АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" серпня 2017р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:
Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
за участю ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000244 за апеляційною скаргою прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 01 серпня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою відмовлено в задоволені клопотання заступника начальника СВ Садгірського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 , яке погоджено з прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-
В ухвалі слідчого судді зазначено, що надані слідчим докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, але відсутні достатні підстави вважати, що ризики передбачені ст. 177 КПК України наявні на час розгляду даного
Справа № 11-сс/794/192/17р. Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ч. 2 ст. 309КК України Доповідач: ОСОБА_1
клопотання.
На дану ухвалу слідчого судді районного суду прокурор Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника начальника СВ Садгірського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу задовольнити, застосувавши до ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що районним судом не враховано те, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до категорії злочинів відноситься до середньої тяжкості, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років, переховується від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим його було оголошено у розшук, а тому під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_6 , який просив ухвалу слідчого судді як законну залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора як необґрунтовану без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження які витребувані у слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Районний суд прийняв законне і обґрунтоване рішення, яке належним чином мотивував.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, суддя послався на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, однак в клопотанні заступник начальника СВ Садгірського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 , не навів жодного ризику передбаченого ст. 177 КПУ України.
З такими висновками районного суду погоджується колегія суддів.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно врахував положення КПК України, відповідно до яких тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, районним судом дотримані вимоги цієї статті.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про тяжкість злочину та те, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності не може бути підставою для обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та про недоцільність застосування до ОСОБА_6 такого запобіжного заходу згідно до положень ч.4 ст. 194 КПК України.
Районний суд врахував вимоги ч.2 ст.194 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Районним судом вірно взята до уваги практика Європейського суду з прав людини, зокрема у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи апеляції прокурора про переховування ОСОБА_6 , від органу досудового розслідування не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Із витребуваних судом матеріалів кримінального провадження не вбачається, що ОСОБА_6 , був належним чином повідомлений і не з`являвся на виклики органу досудового розслідування, що не заперечувалося прокурором, у судовому засідані під час апеляційного розгляду, прокурор не вказав доводів про належне повідомлення ОСОБА_9 про необхідність з`явитися до органу досудового розслідування.
Крім того, повідомлення про підозру не пред`явлено ОСОБА_6 , у встановленому кримінально процесуальним законом порядку, фактично не пред`являлося, так як у матеріалах справи не має документів про його ознайомлення з підозрою чи відмови у підписі з ознайомленням.
Доводи прокурора не підтверджені будь якими фактичними даними, що свідчать про неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .
Припущення прокурора про майбутній вплив на свідків ОСОБА_6 , не можуть бути підставою взяття під варту останнього.
Згідно роз`яснення п.п. 3, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду №4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, чого районний суд належним чином дотримався.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Порушень норм КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
Керуючись ст.ст.177, 178,181, 183,184,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 01 серпня 2017 року про відмову в задоволені клопотання заступника начальника СВ Садгірського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 , яке погоджено з прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

07.08.2017 року

(дата засвідчення копії)