Справа № 357/816/17
1-кп/357/497/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.04.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, обвинувальний акт з угодою про примирення за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фурси Білоцерківського району Київська області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
На початку листопада 2016 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 в одній із кімнат квартири за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на полиці виявив схованку із грошовими коштами в сумі 9000 гривень, що належали його матері ОСОБА_4 , після чого у нього виник умисел на вчинення крадіжки коштів.
В подальшому, ОСОБА_5 , протягом листопада грудня 2016 року, перебуваючи за місцем свого проживання, користуючись відсутністю його матері потерпілої ОСОБА_4 та тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, маючи умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, із вказаної схованки періодично вчиняв крадіжки грошей, по 100-500 гривень, на загальну суму 9000 грн., які належать потерпілій ОСОБА_4 .
Викраденими грошима розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 9000 грн.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду про примирення від 25 січня 2017 року, яку подано разом із обвинувальним актом, за змістом якої сторони погодили, що ОСОБА_5 під час судового засідання публічно вибачиться перед потерпілою ОСОБА_4 за вчинений щодо неї злочин, а також протягом 6 (шести) місяців відшкодує потерпілій ОСОБА_4 викрадені ним грошові кошти. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді 240 годин громадських робіт

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 після роз`яснення йому суті обвинувачення, визнав свою вину у скоєнні інкримінованого злочину за ч. 1 ст. 185 КК України. Також пояснив суду, що він розуміє права, надані йому законом, угоду укладає добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, готовий виконати умови угоди та понести визначене в ній покарання. Просив затвердити зазначену угоду.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 просила затвердити угоду про примирення та заявила, що зазначену угоду укладено добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі, прийняла вибачення від обвинуваченого.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення , суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України віднесений до злочину середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 К ПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.

Потерпілій ОСОБА_4 відповідно до умов угоди роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Виходячи з умов угоди, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, потерпілій зрозумілі.

Також, в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого,відповідно до ст. 67 КК України,не встановлено.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 25.01.2017 року про примирення, між сторонами судового провадження потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні злочину , передбаченого ч 1ст. 185 КК України.
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджену сторонами в угоді про примирення міру покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не застосовувати.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1