28.12.2016

Справа № 359/9547/16-к
Провадження №1-кп/359/496/2016

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючий суддя ОСОБА_1

за участі прокурора ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002210 від 04.11.2016 року за обвинуваченням відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бориспіль, громадянин України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніш судимий

27.04.2009 року Бориспільським міськрайонним судом за ст.187 ч.2 . 71 КК України до 6 років позбавлення волі;

02.04.2014 року Бориспільським міськрайонним судом за ст.391,71 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі; звільнився 02.12.2015 року по відбуттю строку покарання.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 , ч.2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ

27.10.2016 року, близько 13 години ОСОБА_6 перебував в провулку Дружби в м. Бориспіль, де зустрів наглядно знайомого ОСОБА_5 . Під час розмови з ним ОСОБА_6 побачив в руках ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Nokia 230», та в цей момент вирішив ним заволодіти зловживаючи довірою останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння майном шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 усвідомлюючи, що його дії носять умисний та протиправний характер, діючи умисно, повторно підійшов до ОСОБА_5 та попросив дати йому мобільний телефон для здійснення дзвінка. ОСОБА_5 довіряючи ОСОБА_7 дав йому в руки свій мобільний телефон «Nokia 230»

Після чого, ОСОБА_6 тримаючи в руках мобільний телефон «Nokia 230» вартістю 1 389 грн., 00 коп., в якому знаходились дві сім картки операторів мобільного зв`язку «МТС» та «Київстар», втік з місця події та розпорядився майном на власний розсуд чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1 425 грн. 00 кой.

04.11.2016 року, близько 11 години, ОСОБА_6 перебуваючи за місцем проживання своєї бабусі ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 побачив в одній з житлових кімнат будинку ноутбук «ASUS», належний ОСОБА_9 , тоді в нього виник злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер за ним ніхто не спостерігає, що він протиправно обертає чуже майно на свою користь, діючи умисно, повторно викрав ноутбук «ASUS», вартістю 3 004 грн. після чого з місця злочину втік.

Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 3 004 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив викладені обставини справи та свої показання надані під час досудового слідства, зазначивши, що давав їх добровільно, без примусу з боку працівників міліції, зазначену у обвинувальному акті суму викраденого не заперечував.

Пояснив, що дійсно 04 листопада 2016 р, перебуваючи у бабусі, з кімнати її будинку викрав ноутбук. Крім цього, 27 жовтня 2016 року , з метою заволодіння телефоном , взяв у знайомого ОСОБА_5 мобільний телефон, після чого втік, розпорядившись телефоном на свій розсуд.

Крім повного визнання своєї провини, винність обвинуваченого. у скоєнні інкримінованого йому злочину також підтверджується іншими доказами щодо обставин провадження, які не оспорюються жодним з учасників судового розгляду, тому суд, керуючись ст. 349 КПК України, визнав недоцільним їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно.

Вірно кваліфіковано його дії й за ст. 190 ч.2 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчиненому повторно.

Винність обвинуваченого у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень повністю доведена.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому пом`якшуючою обставиною суд визнає щире каяття, обтяжуючих обставин суд не вбачає.

При обранні міри покарання обвинуваченому , суд також враховує наступні обставини справи:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України, які віднесені кримінальним законом до категорії середньої тяжкості ;

- особу обвинуваченого , який має постійне місце проживання, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо; потерпілий просить не позбавляти обвинувачено волі.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст.185 ч.2, 190 ч.2 КК України, з застосуванням ст.75 КК України з випробувальним терміном, оскільки дане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обмежень для застосування такого виду покарання судом не встановлено

Підстав для призначення обвинуваченому покарання нижче нижчої межі або більш м`якого, суд не вбачає.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Розмір витрат на проведення товарознавчої експертизи під час досудового розслідування складають 1100 гривень 00 копійок, які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушеннь , передбачених ч.2 ст.185 , ч.2 ст.190 КК України і призначити йому покарання :

за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на 3 ( три) роки.

за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 2 ( двох) років позбавлення волі

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким до відбування призначити 3 ( три) роки позбавлення волі

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

У відповідності до вимог ч.1 п.1,2,3 ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

- періодично з;являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції;

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи.

Речові докази по справі:

ноутбук «ASUS , передані на зберігання власнику повернути ОСОБА_9 ;

мобільний телефон марки «Nokia 230» повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення товарознавчої експертизи в сумі 1100 гривень 00 копійок (реквізити для зарахування коштів з судових витрат р/р НОМЕР_1 у АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, код 31124814).

Копію вироку вручити негайно, після його проголошення прокурору та обвинуваченому, іншим учасникам судового провадження - в порядку ч. ч. 6,7 ст. 376 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області впродовж 30-ти діб з моменту проголошення вироку, а засудженим в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1