Провадження № 11-кп/792/297/17
Справа № 675/977/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.04.2017 м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Хмельницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

оператора ОСОБА_6 ,

з участю: прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Замкової виправної колонії № 58 кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 серпня 2016 року, -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Ізяславського районного суду від 17 серпня 2016 року частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_9 , зараховано йому в строк попереднього ув`язнення утримання його під вартою, як запобіжний захід, з 5 листопада 2003 року по 28 квітня 2005 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В задоволенні клопотання про заміну йому покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк ОСОБА_9 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду засуджений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу місцевого суду в частині відмови в клопотанні ОСОБА_9 про заміну йому покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк скасувати, як незаконну та необґрунтовану, постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання ОСОБА_9 , замінити йому покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання. Посилаючись на норми законодавства України та міжнародного законодавства, практику Європейського суду з прав людини, засуджений стверджує, що у суду першої інстанції були усі підстави для задоволення його клопотання та заміни йому покарання. Однак кримінальне провадження за його клопотанням місцевим судом було розглянуто поверхнево та упереджено, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення. ОСОБА_9 та його захисник звертають увагу колегії суддів на вік засудженого та стан його здоров`я, в зв`язку з чим, згідно вимог ст. 64 КК України, до нього не може застосовуватись покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 в частині заміни йому покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, своє рішення місцевий суд мотивував тим, що підстав для такої заміни немає, а вимоги ОСОБА_9 не ґрунтуються на вимогах закону. Кримінальним кодексом України передбачено можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням лише шляхом помилування засудженого, що у повній мірі відповідає вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і прецедентній практиці Європейського суду з прав людини. Місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, не наділений повноваженнями ревізувати вироки, змінювати та пом`якшувати призначене покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_9 , надані в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Замкової виправної колонії № 58, захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2004 року за п.п. «1, 2, 4, 6, 12» ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві особистої власності.

Строк відбуття покарання рахується ОСОБА_9 з дня його затримання, а саме з 5 листопада 2003 року.

Вирок Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2004 року відносно ОСОБА_9 набрав законної сили 28 квітня 2005 року.

Таким чином місцевий суд вірно вирішив питання зарахування строку попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_9 з 5 листопада 2003 року по 28 квітня 2005 року включно.

Засуджений ОСОБА_9 звернувся до місцевого суду з клопотанням про зарахування йому в строк попереднього ув`язнення утримання його під вартою, про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк та застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання. Засуджений посилається на те, що призначене йому покарання у виді довічного позбавлення волі є незаконним, таким, що суперечить чинному законодавству України та міжнародному законодавству, практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема вказав, що відсутність в Україні механізму перегляду покарання у виді довічного позбавлення волі після досягнення засудженим віку 65 років з урахуванням правил ч. 2 ст. 64 КК України щодо заборони застосування такого виду покарання до певних категорій осіб, є дискримінаційним, що випливає з Рішення Європейського суду з прав людини від 28 травня 1985 року у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Великобританії».

Однак, з таким висновком засудженого ОСОБА_9 колегія суддів погодитися не може, оскільки він не ґрунтується на вимогах закону, більше того, прямо суперечить йому.

Так, чинним кримінальним законодавством передбачена можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, при виконанні ОСОБА_9 ряду вимог, в тому числі щодо його поведінки.

Частиною першою статті 87 КК України встановлено право здійснення Президентом України помилування стосовно індивідуально визначеної особи.

Згідно з частиною другою статті 87 КК України актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.

Таким чином, Кримінальним кодексом України передбачено можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням лише шляхом помилування засудженого, що у повній мірі відповідає вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Такий висновок місцевого суду на думку колегії суддів не є порушенням ст. 3 та інших положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в чому намагається переконати колегію суддів ОСОБА_9 , посилаючись на рішення Європейського Суду з прав людини.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Посилання ОСОБА_9 та його захисника на неправильне застосування судом норм матеріального права, є надуманими та повністю спростовуються матеріалами провадження.

Ставлячи питання про скасування ухвали місцевого суду, засуджений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 конкретних фактів порушення прав ОСОБА_9 та його законних інтересів судом не навели, а виключно обмежились перерахунком та декларуванням норм права, в тому числі міжнародного. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини провадження, дана належна оцінка особі ОСОБА_9 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про відсутність законних підстав для заміни ОСОБА_9 покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк та застосування до нього умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 418, 537, 539 КПК України, ч. 4 ст. 70 КК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 серпня 2016 року про часткове задоволення клопотання засудженого ОСОБА_9 , зарахування йому в строк попереднього ув`язнення утримання його під вартою, як запобіжний захід, з 5 листопада 2003 року по 28 квітня 2005 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та про відмову в задоволенні клопотання про заміну йому покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк залишити без зміни, апеляційні скарги засудженого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду ОСОБА_2