Справа №
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

12.01.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів :
ОСОБА_1 ( головуючої )
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Ужгородського місцевої прокуратури ОСОБА_5 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 лютого 2017 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чоп, Ужгородського району, громадянина України, українця, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- з метою уникнення будь-якого тиску на потерпілих спілкуватися з останніми лише з дозволу слідчого, прокурора та суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він вчинив два епізоди таємного викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, а саме:
29 листопада 2016 року в період часу з 08 год .20 хв. по 16 год.50 хв. умисно, з метою заволодіння чужим майном за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом підбору ключа до врізного замка вхідних дверей таємно проникли всередину квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить гр. ОСОБА_11 , звідки викрали декілька мобільних телефонів фірми «Nokia та ювелірні вироби, а саме золотий ланцюжок із кулоном зображення «Божої Матері», бокал виготовлений із срібла, браслет виготовлений із срібла, кулон виготовлений із срібла з камнем, зарядний пристрій на мобільний телефон, 6 000 Білоруський Рублів, 25 Євро та 120 гривень, чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду на 10 000 гривень.
Окрім того ОСОБА_6 09 грудня 2016 року в період часу з 07.30 години по 14.50 годин, умисно з метою заволодіння чужим майном за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом підбору ключа до врізного замка вхідних дверей таємно проникли до квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить гр. ОСОБА_12 , звідки викрали фотоапарат фірми виробника «Canon», блакитного кольору, з чохлом чорного кольору, ноутбук фірми виробника «Асус», чорного кольору, прикраси виготовлені із срібла, в кількості 3 штуки, чим заподіяли потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 5 000 гривень.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , вважаючи ухвалу слідчого судді постановлену з порушенням норм КПК України, практики Єропейського суду з прав людини, просить її скасувати і відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Посилається на те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо його підзахисного подано слідчим з порушенням встановленого законом строку, а сам зміст клопотання не відображає чітких, законодавчовизначених підстав для обрання запобіжного заходу. Окрім того, зазначає, що сторона обвинувачення нехтуючи правами підозрюваного, передбаченими п. 2 ст. 15, п. 18 ч. 3 ст. 42, п.2 ч. 2 ст. 52 КК України не повідомивши захисника, надала підозрюваному клопотання про тримання під вартою без доданих матеріалів і скориставшись тим, що він був обмежений у правах та не зміг ознайомитись з вказаним клопотанням, змусила поставити свій підпис. Просить врахувати, що він, як захисник про існування клопотання дізнався за декілька годин до судового засідання, у зв`язку з чим був позбавлений можливості надати суду відповідні докази.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_6 , який просив застосувати до нього інший більш м`який запобіжний захід, доводи прокурора, який просив відмовити у задовленні апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою слідчий суддя врахував обґрунтованість висунутої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підстави та обставини передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, існуючі ризики незаконного впливу на потерпілих та свідків, що на даний момент не встановлено особу, якій передавалось викрадене майно, у зв`язку з чим підозрюваний може сховати, знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тому прийшов до висновку, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту, як про це просив захисник ОСОБА_7 є недостатнім, також слідчим суддею у відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України визначено розмір застави ОСОБА_6 з урахуванням обставин та характеру кримінального правопорушення.
Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді обгрунтованою.
Апеляційні доводи захисника про порушення процедури вручення клопотання не знайшли свого підтвердження, як і твердження про те, що зміст клопотання не відображає законодавчовизначених підстав для застосування запобіжного заходу. Прохання апелянта про обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, висловлені у судовому засіданні апеляційної інстанції, не переконують апеляційний суд у тому, що більш м`які запобіжні заходи зможуть забезпечити процесуальну поведінку особи.
При цьому, апеляційний суд враховує, що прокурор довів наявність ризиків, які полягають у тому, що хоча і підозрюваний визнає вчинення ним крадіжок, однак, викрадені речі не повернуті, встановлюється їх місце збуту та причетні до цього особи; на яких може впливати підозрюваний, будучи на волі; крім того, перевіряється причетність підозрюваного до вчинення інших подібних злочинів, як у місті Ужгороді, так і в населених пунктах області; що підозрюваний знає адреси потерпілих, а тому може незаконно впливати на них; що, знаючи про покарання, яке очікуватиме на нього: від 3 до 6 років позбавлення волі, він може переховуватись від слідства та суду, чим перешкодить кримінальному провадженню. Таким чином, прокурор переконав суд про необхідність тримання особи під вартою на час досудового розслідування.
Одночасно апеляційний суд вважає, що розмір застави, визначений судом в порядку ч.3 ст. 183 КПК України, є мінімальним, передбачений за даний вид кримінального правопорушення і в разі його внесення, як це визначено ч.4 ст.202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти, підозрюваний буде вважатись таким, до якого застосовано запобіжний захід застава.
З урахуванням викладеного, підстав для скасування ухвали слідчого судді апеляційний суд не знаходить.
Керуючись ст. ст. 404,405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а
ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 грудня 2016 року, якою ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без зміни.
Ухвала касаційному оскраженню не підлягає.
Судді: