Справа № 728/179/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/501/2017
Категорія - ч.2 ст. 186 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника-адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула в судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Головне Любомльського району Волинської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , не судимий в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на три роки та з покладенням обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як встановив суд, 02 січня 2017 року близько 01год. 40 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, неподалік буд. 2 по вул. Чернігівській в м. Бахмачі Чернігівської області, висловлюючи погрозу застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_10 , відкрито викрав її жіночу сумку вартістю 250 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки «ALKATEL» вартістю 700 грн. зі стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн. з 10 грн. на рахунку, стартовим пакетом мобільного оператора «Лайфселл» вартістю 25 грн., карткою банку АТ «Ощадбанк» на ім`я потерпілої, жіночі сережки (біжутерія) вартістю 270 грн., чим заподіяв матеріальні збитки на загальну суму 2300 грн.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду скасувати за м`якістю призначеного покарання, ухвалити новий, яким ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України засудити на 4 роки позбавлення волі реально, мотивуючи тим, що грабіж із погрозою застосування насильства відноситься до категорії тяжких злочинів, був вчинений обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною. При цьому, у судовому засіданні обвинувачений вказав на те, що в разі якби він був у тверезому стані, то такого б не сталося. Обвинувачений офіційно не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Наявність на утриманні малолітньої дитини та неофіційного заробітку, не утримала обвинуваченого від вчинення корисливого злочину. Сам обвинувачений так і не зміг пояснити мотивів вчинення пограбування. Потерпіла в судовому засіданні наполягала на призначенні покарання, що буде відповідати вчиненому злочину і думки про можливе звільнення ОСОБА_6 від покарання, не висловлювала.

На думку прокурора, рішення суду про звільнення від покарання з випробуванням, належним чином не мотивоване.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив про посилення покарання, обвинуваченого та його захисника, які не погодилися з доводами сторони обвинувачення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в пограбуванні потерпілої ОСОБА_10 , поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, в апеляційній скарзі не оспорюються, розгляд справи проводився в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з чим колегією суддів не переглядаються.

Призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, відноситься до категорії тяжких. Проте, обвинувачений повністю визнав свою провину, розкаявся, сприяв розкриттю злочину. Викрадені речі потерпілій повернуті, а ті, що обвинувачений викинув, відшкодував вартість.

Доводи прокурора, про наявність притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, як підставу призначення реального покарання, не можуть бути прийнятими до уваги.

Судячи з відомостей про наявність судимостей у обвинуваченого Синиці, він вчиняв крадіжки чужого майна в неповнолітньому віці, за сукупністю злочинів за двома вироками йому було призначене покарання з випробуванням, яке він успішно витримав, і не допускав правопорушень з того часу на протязі п`яти років ( том 2 а. п. 76).

Поряд з обтяжуючою обставиною, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції прийняв до уваги та зазначив у вироку, що обвинувачений ОСОБА_6 , як особистість не має негативних характеристик, має родину, в якій виховується малолітня дитина, добровільно відшкодував потерпілій шкоду в розмірі більшому, ніж заявлений, минула судимість погашена, а тому обґрунтовано зробив висновок про можливість виправлення винного без ізоляції від суспільства ( аркуш вироку 3).

Обвинувачений ОСОБА_6 має дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його дружина не працює у зв`язку з народженням дитини, одержує соціальну допомогу та потребує фізичної та моральної підтримки. На час апеляційного розгляду обвинувачений офіційно працевлаштувався, про що надав документи.

Як вбачається із аудіо запису судового засідання, потерпіла не просила про призначення покарання у виді позбавлення волі, навпаки, судячи з її відповіді, покладалася на розсуд суду.

Відверті пояснення обвинуваченого, що він через стан сп`яніння, не може пояснити мотивів вчинення пограбування потерпілої, і якщо б він був тверезим, то такого не вчинив, не є підставою для призначення реального покарання. Відбулося святкування Нового року, під час якого ОСОБА_6 надміру вжив спиртні напої та втратив контроль за своєю поведінкою, що і призвело до вчинення злочину.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений запевнив, що спиртні напої з того часу перестав вживати, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.

Отже, застосування судом звільнення від покарання з випробуванням, належним чином мотивоване та відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-407, 409, 420, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2017 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набуває законної сили після проголошення. На неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14