Справа № 444/2096/16-к
Провадження № 1-кп/444/173/2016
УХВАЛА
судового засідання
22 грудня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
під час розгляду у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Жовква обвинувальний акт внесений в ЄРДР за № 0000081 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується за ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні, під час дослідження судом документів, захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотаннями про визнання недопустимим доказом протоколу обшуку від 16.08.2016 р. та припинення його дослідження судом з поверненням такого прокурору. В обгрунтування свого клопотання покликається на те, що даний доказ на його думку був здобутий з порушенням, зокрема зазначає, що обшук ОСОБА_5 проводився незаконо без попередньої ухвали слідчого судді, відповідно до ч. 2 ст. 234 КПК України, без постанови слідчого, обшук проводився під час фактичного затримання ОСОБА_5 впродовж застосування до нього насильства, було порушено гарантії прав затриманих, зокрема право на захист, а також зазначає, що протокол обшуку який знаходиться в матеріалах даного кримінального провадження та його копія яка представлялася слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на проведення обшуку різняться між собою, а саме в частині підписів учасників проведення обшуку, так, в оригіналі є підписи осіб які приймали участь в обшуці, а в копії підписи цих осіб відсутні.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурор клопотання заперечив, вважає таке безпідставним та просить в задоволенні відмовити, оскільки обшук проводився в порядку ст. 233 ч. 3 КПК України. Щодо відсутності підписів осіб які брали участь в проведенні обшуку, то пояснив, що такі були проставлені пізніше даними учасниками, оскільки всі вони є працівниками поліції і в судовому засіданні не оспорили своєї участі в даному обшуці.

Вивчивши доводи клопотань захисника, заслухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 89 КПК України визначено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Суд вважає, що питання допустимості доказів, а саме протоколу обшуку, слід вирішити під час його оцінки судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення кінцевого судового рішення, так як судом на даний час не встановлено очевидної недопустимості доказу, протоколу обшуку, зокрема з підстав наведених в ст.. 87 КПК України, а саме, судом на даному етапі розгляду справи не встановлено щоб дані докази були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Таким чином, враховуючи стадію судового розгляду, суд приходить до висновку про відсутність на даний час даних про те, що протокол обшуку по справі, який захисник просить визнати недопустимими доказами у справі, був отриманий з порушенням процесуального порядку отримання доказів.

Також судом на даній стадії судового розгляду не встановлено очевидної недопустимості даного доказу, зокрема судом на даний час не допитано підсудного по справі, оскільки останній не відмовився давати покази на підставі ст. 63 Конституції України і судом встановлено порядок дослідження, зокрема підсудного допитати після дослідженя усіх доказів по справі.

Заявлений в клопотанні доказ, що просить визнати недопустимими захисник може бути визнаний недопустимим під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду надісланого обвинувачення, шляхом дослідження цих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Очевидності недопустимості цих доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх із взаємозв`язку з іншими доказами суд не вбачає й уважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.

За таких обставин у суду, на даній стадії судового розгляду, відсутні дані щодо очевидності недопустимості доказів, на які вказує зпявник, у зв`язку з чим його клопотання задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 89, 350, 369, 371 КПК України 2012р., суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника про визнання недопустимим доказом, а саме протоколу обшуку від 16.08.2016р. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1