233 № 233/4351/14-к
У Х В А Л А

30 червня 2017 року Костянтинівский міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка клопотання захисника ОСОБА_4 про призначення фоноскопічної експертизи, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 309 КК України.

У судовому засіданні під час розгляду зазначеного кримінального провадження стороною захисту, а саме захисником ОСОБА_4 заявлено клопотання про призначення фоноскопічної експертизи по матеріалам відеозаписів та аудіо записів, проведених у порядку НСРД та звукозапису, зробленого під час судового засідання при допиті свідка ОСОБА_6 . Дане клопотання мотивував тим, що голос на відеозапису оперативного закупника по даній справі відрізняється від голосу оперативного закупника, який допитувався у судовому засіданні, а саме картавістю.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 клопотання захисника підтримала.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 , посилаючись на те, що Закон України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» передбачає забезпечення конфіденційності даних про особу, а саме не оголошення будь-яким способом дійсних анкетних даних про осіб, які взяті під захист і підлягають виклику в судове засідання; виклику до суду цієї особи виключно через орган, який здійснює заходи безпеки. Задовольняючи клопотання сторони захисту, суд прийме незаконне рішення, яке буде прямо направлено на розсекречування даних про особу, яка взята під захист згідно із вимогами закону.

Вирішуючи клопотання, суд виходить із принципу рівності сторін - учасників процесу.

В ході судового розгляду справи в якості свідка був допитаний ОСОБА_6 , залучений на стадії досудового розслідування до проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Його допит відбувався із збереженням у таємниці відомостей про цю особу та із застосуванням щодо нього відповідних заходів безпеки, передбачених законом. Так, судом на підставі ч.9 ст. 350 КПК України було ухвалено про проведення допиту свідка ОСОБА_6 з використанням технічних засобів з іншого приміщення для унеможливлення його ідентифікації.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» нерозголошення відомостей про осіб, взятих під захист, може здійснюватися шляхом:

а) обмеження відомостей про особу в матеріалах перевірки (заявах, поясненнях тощо), а також протоколах слідчих дій та інших матеріалах кримінального провадження, заміни прізвища, імені, по батькові в цих документах псевдонімами за постановою органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора або за ухвалою слідчого судді, суду про зміну анкетних даних. Ці постанови (ухвали) до матеріалів справи не приєднуються, а зберігаються окремо в органі, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

б) проведення упізнання особи поза візуальним та аудіоспостереженням того, кого впізнають, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства;

в) неоголошення будь-яким способом дійсних анкетних даних про осіб, які взяті під захист і підлягають виклику в судове засідання;

г) виклику до суду цієї особи виключно через орган, який здійснює заходи безпеки.

Стороною захисту не надано суду доказів, які б давали реальні підстави сумніватись у тому, що свідок ОСОБА_6 не є оперативним закупником в рамках даного кримінального провадження.

Крім того, допит свідка ОСОБА_6 у судовому засіданні проводився з іншого приміщення з використанням технічних засобів. В ході допиту використовувались заходи для неможливості його ідентифікації, в тому числі закриття обличчя. Таким чином, жодних гарантій того, що голос свідка, зафіксований технічними засобами фіксації судового процесу в залі судового засідання в ході його подальшого відтворення через відповідне програмне забезпечення без зміни своїх ознак, немає.

Також в матеріалах справи відсутня і згода особи, щодо якої за її клопотанням в ході досудового розслідування застосовувались заходи безпеки, на використання запису з його голосом для проведення будь-яких досліджень та експертиз.

Тому суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Суд в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення вирішує питання оцінки всіх доказів, як окремо кожного, так і в їх сукупності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 256, 350 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про призначення фоноскопічної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя