Справа № 751/2912/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/434/2017
Категорія - ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів судової палати у цивільних справах - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, які зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0008623 від 25.05.2016 року, за апеляційними скаргами прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2017 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 10.06.2005 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 23.11.2005 року Новозаводським судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст. 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі; 19.04.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 13.11.2012 року Харківським районним судом Харківської області за ст. 391, 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 30.10.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі,

проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2017 року обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 186 КК України з призначенням покарання у виді 4 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 187 КК України з призначенням покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 190 КК України з призначенням покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

За ч. 2 ст. 289 КК України ОСОБА_8 виправдано, в зв`язку відсутністю доводів наявності в його діянні складу кримінального правопорушення.

Строк відбування покарання визначено обчислювати з 16 грудня 2015 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 строк перебування в місцях попереднього ув`язнення у зв`язку з розглядом даного кримінального провадження з 16 грудня 2015 року по 30 січня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягну то з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 307 грн. 50 коп.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_10 5152 грн. матеріальної шкоди.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_10 3 300 грн. за надання правової допомоги адвокатом.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_11 570 грн. матеріальної шкоди та 4000 грн. моральної шкоди.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що 17 березня 2014 року, приблизно о 04 год. 00 хв., ОСОБА_8 , знаходячись поруч з нічним клубом «Даймонд», що розташований у буд. № 73 по проспекту Перемоги в м. Чернігові, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно викрав золоті вироби, а саме: золотий ланцюжок 585 проби, вагою 3,72 г, вартістю 901 грн. 95 коп. золотий кулон у вигляді знаку зодіаку «Телець» 585 проби, вагою 0,76 г, вартістю 184 грн. 27 коп., а всього на загальну суму 1086 грн. 22 коп., що належить ОСОБА_10 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

23 вересня 2015 року, приблизно о 01 год. 00 хв., ОСОБА_8 , знаходячись біля буд. 48, що по вул. Незалежності в Чернігові, здійснив розбійний напад, з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_12 , в ході якого наніс останньому один удар тупим предметом в область голови, внаслідок чого той отримав тілесні ушкодження у вигляді забитої рани правої тім`яної області голови, саден обличчя, лівої кисті, крововиливу та садна слизової верхньої губи, синця та забиття м`яких тканин лівої кисті, які у відповідності до висновку судово-медичного експерта КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» №878 від 30.09.2015 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також садна обличчя, лівої кисті, крововилив та садно слизової верхньої губи, синця та забиття м`яких тканин лівої кисті, які відповідно до вищезазначеного висновку судово-медичного експерта, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, після чого заволодів належними потерпілому речами, а саме: грошовими коштами у сумі 8300 грн., мобільним телефоном марки «Samsung S-5 minimum» вартістю 5700 грн., шкіряним гаманцем вартістю 300 грн., сім-картками операторів «Лайф» та «Київстар» вартістю 20 грн., чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 14 320 грн.

27 жовтня 2015 року, близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_8 , знаходячись у салоні автомобіля «Богдан» д.н.з. НОМЕР_1 , що стояв на автостоянці біля магазину «Седам» по вул. Красносільського у м. Чернігові, шляхом вільного доступу, діючи повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Win», вартістю 1096рн. 80 коп., сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 20 грн., сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 20 грн., а всього на загальну суму 1136 грн., що належить потерпілому ОСОБА_13

27 жовтня 2015 року, близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні РК «Базіс», що знаходиться за адресою: м. Чернігів вул. Незалежності, 12а, діючи повторно, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , заволодів мобільним телефоном марки «Нокіа 5228» вартістю 550грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 20 грн., а всього на загальну суму 570 грн., що належить потерпілій ОСОБА_11

19 листопада 2015 року, близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи у під`їзді буд. №26 по вул. Доценко у м. Чернігові, діючи повторно, шляхом ривку, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Samsung Е 1202», вартістю 329,40 грн., сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 20 грн., сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 20 грн., а всього на загальну суму 369,40 грн., що належить ОСОБА_14

22 листопада 2015 року, в денний час, ОСОБА_8 , перебуваючи по вул. Незалежності у м. Чернігові, діючи повторно, шляхом обману ОСОБА_15 , незаконно заволодів мобільним телефоном марки «G Smart», вартістю 800 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 20 грн., а всього на загальну суму 820 грн., що належить потерпілому ОСОБА_15

26 листопада 2015 року, близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи біля магазину «Седам» по вул. Красносільського у м. Чернігові, діючи повторно, шляхом обману ОСОБА_16 , незаконно заволодів мобільним телефоном марки «NOKIA Х2-02», вартістю 972 грн., з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 20 грн., а всього на загальну суму 992 грн., що належить потерпілому ОСОБА_17

30 листопада 2015 року, близько 09 год. 20 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи на ЗГТ, що знаходиться біля магазину «Седам» по вул. Красносільського у м. Чернігові, діючи повторно, шляхом обману ОСОБА_18 незаконно заволодів мобільним телефоном марки «NOKIA Lumia 520», вартістю 1000 грн., з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 20 грн., а всього на загальну суму 1020 грн., що належить потерпілому ОСОБА_18 .

Наприкінці листопада 2015 року, в денний час, ОСОБА_8 , перебуваючи біля під`їзду №8, що знаходиться у буд. 26 по вул. Доценко в м. Чернігові, діючи повторно, зловживаючи довірою ОСОБА_19 , заволодів мобільним телефоном марки «Samsung E 1200» вартістю 449 грн. 10 коп., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 20 грн., а всього на загальну суму 469 грн. 10 коп., що належить потерпілому ОСОБА_19

15 грудня 2015 року, близько 02 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи біля магазину «Велика Кишеня», по вул. Незалежності, буд. 32 у м. Чернігові, діючи повторно, зловживаючи довірою ОСОБА_20 , заволодів мобільним телефоном марки «Samsung GT-B7350» вартістю 400 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 20 грн., на рахунку було 7 грн., а всього на загальну суму 427 грн., що належить потерпілому ОСОБА_20

16 грудня 2015 року, близько 09 год. 10 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи на перехресті вул. Київська - П`ятницька у м. Чернігові, діючи повторно, шляхом обману ОСОБА_21 , незаконно заволодів мобільним телефоном марки «НТС» вартістю 1328 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 20 грн., а всього на загальну суму 1348 грн., що належить потерпілому ОСОБА_21 .

За сукупністю вчиненого ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 1 ст. 187 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 04 грудня 2015 року, близько 20 год. 30 хв., перебуваючи біля буд. №55 по вул. Довгій у м. Чернігові, діючи повторно, за допомогою ключа запалювання, завів двигун автомобіля марки «CHERY AMULET» чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску, вартість якого згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 39/16-24 від 13.01.2016, становить 81808,94 грн. та розпочав його рух, внаслідок чого незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем, що належить ОСОБА_22 .

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Однак, обвинувачення в цій частині не знайшло свого підтвердження в суді.

Прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України, просив скасувати вирок та постановити новий, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за яким його виправдано місцевим судом та призначити покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань остаточно призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна та на підставі ч. 2 ст. 72 КК України зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з 16 грудня 2015 року по день ухвалення рішення апеляційним судом.

В обґрунтування викладених вимог звертає увагу на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження в частині виправдання обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що, судом безпідставно не було враховано норму п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до якої, злочин вважається закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, - з моменту встановлення контролю над ним. За вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом, законодавець передбачив спеціальну норму кримінального закону ст. 289 КК України, яка має перевагу над загальною ст. 190 КК України, в зв`язку з чим слід застосувати саме спеціальну норму. Оскільки ОСОБА_22 неодноразово просила ОСОБА_8 повернути транспортний засіб, на що останній не реагував, та в результаті чого потерпіла звернулась до правоохоронних органів, то є всі підстави вважати його вину доведеною у вчиненні кримінального правопорушення, що характеризується заволодінням транспортним засобом шляхом обману чи зловживання довірою. Крім того, вважає призначене судом першої інстанції покарання надто м`яким, в зв`язку з чим просить призначити обвинуваченому більш сувору міру покарання.

Захисник -адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи просив змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та призначити його підзахисному менш сувору міру покарання, врахувавши визнання ОСОБА_8 вини у пред`явленому обвинуваченні за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілим від протиправних дій, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який просив задовольнити вимоги, викладені в поданій апеляційній скарзі та заперечував проти скарги сторони захисту, захисника адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали позицію, викладену в поданій апеляційній скарзі та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції переглядається апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України, кваліфіковано місцевим судом правильно, а його вина у вчиненні даних кримінальних правопорушень повністю доведена в суді першої інстанції зібраними під час досудового і судового слідства доказами, які були оцінені судом з точки зору належності, допустимості, достовірності та ніким з учасників кримінального провадження не оскаржується, а тому вирок в цій частині не є предметом розгляду апеляційної інстанції.

Одночасно судом досліджено всі наявні докази зібрані по справі щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та встановлено, що участь обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення не доведена, в зв`язку з чим його було виправдано. Висновок суду першої інстанції про виправдання ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 289 КК України зроблено на всебічно, повно і об`єктивно досліджених матеріалах справи, та аналізі основних складових ознак злочину.

Колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпіла ОСОБА_22 в судове засідання суду першої інстанції не з`явилась, не зважаючи на те, що суд вживав передбачені законом заходи для забезпечення її явки. Розгляд справи у зв`язку з неявкою потерпілої неодноразово відкладався.

Згідно ч. 3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Докази здобуті в судовому засіданні не дали підстав для усунення всіх сумнівів щодо доведеності обвинувачення, а тому суд дав належну оцінку доказам та витлумачив сумніви на користь обвинуваченого. При цьому суд детально виклав у вироку докази, досліджені в судовому засіданні та їх оцінку судом в сукупності.

Обвинувачений ОСОБА_8 , як в судовому засіданні суду першої інстанції, так і апеляційної інстанції заперечував свою вину у пред`явленому обвинуваченні в цій частині.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий суд під час дослідження матеріалів справи по епізоду щодо незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненим повторно, яке передбачено ч. 2 ст. 289 КК України, вдався до дослідження та вивчення всіх обставин справи, що стосуються даного епізоду, зокрема: допиту обвинуваченого, який заперечував проти вчинення даного кримінального правопорушення та пояснював, що він 04 грудня 2015 року у потерпілої ОСОБА_22 попросив автомобіль, так як йому необхідно було поїхати у власних справах на деякий час, на що остання дала свій дозвіл. За період часу його відсутності декілька разів дзвонив ОСОБА_22 , та вранці наступного дня повернувся та віддав їй ключі від автомобіля. Після цього, на протязі дня, потерпіла ще декілька разів давала йому дозвіл керувати її автомобілем, а ввечері, прибувши до місця її проживання дізнався, що остання викликала працівників поліції; свідка ОСОБА_23 , яка фактично підтвердила показання обвинуваченого та показала, що 04 грудня 2015 року потерпіла ОСОБА_22 добровільно дала ОСОБА_8 ключі від автомобіля, на якому він поїхав у справах, неодноразово телефонував що затримується та повернувся вже зранку. Виявивши відсутність в автомобілі її телефону, ОСОБА_8 поїхав його шукати, але повернувшись без позитивного результату вранці, дізнався про те, що власниця автомобіля викликала міліцію.

Колегія суддів вважає, що судом повно перевірені зібрані органами досудового розслідування докази шляхом допиту обвинуваченого, свідка, дослідженням письмових доказів, наданих суду.

Разом з тим прокурор при розгляді справи не надав суду додаткових доказів, не забезпечив явку потерпілої ОСОБА_22 в судове засідання.

Не зважаючи на задоволення клопотання прокурора про необхідність виклику в судове засідання апеляційної інстанції потерпілої ОСОБА_22 , явка зазначеної особи не була забезпечена і в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані в розумні строки. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Враховуючи, що справа перебуває в провадженні апеляційного суду з 09 березня 2017 року і до цього часу та вищенаведені вимоги закону, колегія суддів приходить до висновку, що прокурором не виконані вимоги закону, щодо забезпечення присутності потерпілої під час судового розгляду, як в суді першої інстанції так і в судовому засіданні апеляційного суду.

За наведених обставин, суд правильно прийняв рішення про виправдання ОСОБА_8 по епізоду викрадання автомобіля, з яким судова колегія погоджується.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не вбачає законних підстав для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги прокурора в цій частині.

Щодо твердження прокурора про порушення судом першої інстанції кримінального та кримінального процесуального законодавства при виправданні ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, то воно не знайшло свого підтвердження.

Крім того, доводи прокурора про те, що в даному випадку суд повинен був надати перевагу спеціальній нормі кримінального закону, а не загальній не заслуговує на увагу, оскільки суд, при винесенні рішення та обґрунтуванні доводів недоведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, проаналізувавши докази зібрані під час розгляду справи, ґрунтувався на співвідношенні загальної норми кримінального закону ст. 190 КК України та спеціальної норми кримінального закону ст. 289 КК України, надавши перевагу останній, дійшовши висновку про недостатню доказову базу у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даних, що характеризують його особу, обставин, що пом`якшують покарання: повне визнання вини та відшкодування завданих збитків, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставину, що обтяжує покарання: скоєння кримінального правопорушення відносно особи похилого віку та обґрунтовано дійшов висновку про призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі з ізоляцією обвинуваченого та поміщення його до кримінально виконавчої установи закритого типу в межах санкцій частин статей за інкриміновані кримінальні правопорушення, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з вищевикладеного, доводи апеляційної скарги прокурора про істотні порушення норм кримінального та кримінального процесуального законодавства і постановлення нового вироку, з підстав м`якості призначеного судом першої інстанції покарання є безпідставними.

При вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_8 місцевим судом були враховані всі обставини, на які посилається захисник ОСОБА_7 в поданій ним апеляційній скарзі в інтересах обвинуваченого.

За таких обставин його доводи про суворість призначеного місцевим судом покарання є необґрунтованими.

Відповідно до частини п`ятої статті 72 КК України, в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до частини п`ятої ст. 72 КК України, в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, який набув чинності 21 червня 2017 року, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року, визначено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

З огляду на наведене, слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30 січня 2017 року по 20 червня 2017 року (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе задовольнити вимоги прокурора в цій частині апеляційної скарги.

Порушень кримінального процесуального та кримінального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого, на кваліфікацію його дій та необґрунтованість призначеного покарання, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково, апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2017 року щодо ОСОБА_8 - змінити.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України додатково зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 30 січня 2017 року по 20 червня 2017 року (включно) в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині цей вирок залишити без змін.

Згідно ч. 4 ст. 532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4