Справа № 127/2943/17
Провадження № 1-кп/127/670/17
УХВАЛА
15 березня 2017 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
перекладача ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України.
В судовому засідання захисник обвинувачених ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід з утримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, а саме на домашній арешт в нічний час з 21 години до 07 години. Мотивуючи клопотання тим, що на думку захисту, стороною обвинувачення ризики, які зазначенні в ч. 1 ст. 177 КК України не доведенні та не обґрунтовані. Крім того, стороною обвинувачення не доведено наміру обвинувачених переховуватися від суду, місце проживання обвинувачених встановлено досудовим слідством та вказано у обвинувальному акті. Обвинувачені позбавлені можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як всі речові та письмові докази, які мають суттєве значення для справи, так як, останні знаходяться в розпорядженні сторони обвинувачення. Прокурором не доведено можливості обвинувачених впливати на потерпілих та свідків, оскільки, під час досудового розслідування зазначених осіб допитано.
Обвинуваченні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали клопотання їх захисника та просили суд його задовольнити.
Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_6 щодо зміни міри запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки обвинуваченні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не мають постійного місця реєстрації на території України, є громадянами іншої держави, обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, по справі не допитані свідки, що не виключає можливого тиску обвинувачених на них, обвинувачені можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду, виїхати за межі країни на територію іншої держави, що доводить існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши кримінальне провадження, суд дійшов наступного висновку.
Вирішуючи питання доцільності можливості зміни запобіжного заходу обвинуваченим на інший більш м`який, суд керується приписами ст.ст. 177,194,331 КПК України та враховує, виключно, дані наявні в кримінальному провадженні.
З поданих документів вбачається, що відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та його дію продовжено судом у встановленому порядку до 13.04.2017 року.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого вчинити інше кримінальне правопорушення.
З зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.
Також суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.
Разом з тим, ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинувачених. Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права та свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним КПК України, конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Розглядаючи питання щодо наявних ризиків у кримінальному провадженні, суд звертає увагу, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до затримання не працювали, не мають постійного місця реєстрації на території України, є громадянами іншої держави, обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, що переконує суд в тому, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду, впливати на свідків по справі, виїхати за межі країни на територію іншої держави та доводить існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Таким чином, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу з утримання під вартою на більш м`який вид запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що тягне відмову в задоволенні клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_6 .
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 180, 194, 201, 331 КПК України, суд, -
В задоволенні клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 про зміну запобіжних заходів у виді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Залишити обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Залишити обвинуваченому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя: