності безумовних підстав для продовження виняткового запобіжного заходу, тримання під вартою, суд приходить до висновку, що слід змінити обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистої поруки народного депутата України ОСОБА_14 та міського голови м. Сколе Львівської області ОСОБА_15 , звільнивши обвинувачених з-під варти в залі суду, в тому числі з покладенням на обвинувачених обов`язків, а саме прибувати за кожною вимогою до суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи. Додатково слід роз`яснити поручителям, що вони поручаються за виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставити їх до суду на першу вимогу, а також, що вони можуть відмовитися від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі поручителі забезпечують явку обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до суду для вирішення питання про заміну їм запобіжного заходу на інший. Також слід попередити поручителів про наслідки невиконання взятих на себе зобов`язань, передбачених п. 4 ч. 5 ст. 180 КПК України, а саме у разі невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на них накладається грошове стягнення в розмірі від двадцяти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 9, 91, 177, 178, 180, 194, 196, 201, 202, 331, 370, 372, 376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Клопотання захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистої поруки.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистої поруки.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистої поруки.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистої поруки.
Визначити народного депутата України ОСОБА_14 та міського голову м. Сколе Львівської області ОСОБА_15 поручителями обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Покласти на обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Роз`яснити поручителям, що вони поручаються за виконання обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 покладених на них обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставити їх до суду на першу вимогу, а також, що вони можуть відмовитися від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі вони забезпечують явку обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до суду для вирішення питання про заміну їм запобіжного заходу на інший.
Попередити поручителів про наслідки невиконання взятих на себе зобов`язань, передбачених п. 4 ч. 5 ст. 180 КПК України, а саме: у разі невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на них накладається грошове стягнення в розмірі від двадцяти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Звільнити обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з-під варти в залі суду негайно.
Контроль за виконанням зобов`язань про особисту поруку покласти на прокурора.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3