Кодимський районний суд Одеської області
______________________________________________________________________________________________
Справа №503/928/17
Провадження №1-кс/503/194/17
У Х В А Л А

19.06.2017 року м. Кодима, Одеської обл.

Слідчий суддя Кодимського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Кодимського відділення поліції Балтського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженні №0000204, відкритому 16 травня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий Кодимського відділення поліції Балтського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна, зокрема: грошові коштів в розмірі 5353 (п`ять тисяч триста п`ятдесят три) гривень, з яких: 8 (вісім) купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень, з серіями та номерами: ФЖ3947913, УЖ1877988, ГТ2498177, ЛВ7722514, ЛД2625222, ЛБ4379460, ЗЗ1559279, МБ7451018; 5 (п`ять) купюр номіналом 200 (двісті) гривень, з серіями та номерами: ВИ7023495, ЗВ9879271, ЄГ8496842, КМ4637153, КГ6991564; 2 (дві) купюри номіналом 100 (сто) гривень, з серіями та номерами: КТ1990910, МН 1269868; 1 (одна) купюра номіналом 50 (п`ятдесят) гривень, серії та номер СД 7091257; 5 (п`ять) купюр номіналом 20 (двадцять) гривень, з серіями та номерами: ПА 5913766, СИ8536926, СА6940239, ТЄ9800430, ВК9646513; 1 (одна) купюра номіналом 2 (дві) гривні, серії та номер СЖ8285850; 1 (одна) купюра номіналом 1 (одна) гривня, серії та номер УК8311863, які 14 червня 2017 року вилучені під час проведення тимчасового доступу до речей і документів у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 для подальшого забезпечення виконання вироку суду в частині цивільного позову у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000204 від 16 травня 2017 року (кримінальне провадження №0000204, відкритому 16 травня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України).

В клопотанні вказано, що 16 травня 2017 року до Кодимського ВП Балтського ВП ГУ НП в Одеській області надійшла письмова заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки с. Стримба, Кодимського району, Одеської області про те, що 16 травня 2017 року близько 02 години 00 хвилин невідомі особи з господарського приміщення її домоволодіння, розташованого за вказаною адресою, викрали належну їй корову сірого окрасу, восьмирічного віку, чим завдали їй матеріального збитку. В ході досудового розслідування встановлено, що 15 травня 2017 року близько 20:00 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 , який займається закупкою великої рогатої худоби для подальшої її реалізації, на його мобільний телефон НОМЕР_1 зателефонував невідомий йому громадянин, який представився ОСОБА_7 та запропонував придбати у нього велику рогату худобу. В подальшому 16 травня 2017 року в нічну пору доби ОСОБА_5 разом зі своїм товаришем ОСОБА_8 зустрілись з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на галявині, що розташована між с. Березівка, Балтського району, Одеської області та с. Стримба, Кодимського району, Одеської області, де придбали дві туші великої рогатої худоби, які в подальшому реалізували в с. Нова Ободівка, Кодимського району, Одеської області за що отримали грошові кошти у розмірі 12200 (дванадцять тисяч двісті) гривень, з яких на даний час залишилось 5353( п`ять тисяч триста п`ятдесят три) гривень. З них: 8 (вісім) купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень, з серіями та номерами: ФЖ3947913, УЖ1877988, ГТ2498177, ЛВ7722514, ЛД2625222, ЛБ4379460, ЗЗ1559279, МБ7451018; 5 (п`ять) купюр номіналом 200 (двісті) гривень, з серіями та номерами: ВИ7023495, ЗВ9879271, ЄГ8496842, КМ4637153, КГ6991564; 2 (дві) купюри номіналом 100 (сто) гривень, з серіями та номерами: КТ1990910, МН 1269868; 1 (одна) купюра номіналом 50 (п`ятдесят) гривень, серії та номер СД 7091257; 5 (п`ять) купюр номіналом 20 (двадцять) гривень, з серіями та номерами: ПА 5913766, СИ8536926, СА6940239, ТЄ9800430, ВК9646513; 1 (одна) купюра номіналом 2 (дві) гривні, серії та номер СЖ8285850; 1 (одна) купюра номіналом 1 (одна) гривня, серії та номер УК8311863. 14 червня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області від 30 травня 2017 року, проведено тимчасовий доступ до вказаних грошових коштів та вилучено їх у ОСОБА_5 для подальшого забезпечення виконання вироку суду в частині цивільного позову в кримінальному провадженні. Зазначені грошові кошти в розмірі 5353( п`ять тисяч триста п`ятдесят три) гривень., вказаними вище номіналами та серіями є тимчасово вилученим майном на яке необхідно накласти арешт для подальшого забезпечення виконання вироку суду в частині цивільного позову у кримінальному провадженні.

16 травня 2017 року відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 на підставі ст. 185 ч.3 КК України.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи.

Дослідивши матеріали поданого клопотання, слідчий суддя приходить до такого.

Відповідно до п.7 ч.2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності з ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно із абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
За п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Частиною першою статті 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є лише фактичні данні отриманні в передбаченому порядку, а джерелом доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Такий доказ, як суб`єктивна думка або припущення слідчого, прокурора кримінально-процесуальним кодексом України не передбачена.

З клопотання вбачається те, що ОСОБА_5 придбав дві туші великої рогатої худоби, які в подальшому реалізував та за що отримав грошові кошти в розмірі 12200 грн., з яких на даний час залишилось 5353 грн. Слідчий просить накласти арешт на вказані грошові кошти.

ОСОБА_5 по даному кримінальному проваджені не є підозрюваною, обвинуваченню, та особою яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Приймаючи до уваги той факт, що, слідчим не доведено правових підстав, у зв`язку з якими потрібно накласти вищезазначений арешт, не доведено необхідність його застосування, та не надано належного доказового підтвердження, на підставі чого суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для арешту вищезазначеного майна.

Крім того, судом також враховуються положення кримінального процесуального законодавства, а саме ст.170 ч.1, 3 КПК України, відповідно до якого арешт майна - є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає в тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. А також те, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову.

При вирішенні питання про задоволення чи відмову в задоволенні клопотання слідчий суддя враховує, що згідно ст.. 167 ч.2, 170 КПК України арешт може бути накладений лише на те майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Проте, слідчим в поданому клопотанні не доведено, що вищезазначені грошові кошти, підпадає під вимоги ст.ст.167, 170 КПК України, що свідчить про відсутність правової підстави для задоволення клопотання стосовно накладення даного арешту.

Також, враховуються вимоги ст.132 ч.3 КПК України, відповідно до яких застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання про арешт майна по кримінальному провадженні №0000204, відкритому 16 травня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, повинно бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.172,173 ч.3 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого Кодимського відділення поліції Балтського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженні №0000204, відкритому 16 травня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України - відмовити.

Грошові кошти в сумі 5353 грн. повернути ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1