Справа № 751/2349/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/250/2017
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2017 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, власник майна ОСОБА_6 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2017 року накладено арешт на мобільний телефон «Aplle Iphone 6+», що був виявлений та вилучений у ОСОБА_6 в ході обшуку автомобіля.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що дане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, також існують обставини, які підтверджують, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення чи відчуження майна.

В обґрунтування вимоги апеляційної скарги ОСОБА_9 зазначив, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм кримінального процесуального законодавства та є необґрунтованою, оскільки незрозуміло, які обставини встановлено судом, де наведено докази, які суд взяв до уваги, та юридичну кваліфікацію його дій, передбачену ч. 2 ст. 307 КК України. На думку апелянта, вилучений мобільний телефон не містить будь-яких відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, не був знаряддям вчинення злочину та об`єктом протиправних дій. Вважає, що відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучений телефон є тимчасово вилученим майном та згідно ст. 167 КПК України, не підлягає вилученню, оскільки не є майном підозрюваного.

Заслухавши доповідача, апелянта та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення слідчого ОСОБА_10 , який зазначив, що даний телефон знаходиться на експертизі і вважає, що він може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального та судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за 0000283 від 01.03.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетні наступні особи: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6

08 червня 2017 року, під час обшуку автомобіля «Porshce CAYENNE», який проведено на підставі ухвали суду, виявлено та вилучено, серед іншого, мобільний телефон «Aplle Iphone 6+».

08 червня 2017 року вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом.

Згідно до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому процесуальним законом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обстави, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно положень ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині 2 статті 167 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження, дійшов обґрунтованого висновку, що викладені в клопотанні доводи про необхідність накладення арешту на мобільний телефон є вмотивованими та підлягають задоволенню, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження дані дають достатні підстави вважати, що вказане майно могло бути використане як знаряддя та предмет вчинення кримінального правопорушення, могло бути набуте кримінально протиправним шляхом, визнано речовим доказом та має значення для встановлення обставин вчинення даного кримінального правопорушення, а також з метою запобігання можливості його втрати, знищення чи псування.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що у даному випадку потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника та володільця майна, про який йдеться мова у клопотанні, а їх обмеження є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження. Тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Інші доводи, на які посилається апелянт, також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони спростовуються матеріалами судового провадження.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2017 року про накладення арешту на мобільний телефон «Aplle Iphone 6+», що був виявлений та вилучений у ОСОБА_6 в ході обшуку автомобіля залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4