Справа № 548/664/17
Провадження №1-кс/548/127/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2017 року м. Хорол

Слідчий суддя Хорольського районного суду Полтавської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 в порядку ст.303 КПК України про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим та зобовязання вчинити процесуальну дію.

У скарзі вказувалося, що слідчим відділом Хорольського ВП ГУНП в Полтавській областіздійснюється досудове розслідування за кримінальним провадженням, внесеним 09.07.2016 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000387 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. Дане провадження порушене в зв`язку з тим, що ОСОБА_5 добровільно не виконує рішення Хорольського районного суду ухвалене на підставі позову ОСОБА_3 .

Скаржник вказує, що постанова слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 27.03.2017 року про відмову у визнанні його потерпілим є незаконною так як, невиконанням судового рішення ухваленого на його користь йому завдається моральна шкода.

Скаржник прохає постанову слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 03.05.2017 року у кримінальному провадженні за № 0000387 скасувати і постановити ухвалу, якою зобов`язати слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 залучити його, ОСОБА_3 до кримінального провадження як потерпілого.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав письмову заяву про розгляд скарги за його відсутності, вказавши, що скаргу підтримує повністю та прохає її задовольнити.

У судове засідання слідчий СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ч. 2 ст. 9 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З досліджених судом матеріалів скарги вбачається, що фактично скаржником при зверненні до Хорольського ВП ГУНП в Полтавській областіставилось питання про залучення його, як потерпілого в кримінальному провадженні № 0000387 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

В той же час, постанова про відмову в задоволенні клопотання від 27.03.2017 року по даному кримінальному провадженні, якою відмовлено в залученні ОСОБА_3 потерпілим містить суттєві суперечності, що виявляється в наступному.

Слідчим суддею встановлено, що в слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні перебуває кримінальне провадження № 0000387 від 09.07.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

20.02.2017 року до Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області надійшла заява ОСОБА_3 про залучення його потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 03.05.2017 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про залучення його потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні.

При вивченні постанови слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 03.05.2017року в кримінальному провадженні № 0000387 від 09.07.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України встановлено наступні суперечності.

Слідчий вказує, що ОСОБА_3 завдано моральної шкоди, але як певній частині суспільства, а саме, як одному із жителів квартирного будинку де ОСОБА_5 повинен знести прибудову.

З таким висновком слідчого слідчий суддя не може погодитись з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.3 ст.55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч.4,5 ст.55 КПК України, потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
З абз.2 п.4 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування» (станом на 12 січня 2017р.) слідує. Що відповідно до ст. 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов.
Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілим від 03.05.2017 року на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 31.12.2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 при третіх особах без самостійних вимог: Хорольській міській раді Полтавської області, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про усунення перешкод у здійсненні права користування власником своїм нерухомим майном та про знесення самочинно побудованих будівель та споруд задоволено частково.
Зобов"язано ОСОБА_5 усунути всі перешкоди в користуванні ОСОБА_3 квартирою АДРЕСА_1 , а саме: - знести самочинно збудовану ОСОБА_5 прибудову до квартири АДРЕСА_2 .
В решті позовних вимог відмовлено.
Рішення набрало законної сили 10.03.2016 року.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 10.03.2016 року рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 31 грудня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 скасоване та ухвалено в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про знесення самочинно побудованих будівель та споруд - задоволено.
Зобов`язано ОСОБА_5 знести за свій рахунок самочинно побудовані споруди, а саме: гараж, сінник, літній душ, сарай, вигрібну яму, каналізаційну трубу, що розташовані по АДРЕСА_3 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 241,50 грн.
В іншій частині рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 31 грудня 2015 року - залишено без змін.
Рішення набрало законної сили 10.03.2016 року.

Слідчим не враховано, що саме скаржник є позивачем у вищевказаній справі, і вищевказаними судовими рішеннями задоволено позовні вимоги скаржника та підтверджено факт, правомірності його звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Оскільки зазначені прибудови створюють перешкоди ОСОБА_3 у належному користуванні і розпорядженні його квартирою та земельною ділянкою під будинком в якому знаходиться квартира, що порушує його права.

Слідчим зроблено загальне посилання на те, що скаржнику завдано моральної шкоди, але як певній частині суспільства, однак на підтвердження такого свого висновку останній не навів, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави дійти такого висновку.
Слідчим не наведені підстави, визначені ч. 3 ст. 55 КПК, які виключають визнання особи потерпілою, та мотиви прийняття такого рішення. Вказана постанова містить лише перелік статей КПК та їх зміст. Водночас, правового обґрунтування відсутності підстав щодо задоволення клопотання про визнання скаржника потерпілими оскаржувана постанова немає.
Слідчий не врахував можливого факту заподіяння ОСОБА_3 , внаслідок не виконання рішення суду ухваленого на його користь, моральної шкоди в розумінні ст. 55 КПК, чим порушив його права та позбавив можливості відновити їх і захистити свої інтереси.
З абз.9 п.4 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування» (станом на 12 січня 2017р.) слідує, що по-різному вирішуються питання формулювання положень резолютивної частини ухвали слідчого судді в разі скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим. В одних випадках слідчі судді постановляють рішення зобов`язати слідчого визнати скаржника потерпілим, а в інших обмежуються рішенням про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим. Перший з наведених підходів не враховує положень кримінального процесуального законодавства, яке не передбачає прийняття процесуального рішення про визнання потерпілим. Саме тому за умови скасування відповідних постанов слідчим суддям доцільно в резолютивній частині формулювати рішення лише про таке скасування.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що постанову слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 03.05.2017року слід скасувати та повторно вирішити клопотання ОСОБА_3 про залучення його потерпілим в кримінальному провадженні № 0000387 від 09.07.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що під час проведення досудового розслідування, прокурор, слідчий зобов`язані вжити і інших встановлених законом заходів, щодо повного, всестороннього, об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального провадження, а також усунення суперечностей в ньому.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Частково задовольнити скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області.

Постанову постанову слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 03.05.2017року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000387 від 09.07.2016 року - скасувати.

Повторно вирішити клопотання ОСОБА_3 про залучення його потерпілим в кримінальному провадженні № 0000387 від 09.07.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Про прийняте рішення повідомити скаржника та слідчого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Хорольського районного

суду Полтавської області: ОСОБА_1