Справа №: 671/1822/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2017 року м. Волочиськ
Волочиський районний суд в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Волочиськ кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Волочиськ, Хмельницької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 01 серпня 2016 року, близько 06 години 50 хвилин, керуючи в порушення п. 2.9 (а) «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правил) у стані алкогольного сп`яніння автомобілем «Mercedes-Benz», моделі «Vito 112 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Р-48 «Кам`янець-Подільський-Білогір`я» в населеному пункті с. Соломна, Волочиського району, Хмельницької області, в супереч вимог п. 12.4 Правил, рухався зі швидкістю близько 80 км/год, перевищивши допустиму на даній ділянці автодороги швидкість руху 60 км/год, та в порушення вимог п.п. 2.3. (б), 10.1., 11.1., 11.3. Правил, допустивши неуважність та не переконавшись у безпечності власних дій під час зміни напрямку руху, не врахувавши ширини проїзної частини, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними, на 78+050 км, на заокругленні автодороги вправо, виїхав на зустрічний напрямок руху, де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля ВАЗ 21104 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з відривом брижі тонкого кишечника, розривом сігми нисхідного кишечника, ободового кишечника, розривом парієнтальної очеревини, гематомою в брижу тонкого кишечника, рани тулуба, що за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання).

Тілесні ушкодження у вигляді переломів лівої стегнової кістки, обох кісток лівої гомілки, правої малогомілкової кістки з вивихом правої стопи, верхньої стінки кульшової западини зліва, лівої лонної кістки, нижньої щелепи зліва в ділянці суглобового відростку обох передніх стінок гайморових пазух зліва та справа, забій головного мозку, рани голови, нижніх кінцівок, правого колінного суглобу, гематоми обличчя, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Крім того, в результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автобуса «Mercedes-Benz», моделі «Vito 112 CDI»: ОСОБА_7 і ОСОБА_8 отримали легкі тілесні ушкодження та тілесні ушкодження середньої тяжкості. Дані особи, а також потерпіла ОСОБА_9 , на стадії досудового розслідування відмовились від визнання їх потерпілими.

Наслідки дорожньо-транспортної пригоди знаходяться в прямому причинному зв`язку з допущеними ОСОБА_4 порушеннями вимог п.п. 2.3 (б), 2.9 (а), 10.1, 11.1, 11.3, 12.4 Правил дорожнього руху, згідно з якими: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі (п. 2.3 (б)); водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (п. 2.9 (а)); перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1); кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними (п. 11.1); на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного руху мають перевагу (п. 11.3); у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год (п. 2.4).

Дані фактичні обставини ніким не оспорюються і підтверджуються показаннями самого обвинуваченого про те, що дійсно у вищевказаний час він, керуючи у стані алкогольного сп`яніння автомобілем «Mercedes-Benz», моделі «Vito 112 CDI», неподалік церкви в с. Соломна, Волочиського району, виїхав на зустрічний напрямок руху, де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 .. В результаті зіткнення автомобілів обвинувачений отримав тілесні ушкодження, через які події пригоди не пам`ятає. Також ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, вказав, що з потерпілими примирився, а шкоду відшкодував повністю.

З`ясувавши у сторін провадження, що вони правильно розуміють зміст вказаних обставин, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм визначені Законом наслідки, а саме, що вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників провадження визнав недоцільним дослідження доказів, щодо вказаних обставин, які ніким не оспорюються.
ОСОБА_4 ставиться у вину порушення п.п. 1.3, 1.5 Правил дорожнього руху, які є загальними нормами та не знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а тому вказані обставини суд виключає з його обвинувачення.

Таким чином, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження та спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують йому покарання.

Суд враховує, що ОСОБА_4 щиро розкаявся і добровільно відшкодував заподіяну шкоду, що пом`якшує йому покарання. При призначенні покарання суд також враховує, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується, має на утриманні двох малолітніх дітей. Проте, він вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, що покарання йому обтяжує.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину та особу винного, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

Щодо додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суд вважає, що його не доцільно призначати ОСОБА_4 , враховуючи, що обвинувачений повністю відшкодував заподіяну шкоду потерпілим та примирився із потерпілими, до відповідальності за порушення ст.ст. 124, 130 КУпАП не притягався, а неможливість керування транспортним засобом позбавить його та двох малолітніх дітей, що перебувають на утриманні ОСОБА_4 від засобів для існування, оскільки транспортний засіб являється єдиним неофіційним джерелом доходу обвинуваченого.

Разом з тим, приймаючи до уваги особу винного, який раніше не судимий, вчинив злочин з необережності, позитивно характеризується, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, має на утриманні малолітніх дітей, а також позицію прокурора і потерпілого про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які характеризують особу винного і істотно знижують ступінь його небезпечності для суспільства, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, а тому у відповідності до ст. 75 КК України останнього слід звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

На думку суду, таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Процесуальні витрати по справі в сумі 5634,24 грн. за проведення автотехнічної, інженерно-технічної та інженерно-технічної транпортно-трасологічної експертиз в силу ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження ніким не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , до набрання вироком чинності, залишити попередню особисте зобовязання.

Речовий доказ - автомобіль «Mercedes-Benz», моделі «Vito 112 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області, - повернути ОСОБА_4 за належністю.

Речовий доказ - ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_2 , який переданий на зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області, - повернути ОСОБА_6 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 5634 грн. 24 коп. процесуальних витрат.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а особою, без участі якої ухвалено вирок - протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга подається через Волочиський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: