АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурор ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.11.2016 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погоджене заступником начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти у сумі 10 000 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США та 10 000 Євро купюрами по 100 Євро, належні ОСОБА_8 , вилучені в ході обшуку, що проведений 25.11.2016 року у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.11.2016 року, відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Вказує на те, що оскаржувана ухвала постановлена незаконним складом суду, оскільки відповідно до протоколу автоматичного розподілу справи, клопотання слідчого про накладення арешту на майно, передано раніше визначеному складу суду, а саме слідчому судді ОСОБА_11 , що є порушенням вимог ст. 35 КПК України. Крім того, як зазначає апелянт, слідчим не дотримано вимог ч. 5 ст. 171 КПК України та внесено клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно з порушенням процесуальних строків. Визнання вилучених грошових коштів речовими доказами у кримінальному провадженні також, на думку адвоката, суперечить вимогам діючого законодавства, так як вилучені грошові кошти не можуть відповідати критеріями зазначеним у статті 98 КПК України.

Щодо поновлення строків на апеляційне оскарження, то враховуючи те, що розгляд клопотання проводився без повідомлення власника майна, відповідно ст. 395 КПК України, цей строк апелянтом не пропущено.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді апелянтом не було пропущено і його апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 28.11.2016 року було постановлено без повідомлення власника майна, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Що стосується безпосередньо поданої апеляційної скарги, то колегія суддів звертає увагу на наступні обставини.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів справи, в провадженні Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001590 від 14.06.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240, ч. 5 ст. 191 КК України.
28.11.2016 року слідчий в ОВС управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , за погодженням із заступником начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти у сумі 10 000 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США та 10 000 Євро купюрами по 100 Євро, належні ОСОБА_8 , вилучені в ході обшуку, що проведений 25.11.2016 року у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_8 , посилаючись на те, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

28.11.2016 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Задовольняючи дане клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження № 0001590 від 14.06.2016 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, вислухав пояснення слідчого та, дослідивши матеріали, додані до клопотання та прийшов до висновку про необхідність накласти арешт на вилучені в ході проведення обшуку грошові кошти.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що вказане майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає вимогам ст. 170 КПК України, оскільки є доказом вчинення кримінального правопорушення, а незастосування накладення арешту може призвести до приховування цього майна, у зв`язку з чим клопотання слідчого було задоволено.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання приховування майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

Таким чином, накладення арешту на грошові кошти, які були вилучені під час проведення обшуку, за наявності для цього підстав, відповідає вимогам КПК України, а саме ст.ст. 132, 170-173 КПК України.

Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами наданого судового провадження.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погоджене заступником начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти у сумі 10 000 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США та 10 000 Євро купюрами по 100 Євро, належні ОСОБА_8 , вилучені в ході обшуку, що проведений 25.11.2016 року у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/415/2017 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1