Справа № 357/724/17
1-кп/357/329/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.03.2017року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №1 м. Білої Церкви угоду про примирення між обвинуваченою та потерпілим від 20.01.2017 року у кримінальному провадженні № 0005982 від 01.12.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимої, яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 01.12.2016року близько 21 год. 30хв., перебуваючи в приміщенні кухні сауни в кооперативі «Нива», що за адресою: вул. Тупікова,113 в с. Пилипча Білоцерківського району, умисно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, за її діями ніхто не спостерігає та тим, що ОСОБА_4 , вийшов з вказаного приміщення кухні сауни та залишив власний мобільний телефон марки SAMSUNG GALAXY CORE DUOS GT- НОМЕР_1 синього кольору, вартістю 1330 гривень, на столі, умисно, з корисливих мотивів та метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, взяла вказаний мобільний телефон та поклала до кишені своєї куртки, в яку вона була одягнута, після чого залишила приміщення сауни,зникнувши з місця вчинення злочину, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду, на загальну суму 1330 гривень.

Органами досудового розслідування даний злочин кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового розслідування, 20.01.2017року між потерпіим ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченою ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачена визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, збитки злочином потерпілому відшкодовано, потерпілий претензій майнового характера до обвинуваної не має, обвинувачена зобов`язується публічно в судовому засіданні вибачитись перед потерпілим, сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за вчинений злочин у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 ч.1 п.п.1,2 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження свого права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу (зокрема, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на її користь), а також будучи обізнаною про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання нею угоди - бути притягнутою до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, беззастережно визнала обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, вибачилась перед потерпілим та погодилась на призначення їй за цією статтею покарання у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 ч.1 п.п.1,2 КК України.

Потерпілий ОСОБА_4 розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394,424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за назване

кримінальне правопорушення і заявляти вимоги про відшкодування шкоди.

У судовому засіданні прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для неї буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, не заперечила щодо затвердження угоди.

Вислухавши учасників підготовчого провадження, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, обвинувачена вину у вчиненому кримінальному злочині визнає повністю, потерпілий не має претензій майнового характера до обвинуваченої, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних злочинів невеликої чи середньої тяжкості, у формі приватного обвинувачення.

Злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, відповідно до ст.12 ч.3 КК України є злочином середньої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, фактичні підстави для примирення наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань можливе, суд вважає, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 ч.1 п.п.1,2 КК України, що в межах санкції ст.185 ч.1 КК України та узгоджене між сторонами угоди про примирення.

Речові докази по справі, судові витрати відсутні, запобіжний захід обвинуваченій не обирався і підстав для його обрання судом не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374 ,474,475 КПК України , суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 20.01.2017 року, укладену у кримінальному провадженні №0005982 від 01.12.2016 року між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченою ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити їй узгоджене між сторонами угоди про примирення покарання у виді 2 років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст.76 ч.1 п. 1, 2 КК України на засуджену ОСОБА_5 покласти обов`язки: 1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою засудженої ОСОБА_5 покласти на органи Білоцерківського МРВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1