Ухвала
іменем україни
12 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула у судовому засіданні касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 08 вересня 2016 року щодо ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі потерпілий порушує питання про перегляд вказаного судового рішення у касаційному порядку.

Однак, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2. ст. 427 КПК України у касаційній скарзі наводяться обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи не обґрунтованість судового рішення.

Також, положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Касаційна скарга потерпілого містить ретельний опис подій у провадженні із висновками про їх невідповідність фактичним обставинам. Однак, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, відповідно до ст. 409 КПК України є підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції та, водночас згідно зі ст. 438 КПК України не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Між тим, як вбачається із змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 не погоджується з кваліфікацією дій засудженого ОСОБА_5 , разом з цим вказує, про м`якість призначеного покарання останньому, у зв`язку з чим допускається суперечностей.

Поміж іншого, потерпілий не наводить обґрунтування своїх вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції, з огляду на ст. ст. 413, 414 та 419 КПК України.

Крім того, згідно із п. 5 ч. 2 вказаної норми процесуального закону касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають узгоджуватися із приписами ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Проте, вимоги потерпілого зазначені у касаційній скарзі не відповідають вищевказаній нормі, оскільки він просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду та залишити вирок районного суду в силі.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі. Проте ця обставина в касаційній скарзі потерпілого не вказана.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 .

У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу потерпілого слід залишити без руху, надавши йому десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду потерпілим має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишити без руху, надавши йому десятиденний строк з дня отримання нею копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3