Дата документу Справа № 333/2108/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №333/2108/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/63/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2017 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_8 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника Комунарського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, маючого середню освіту, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

1) 2 липня 2014 р. Гуляйпольським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст.186 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень;

2) 26 травня 2015 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі. Згідно ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком на один рік,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаною ухвалу суду першої інстанції відмовлено у задоволенні клопотання начальника Комунарського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2015 року засудженому ОСОБА_7 .

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що вироком від 26 травня 2015 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді одного року позбавлення волі, від відбування якого був звільнений на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

2 вересня 2015 року ОСОБА_9 був поставлений на облік в КВІ та ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, обов`язками, покладеним на нього судом. Засуджений дійсно 2 листопада 2015 року, 16 листопада 2015 року, 7 грудня 2015 року, 21 грудня 2015 року, 18 січня 12016 року, 1 лютого 2016 року та 15 лютого 2016 року не з`явився до КВІ на реєстрацію. Разом з тим, вивчивши подання та матеріали особової справи, заслухавши пояснення представника КВІ та засудженого, думку прокурора, суд прийшов до висновку, що заявником в повному обсязі не доведено наявність підстав для скасування звільнення від відбування покарання, а також в матеріалах справи немає доказів на підтвердження направлення викликів про необхідність явки на реєстрацію в КВІ, в зв`язку з чим у задоволенні клопотання було відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, винести ухвалу про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням відносно ОСОБА_7 , направити його для відбування покарання в місця позбавлення волі строком на 1 рік.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 показав себе з негативної сторони під час іспитового строку, неодноразово не з`являвся до КВІ, на шлях виправлення в умовах проживання без позбавлення волі не став, міняючи місце свого проживання неодноразово, однак в органі КВІ про це не повідомляв.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка апеляційну скаргу підтримала частково, ухвалу суду просила скасувати та призначити новий розгляді клопотання КВІ в суді першої інстанції, засудженого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, тобто, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 27 КПК України під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно вимог ст.103 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження фіксуються на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії та у журналі судового засідання.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження відповідно до вимог ст. 107 КПК України є обов`язковим. Крім того, під час судового засідання обов`язково ведеться журнал судового засідання.

У зв`язку з тим, що відповідно до вказаних норм закону, офіційним записом судового засідання є лише технічний носій, перевірити достовірність викладених в ухвалі суду доказів, можливо тільки за допомогою відтворення звукозапису судового засідання.

З журналу судового засідання вбачається, що 10 травня 2016 року було проведено розгляд клопотання КВІ по суті, у вказаному судовому засіданні були присутні прокурор, представник КВІ та засуджений ОСОБА_7 (а.с. 50).

Разом з тим, як вбачається з вказаного журналу судового засідання, суд за клопотанням прокурора з посиланням на положення ч. 4 ст. 107 КПК України прийняв рішення про розгляд клопотання без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів.

З наявної в матеріалах провадження робочої копії технічного носія вбачається, що дійсно на ньому зафіксовано проведення судового засідання 16 березня 2016 року (журнал судового засідання а.с. 41) та 29 березня 2016 року (журнал судового засідання а.с. 43), при цьому аудіозапис судового засідання від 10 травня 2016 року, під час якого було розглянуто клопотання та прийнято рішення по суті, відсутній.

При цьому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у відповідності до якої судом було прийнято рішення не фіксувати за допомогою технічних засобів судове провадження, таке фіксування є обов`язковим і лише у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється за відсутності осіб, таке фіксування не здійснюється.

Відсутність на наявному в матеріалах провадження технічному носії інформації запису судового засідання позбавляє суд апеляційної інстанції можливості перевірити дотримання судом процедури судового розгляду, у тому числі перевірити відповідність пояснень засудженого ОСОБА_7 з приводу невиконання покладених на нього обов`язків тим, що зазначені судом в мотивувальній частині ухвали, враховуючи також те, що згідно її вступної частини, ОСОБА_7 серед осіб, які приймали участь в розгляді клопотання не зазначений.

Розписка засудженого про отримання копії ухвали в матеріалах провадження відсутня також.

Таким чином суд апеляційної інстанції позбавлений можливості дати оцінку доводам апеляційної скарги прокурора.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо в матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 415 КПК України при скасуванні вироку чи ухвали суду внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції призначає новий судовий розгляд, не вирішуючи питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому розгляді суду необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, розглянути провадження у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника Комунарського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_7 , скасувати.

Призначити новий розгляд у тому ж суді в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4