АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 650/64/17
Номер провадження : 11-кп/791/347/17 Головуючий в І-й інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року квітня місяця 11 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в залі Апеляційного суду Херсонської області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000538 за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01 лютого 2017 року щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трифонівка Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України,офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 01.03.2010 р. В.Олександрівським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 16.03.2011 року В.Олександрівським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 16.05.2014 року по відбуттю строку покарання,
в с т а н о в и л а :

Зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків згідно п.п.1,2, ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №1156-МТ від 15.12.2016 року в сумі 175,92 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 12.12.2016 року близько 20.00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у домоволодінні, розташованому за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 , з метою справляння природних потреб зайшов до приміщення прибудованого до будинку сараю, де на ґрунті раптово виниклого умислу, направленого на вчинення крадіжки чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, таємно, з дерев`яного кролятника , розташованого в приміщенні вказаного сараю, викрав одну кролицю віком близько півтора року породи «Бабочка» сірого кольору та вагою 3,42 кг, вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1156-МТ від 15.12.2016 року складає 250 грн. та шість кроленят, вартість кожного з яких відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1156-МТ від 15.12.2016 року складає 100 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 850 грн.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_7 та правильності кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд, приймаючи рішення про призначення ОСОБА_7 покарання, не в достатній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що обтяжують його покарання. Так, судом не враховано, що засуджений вчинив злочин проти власності і який належить до категорії середньої тяжкості. Крім того, ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та йому надавалася вже можливість на виправлення, однак він висновків не зробив та знову вчинив нове кримінальне правопорушення, що свідчить про систематичність його злочинної діяльності, небажання ставати на шлях виправлення, схильність до вчинення кримінальних правопорушень та підвищену суспільну небезпечність.

Крім того, злочин ОСОБА_9 скоїв в стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання, обставин, які пом`якшують покарання не встановлено. Також необхідно враховувати, що викрадене майно ОСОБА_7 повернув ОСОБА_10 лише після того, як потерпілий фактично викрав його у скоєнні злочину.

Просить вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01.02.2017 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляції, думку прокурора, який підтримав апеляцію, обвинуваченого, який просив вирок суду залишити без змін, заслухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях, та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яким його засуджено за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України обґрунтовано доказами, які досліджено судом при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції та ніким не оспорюються, тому суд апеляційної інстанції відповідно до ч.1 ст.404 КПК України переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги прокурора.

Так, в апеляційній скарзі прокурор вважає, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та призначив ОСОБА_7 м`яке покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, врахував суспільну небезпеку скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, проживає з бабусею, не працює, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, а також обставину, що обтяжує покарання, а саме: скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, і на підставі вищезазначеного дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.75 КК України.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується та вважає, що він не ґрунтується на загальних засадах призначення покарання, визначених ст.ст.50,65 КК України, оскільки суд не в повній мірі врахував дані про особу винного та не мотивував чому він дійшов висновку про можливість перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства та застосування ст.75 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, а саме: 01.03.2010р. та 16.03.2011р., судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не було встановлено, однак суд визнав як обставину, що обтяжує покарання скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та призначив ОСОБА_7 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Тому доводи прокурора в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного обвинуваченому покарання .

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, колегія суддів у відповідності до вимог ст.50, ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, особу винного, який за місцем проживання характеризується задовільно, раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, правопорушення скоїв в стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409,413, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції - задовольнити частково.

Вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01 лютого 2017 року в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту взяття ОСОБА_7 під варту в порядку виконання вироку.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили негайно та може бути оскаржений учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2