Справа № 182/37/17
Провадження № 1-кп/0182/50/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.02.2017 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2016 за № 0004811 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської обл., українця, на маючого офіційної реєстрації, проживаючого у АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, одруженого, раніше судимого:
1)06.06.2003 Нікопольським міськрайонним судом за ч.1 ст. 309 КК України до 2 р. позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим с роком 1 р.;
2) 24.05.2005 Марганецьким міським судом за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 4 р. позбавлення волі, звільнений 30.04.2007 умовно-достроково на 7 міс. 11 днів;
3) 22.06.2011 Нікопольським міськрайонним судом за ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 263, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 4 р. 4 міс. позбавлення волі, звільнений 05.02.2016 р. по відбуттю строку покарання
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 03.12.2016 приблизно о 21.00 год. прийшов до охоронюваної території ТОВ ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубників, 56, де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 підійшов до цеху № 6 на вказаній території, де, реалізуючи свій злочинний намір, умисно повторно з корисливих мотивів таємно викрав зовнішній блок кондиціонеру «Midea MSG-09HR» вартістю 2 566 грн 67 коп, який знаходився на зовнішній стіні вказаного цеху, але, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця злочинний намір не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, у зв`язку тим. що на місці був затриманий охоронцем ТОВ «ВЕТО».
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.
Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і пояснив суду, що він неодноразово проходив через територію колишнього Південнотрубного заводу, яка огороджена і охороняється, оскільки там є прохід біля приватних будинків. Проходячи повз 6-го цеху ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ», він побачив на стіні цеху блок кондиціонеру. Т.я. у нього внаслідок відсутності роботи склалася вкрай важка ситуація, коли йому не було навіть на що хліба купити, він вирішив викрасти зовнішній блок кондиціонеру. 03.12.2016 він у вечірній час, узявши із собою інструменти, пройшов на територію заводу, пройшов до приміщення 6-го цеху, зняв зовнішній блок, а коли вийшов на більш освітлену територію, пройшовши лише 200-300 м, його побачив і затримав охоронець. У вчиненому він розкаюється. Просить суворо не наказувати.
Винуватість обвинуваченого, крім його показів, також підтверджується показами представника потерпілого.
Представник потерпілого ОСОБА_5 показала, що з документів ТОВ «ВЕТО» їм стало відомо, що охоронцями затриманий чоловік, який зняв зі стіни 6-го цеху зовнішній блок кондиціонеру. З цього приводу було проведено службове розслідування і факт був підтверджений. Оскільки викрадене їм повернуто, вони претензій до обвинуваченого не мають.
У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена.
Дії обвинуваченого мають вірну правову кваліфікацію за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, вимоги ч. 3 ст.. 68 КК України, яка передбачає, що за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.. 12 КК України відносяться до тяжких; обставини справи; особу винного, який не працює, за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває; обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, відсутність шкоди, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.
Але, враховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч.1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід домашній арешт підлягає скасуванню. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речовий доказ зовнішній блок кондиціонеру «Midea MSG-09HR», який знаходяться в ТОВ ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ - залишити ТОВ.
На підставі наведеного, керуючись ст.. 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватими у пред`явленому йому обвинуваченню за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі п 1), 2) ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період випробувального терміну періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід домашній арешт скасувати. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речовий доказ зовнішній блок кондиціонеру «Midea MSG-09HR», який знаходяться в ТОВ ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ - залишити ТОВ.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом 30 днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.
Суддя ОСОБА_1