Справа № 442/8055/16-к
Провадження № 1-в/442/1081/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2016 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, з середньо-технічною освітою, до засудження не працюючого, раніше не судимого, засудженого 30.10.2013 року Яворівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 296, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі, ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 30.12.2015 року застосовано Закон України від 26.11.2015 року № 838-VI, зараховано строк попереднього ув`язнення з 30.08.20112 року по 24.01.2013 року та з 04.02.2013 року по 16.12.2013 року. Початок строку: 30.08.2012 року, кінець строку: 04.06.2019 року, про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, -

в с т а н о в и в:
19.12.2016 року до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ст. 81 КК України, а саме умовно-достроково звільнити його з місць позбавлення волі.

Вислухавши пояснення засудженого, який заяву просив задовольнити, думку представника адміністрації установи та прокурора, які просили заяву задовольнити, суд вважає, що заява засудженого підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. До таких питань відноситься і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення. Отже, засуджений відповідно до чинного законодавства скористався наданим йому правом і надіслав заяву про застосування відносно нього ст. 81 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Згідно з кримінально-процесуальним законодавством, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Стаття 81 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується суддями за наявності усіх умов передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього ст. 81 КК України.

Встановлено, що вироком Яворівського районного суду Львівської області від 30.10.2013 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 296, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі, ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 30.12.2015 року застосовано Закон України від 26.11.2015 року № 838-VI, зараховано строк попереднього ув`язнення з 30.08.2012 року по 24.01.2013 року та з 04.02.2013 року по 16.12.2013 року. Початок строку: 30.08.2012 року, кінець строку: 04.06.2019 року.

Як вбачається з наданої суду характеристики, складеної начальником відділення №7 соціально-виховної та психологічної служби ОСОБА_6 та затвердженої 12.10.2016 року заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи Дрогобицької ВК-40 ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_5 у місцях позбавлення волі з 03.09.2012 року.

Під час тримання у СІЗО м. Можайськ Російської Федерації характеризувався посередньо: порушення режимних вимог не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не надавались.

Під час тримання у СІЗО м. Львова характеризувався посередньо: порушення режимних вимог не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не надавались.

З 13.01.2014 року відбуває покарання у Дрогобицькій виправній колонії № 40 Львівської області. За час відбування покарання характеризується наступним чином: допускав порушення режимних вимог, за що два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, дані порушення виразилися у порушеннях розпорядку дня.

Адміністрацією установи два рази заохочувався.

На виробництві установи не працевлаштований у зв`язку із скороченням обсягів виробництва, проте, в складі будівельної бригади відділення залучається до санітарно-ремонтних робіт, до яких відноситься добре. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом.

Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Приймає участь в організації та проведенні виховних заходів, передбачених ст. 65 КВК України. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційовано виховного впливу „Духовне відродження.

До підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок передбачених ст. 126 КВК України, не прагне.

Відповідно до ст. 127 КВК України бере участь у роботі самодіяльних організацій, входить до складу ради колективу засуджених відділення, член санітарно-побутової секції.

Відповідно до ст. 59 КВК України засуджений підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує від них посилки (передачі) і бандеролі.

Згідно протоколу від 13.05.2015 року № 9 рішенням комісії, спільно з спостережною комісією ДВК-40 засудженому ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні пільги передбаченої ст. 100-101 КВК України.

Згідно протоколу від 13.04.2016 року № 7 рішенням комісії, спільно з спостережною комісією ДВК-40 засудженому ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні пільги передбаченої ст. 82 КК України.

Згідно протоколу від 12.10.2016 року № 19 рішенням комісії, спільно з спостережною комісією ДВК-40 засудженому ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні пільги передбаченої ст. 82 КК України.

Вину у скоєному злочині визнає. В судовому засіданні повідомив, що розкаюється у вчиненому злочині та в разі умовно-дострокового звільнення планує влаштуватися на роботу, на підтвердження чого представником ДВК-40 було надано лист ФОП ОСОБА_8 від 14.12.2016 року про те, що він влаштує ОСОБА_5 на посаду вантажника у разу умовно-дострокового-звільнення.

Засуджений ОСОБА_5 на профілактичному обліку в установі не перебуває.

Враховуючи вищенаведене, те, що вирішальним фактором є не факт відбування засудженим певної частини покарання, а його виправлення. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання, тому суд вважає, що заява засудженого підлягає задоволенню, оскільки, на думку суду засуджений в подальшому може бути виправлений без ізоляції від суспільства, відтак його слід умовно-достроково звільнити з місць позбавлення волі.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,
ухвалив:
Звільнити ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий термін 2 роки 5 місяців 5 дів за вироком Яворівського районного суду Львівської області від 30.10.2013 року та з урахуванням ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 30.12.2015 року про зарахування строку попереднього ув`язнення.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1