УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №287/73/17-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 240 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, який на утриманні має одну малолітню дитину, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
- визнано винним за ч.2 ст.15, ч.2 ст.240 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання; з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік, зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,-
- визнано винним за ч.2 ст.15, ч.2 ст.240 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання; з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік, зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
Вирішено питання про речові докази.
До набрання вироком законної сили обрано ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід особисте зобов`язання;
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичних обставин скоєння злочину, встановлених судом, кваліфікації своїх дій та доведеності вини, просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, застосувавши щодо нього більш м`який вид покарання у вигляді штрафу.
Вважає вирок суду невмотивованим, а призначене йому покарання більш суворим, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.240 КК України. Зазначає, що обираючи йому міру покарання, суд не в повній мірі врахував те, що він вчинив лише замах на злочин середньої тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав повністю та щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується виключно позитивно.
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , групою осіб, з корисливих мотивів, не маючи спеціального дозволу користування надрами та відповідного гірничого відводу, необхідність яких передбачена ст.19 Кодексу України «Про надра», прибули 24.02.2017 року о 10 години 00 хвилин на територію польового масиву, розташованого на відстані близько п`яти кілометрів від ґрунтової дороги, поблизу смт. Бучмани Олевського району Житомирської області, де реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне видобування бурштину із вказаного вище польового масиву, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, самовільно, за допомогою мотопомпи, марки «Honda GX-420» та обладнання до неї, шляхом гідророзмиву ґрунту намагалися здійснити незаконне видобування каміння бурштину-сирцю, який відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ним» від 18.11.1997 року, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» від 12 грудня 1994 року № 827 (у редакції Кабінету Міністрів України від 13 січня 2012 року) відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, є дорогоцінним камінням органогенного утворення, проте не довели свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від їхньої волі, оскільки безпосередньо під час спроби незаконного видобування каміння бурштину-сирцю, 24.02.2017 року, об 11 годині 00 хвилин були затримані працівниками Олевського ВП Коростенського ГУНП в Житомирській області, якими в ході огляду місця вчинення кримінального правопорушення було вилучено мотопомпу, марки «Honda GX-420», три пожежні рукави, шрайбер, водозабірний шланг та два металевих штирі.
Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги з наведених у ній мотивів та пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , вислухавши думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, при встановлених обставинах, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені доказами, дослідженими судом в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.
За таких обставин, відповідно до вимог ч.2 ст. 394 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, апеляційний суд вважає безпідставними.
Так, санкція ч.2 ст. 240 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від чотирьохсот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.
Згідно ч.3 ст.68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом в повній мірі було дотримано вказаних вимог закону та визначено покарання в межах санкції ч.2 ст.240 КК України. Суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості, громадську небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та встановив, що ОСОБА_7 раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, одружений, на утриманні має малолітню дитину. Також судом враховано обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме: обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та повне визнання вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції обгрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання у виді одного року обмеження волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, з чим погоджується апеляційний суд.
На підставі наведеного, апеляційний суд вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, тому підстав для його скасування чи зміни не має.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Олевського районного суду Житомирської області від 12 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді: