Провадження № 1-кс/344/4889/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000027, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в якому просив накласти арешт на корпоративні права на суму 15 180 грн., щостановить 32,9 % статутного фонду ТзОВ «Студія «Че» (, юридична адреса: м.Київ, вул.ПрофесораПідвисоцького/Драгомирова, 10/10, нежиле приміщення 61), належні співвласнику даного товариства ОСОБА_5 . Метою ж застосування такого заходу забезпечення зазначив забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини, просили клопотання задовольнити.

Заслухавши слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається в тому числі з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З вимог ч.6 ст. 170 КПК України вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З матеріалів клопотання вбачається, що 31.10.2016 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Брянськ Російської Федерації, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , українцю, фактично проживаючому по АДРЕСА_2 , громадянину України, з вищою освітою, працюючому директором ТзОВ «Укртранс-ремонт», раніше не судимому, паспорт НОМЕР_1 виданий 19.11.1999 року Радянським РУ ГУМВС України в м. Києві, РНОКПП НОМЕР_2 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000027 від 19.02.2013 за ч. 1 ст. 205, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_5 , діючи в складі групи, за попередньою змовою з невстановленими на даний час слідством особами, з метою прикриття незаконної діяльності, без наміру здійснювати статутну діяльність, в 2012 році створив товариство з обмеженою відповідальністю "Трейн Лідер Сервіс" (надалі, ТОВ "Трейн Лідер Сервіс"), яке 26.04.2012 зареєстровано в ЄДР, номер запису: 1 046317, після чого на території України, використавши зазначене підприємство під виглядом здійснення законної діяльності, вчинив дії для заволодіння чужим майном шляхом обману, отримавши в оренду тепловози в ДТГО «Південно-Західна залізниця» та організував їх розукомплектуваня, чим заподіяв державним інтересам в особі ДТГО «Південно-Західна залізниця» велику матеріальну шкоду.

Своїми умисними діями, які виразились у створенні суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності, тобто фіктивному підприємництві, ОСОБА_5 підозрюється у злочині злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України.

Продовжуючи здійснювати свою злочинну діяльність, спрямовану на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_5 діючи в складі групи, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, 15.10.2012 року із службовими особами галузевої служби локомотивного господарства Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» уклали договір ПЗ/Е-128135/НЮ щодо надання в оренду 5 тепловозів 2М62. В подальшому ТзОВ «Трейд Лідер Сервіс» (м. Київ), фактичним керівником якого був ОСОБА_5 , в кінці 2012 - на початку 2013 року, свідомо знаючи про те що умови договору виконані не будуть, уклало договори з ПрАТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» про відповідальне зберігання та ремонт тепловозів 2М62 №№ 0345, 0216, 0954 та 1222.

Надалі ОСОБА_5 , за попередньою змовою з нестановленими слідством особами, з метою прикриття своїх злочинних намірів, а також невикриття своєї злочинної діяльності з боку працівників ПрАТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод», провів часткову оплату ПрАТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» за відповідальне зберігання та ремонт тепловозів 2М62 №№ 0215, 0216, 0954 та 1222 в розмірі 152576 грн.

Проте, не маючи наміру використовувати тепловози за призначенням, ОСОБА_5 , використовуючи призначених ним службових осіб ТзОВ «Трейн Лідер Сервіс» та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, імітуючи здійснення законної господарської діяльності, спрямованої на ремонт локомотивів, організував їх розукомплектацію та заволодів вузлами і агрегатами локомотивів, вивізши з території ПрАТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» у невідомому напрямку.

Внаслідок наведених дій ДТГО «Південно-Західна залізниця»,згідно висновку від 10.10.2016 судової товарознавчої експертизи, проведеної Львівським НДІ судових експертиз, нанесено збитків на загальну суму 351392 грн., що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є особливо великим розміром

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненими в особливо великих розмірах, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

За сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 4 ст. 190 КК України.

Потерпілим від даного кримінального правопорушення є Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-Західна залізниця», , юридична адреса: м. Київ, Шевченківський район, вул. Лисенка, 6.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.11.2016, у ОСОБА_5 відсутнє рухоме та нерухоме майно.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у ОСОБА_5 наявні корпоративні права в ТзОВ «Студія «Че» (, юридична адреса: м.Київ, вул.Професора Підвисоцького/ Драгомирова, 10/10, нежиле приміщення 61) та його внесок становить 15 180 грн., що відповідає 32,9 % статутного фонду товариства.

13.12.2016р. прокурором Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в порядку ч. 3 ст. 128 КПК України у кримінальному провадженні №0000027 заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 на суму 351392 грн.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.8 ст. 170 КПК України передбачено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, до матеріалів клопотання не додано доказів завдання шкоди і її розміру, оскільки при вирішенні питання про арешт майна з вказаної підстави слідчий суддя, окрім іншого повинен враховувати вимоги п.3, п.4, п.5 ч.2 ст.173 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, враховуючи вищенаведене та те, що накладення зазначеного арешту безпосередньо обмежує права і можливості підприємства, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу, вважаю, що підстав для задоволення даного клопотання немає.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1