Справа № 372/3363/16-к
Провадження 1-кп-198/16
ухвала
Іменем України

20 грудня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001554 від 05.11.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
07 грудня 2016 року до Обухівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001554 від 05.11.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Ухвалою судді від 09 грудня 2016 року вказані матеріали призначені до розгляду у підготовчому судовому засідання відповідно до вимог ч. 1 ст. 314 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Клопотань не мав.

Обвинувачена думку прокурора підтримала, проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечувала.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Разом з цим, із змісту обвинувального акту вбачається, що при складанні обвинувального акту не було дотримано вказаних вимог закону.
При цьому формулювання обвинувачення, окрім вказівки статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, обов`язково має містити зазначення місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів, тобто обвинувачення слід формулювати так, щоб не було упущено жодну із вказаних істотних обставин вчинення злочину і водночас без зазначення фактів, які не мають правового значення у справі та є зайвими подробицями.
З обвинувального акту вбачається, що в сформульованому обвинуваченні не зазначено форму вини ОСОБА_4 , мотиви вчинення правопорушення, що суперечить нормам КК України, бо ст. 24,25 КК України передбачає форми вини : умисел та необережність, а необережність поділяється на злочинну самовпевненість та злочинну недбалість, тому не зазначення форми вини суттєво впливає на призначення покарання обвинуваченому під час винесення вироку, оскільки суб`єктивна сторона злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України характеризується прямим умислом.
При описі обставин незаконного придбання, зберігання обвинуваченою наркотичних засобів, не зазначено чи усвідомлювала обвинувачена протиправність своїх дій; не зазначено дату вилучення наркотичного засобу лише час, окрім того не вказано яким чином перебуваючи біля будинку № 8 по вулиці Миру в місті Обухів обвинувачена перемістилась до будинку АДРЕСА_1 , де в неї було вилучено наркотичний засіб.
Диспозиція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.
Однак, як встановлено судом, органом досудового слідства в обвинувальному акті сформульовано некоректне обвинувачення, так як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення здійснено в довільній описовій формі без врахування змісту об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. При викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення відсутня вказівка на вчинення обвинуваченим однієї із передбачених ч. 1 ст. 309 КК України протиправних дій по придбанню наркотичних засобів та відсутність при цьому мети їх збуту при здійснені придбання. Натомість, в обвинувальному акті зазначається, що обвинувачена « знайшла» наркотичний засіб, що не є кримінально-караним відповідно до змісту ч. 1 ст. 309 КК України діянням.
Тобто, в обвинувальному акті викладено формулювання обвинувачення не конкретно, що унеможливлює здійснити судовий розгляд на підставі цього обвинувального акта та позбавляє обвинувачену права на ефективний захист
Так, у статті 374 КПК України щодо змісту вироку вказано, що у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку суду повинно бути зазначено формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з посиланням на місце, час, спосіб вчинення та наслідків кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Зазначена норма імплементована у національне законодавство України й міститься у статті 21 КПК України (далі - КПК).
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 р., зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.
Таким чином, для призначення справи до судового розгляду суд повинен пересвідчитись у доведенні до відома підозрюваного деталей вчинення інкримінованого злочину в передбаченій законом формі. Тільки у такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.
Суд звертає увагу, що зазначені висновки суду є результатом розгляду обвинувального акту та доданих до нього документів, а не результатом дослідження доказів.
Відповідно до правил п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вищевказані недоліки, виявлені в обвинувальному акті унеможливлюють судовий розгляд кримінального провадження, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України.
Керуючись ст.ст. 91, 110, 291, 314, 369 - 372 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001554 від 05.11.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України повернути прокурору.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1