Справа № 466/4431/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Львова

В складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження № 0001768 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, а саме: 23.07.2004 року вироком апеляційного суду Львівської області визнаний винуватим за ст.ст. 15 ч.2, 153 ч3, 152 ч.2, 186 ч.2, 153 ч.2, 186 ч.3, 187 ч.2, 357 ч.3, 296 ч.1, 70 КК України та засуджений до 12 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

У С Т А Н О В И В:

23 квітня 2017 року близько 21.30 год. обвинувачений ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки ЗАЗ-Ланос д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Липинського в м. Львові у напрямку вул. Варшавської, при проїзді ділянки біля будинку №5, порушив правила безпеки дорожнього руху, передбачені п. 1.5 Розділу 1, п. 2.3 (б, д), 2.9 (а) Розділу 2, п. 12,1, 12.2, 12,3 Розділу 12 Правил дорожнього руху України, які виявилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та до її змін, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, по якому в цей час зліва направо переходила потерпіла ОСОБА_5 , не зменшив швидкості руху та своєчасно не зупинив керований ним автомобіль, внаслідок чого здійснив наїзд на потерпілу. З місця пригоди поїхав.

Згідно висновку судової експертизи № 125/2017 від 24.04.2017 року у потерпілої ОСОБА_5 є наступні ушкодження: вивих правої плечової кисті з відривом великого горба кістки, струс головного мозку, рана правої скроневої ділянки голови, синці в правій лобно-скроневій ділянці, на повіках правого ока, на задній поверхні правого плеча, на задньозовнішній поверхні правого стегна, на внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, рана передньої поверхні середньої третини правого стегна з ушкодженням м`язу стегна, садна задньої поверхні правого надпліччя, в поперековій ділянці справа. Ушкодження у ОСОБА_5 є наслідком контактів з тупими предметами, вивих правої плечової кістки є наслідком різкого відведення плеча при падінні на праву верхню кінцівку. Ушкодження ОСОБА_5 могли бути причинені 23.04.2017 року під час ДТП при наїзді легкового автомобіля справа з наступним падінням, імовірно, на кузов автомобіля, відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 23 квітня 2017 року близько 21.30 год. він керував автомобілем марки ЗАЗ-Ланос д.н.з. НОМЕР_1 та рухався по вул. Липинського в м. Львові у напрямку вул. Варшавської. При проїзді ділянки біля будинку №5, він відволік свою увагу та не побачив, що по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо переходила дорогу потерпіла ОСОБА_5 . Він здійснив на неї наїзд. Пояснює, що в дзеркало заднього виду побачив, що потерпіла впала на дорогу та до неї підбігли люди. Він злякався та оскільки був в шоковому стані, то з місця пригоди поїхав. Наступного дня він добровільно звернувся до правоохоронних органів. Шкода потерпілій відшкодована в повному обсязі. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його вина у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю та об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0001768.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

Суд вважає, що злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, здійснив наїзд на потерпілу, спричинивши їй середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставиною, яка пом`якшує міру покарання є щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочині, повне відшкодування завданих збитків, обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що міру покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді штрафу, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (три тисячі чотириста гривень) в доход держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 не обирався.

За проведення судових експертиз стягнути з засудженого ОСОБА_6 6685,20 грн. в доход держави.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1