Справа № 405/1919/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2017 року cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника - адвоката ОСОБА_3 , особи, в інтересах якої подано скаргу ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу захисника - адвоката ОСОБА_3 на рішення слідчого

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого про часткову відмову у задоволенні клопотання про проведення процесуальних дій, в обґрунтування якої зазначив, що 11.04.2017 року слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 винесено постанову, згідно якої його клопотання про проведення процесуальних дій було задоволено частково, зокрема до матеріалів кримінального провадження № 0003667 від 20.03.2016 року долучено висновок судової авто технічної експертизи обставин зіткнення автомобіля Skoda Superb р.н. НОМЕР_1 та ВАЗ 21063 р.н. НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 від 27.03.2017 року. При цьому, слідчий не задовольнив його клопотання від 08.04.2017 року в частині призначення комісійної автотехнічної експертизи обставин здійснення вказаних автомобілів.

Вважаючи вказану постанову слідчого незаконною, адвокат з даною скаргою звернувся до суду.

Адвокат та особа, в інтересах якої подано скаргу у судове засідання з`явилися, надали пояснення, згідно з якими, посилаючись на обставини, вказані в скарзі, скаргу підтримали та просили задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, проте про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши адвоката та особу, в інтересах якої подано скаргу, вивчивши матеріали справи, врахувавши положення ст. 306 КПК України, слідчий суддя ухвалив розглянути справу за даної явки.

Під час розгляду скарги слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що 08.04.2017 року слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 від адвоката ОСОБА_3 було отримано письмове клопотання про проведення процесуальних дій, відповідно до якої адвокат ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0003667 від 20.03.2016 року просив призначити комісійну автотехнічну експертизу обставин зіткнення автомобілів та долучити до матеріалів кримінального провадження № 0003667 від 20.03.2016 року висновок судової авто технічної експертизи обставин зіткнення автомобіля Skoda Superb р.н. НОМЕР_1 та ВАЗ 21063 р.н. НОМЕР_2 , № 10309170 від 27.03.2017 року.

За наслідками розгляду зазначеного клопотання адвоката, 11.04.2017 року слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 винесено постанову, згідно якої клопотання адвоката ОСОБА_3 про проведення процесуальних дій було задоволено частково, зокрема до матеріалів кримінального провадження № 0003667 від 20.03.2016 року долучено висновок судової авто технічної експертизи обставин зіткнення автомобіля Skoda Superb р.н. НОМЕР_1 та ВАЗ 21063 р.н. НОМЕР_2 , № 10309170 від 27.03.2017 року, проте клопотання адвоката в частині призначення комісійної автотехнічної експертизи обставин зіткнення вказаних автомобілів, залишено без задоволення.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч. 1 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 93 КПК України).

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді (ч. 3 ст. 93 КПК України).

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

На відміну від КПК України 1960 року у новому КПК України 2012 року немає визначення понять первинної, додаткової, повторної, комісійної та комплексної експертиз. Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Такі ж роз`яснення надано судам у п.11 постанови пленуму ВСУ "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" від 30.05.1997 № 8.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Частиною 1 ст. 37, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Таким чином, з`ясувавши зазначені в скарзі обставини слідчий суддя дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 91-94, 303-307, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги захисника - адвоката ОСОБА_3 на рішення слідчого відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1