Справа № 127/1592/17
Провадження №11-сс/772/88/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

адвоката: ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001072 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2017 року, згідно якої в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_7 про накладення арешту на автомобіль марки «Mersedes-Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_1 відмовлено.

за участю прокурора: ОСОБА_8

слідчого: ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
Як було встановлено, за заявою ОСОБА_9 до ЄРДР були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення зв ч.1 ст.162 КК України. Із повідомлення останньої в її домоволодіння без її відома заїхало 2 автомобілі марки «Mersedes-Benz Sprinter», один із яких з д.н.з. НОМЕР_1 .

При його огляді було виявлено і вилучено 9 поліетиленових бочок ємністю 200л та каністри із рідиною, з запахом спирту.

Документів на якість рідини надано не було. Тому вилучені під час огляду незаконно виготовлені підакцизні товари передані на зберігання до камери схову Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, а до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.204 КК України.

Був встановлений власник автомобіля ОСОБА_10 .

Після передачі кримінального провадження по підслідності до СУ ФР ГУ ДФС у Вінницькій області, слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на автомобіль шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування за зазначеним автомобілем.

Клопотання слідчого містило обґрунтування підстав і мети необхідності арешту автомобіля.

З метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, зникнення, перетворення і відчуження та враховуючи, що автомобіль є речовим доказом і до нього може бути застосована спеціальна конфіскація в порядку ст.96-1 КК України, слідчий просив задовільнити його клопотання.

Суд визнав, що в судовому засіданні слідчим не було доведено, що ОСОБА_10 , який є власником автомобіля «Mersedes-Benz Sprinter» державний номерний знак НОМЕР_1 , знав чи повинен був знати, що вказане майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України, а також те, що якщо зазначений автомобіль вилучено не було, то відсутні підстави для накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб, а тому в задоволенні клопотання слідчого було відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про скасування рішення слідчого судді про відмову в накладенні арешту на даний автомобіль «Mersedes-Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_1 та просив прийняти нове рішення, яким накласти арешт на даний автомобіль, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та порушення норм КПК при прийнятті рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення прокурора, підтримавшого доводи своєї апеляційної скарги; слідчого, щодо необхідності задоволення апеляції; адвоката, який просив залишити прийняте судове рішення без змін; дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового і кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді із наступних підстав.

Відповідно до норм ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про арешт майна в разі, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Проте, матеріалами досудового слідства встановлено, що автомобіль активно використовувався власником, а тому існують ризики, що він може бути зіпсований, пошкоджений, відчужений.

Крім того, оскільки у вказаному автомобілі виявлено підакцизний товар (спирт етиловий), щодо якого встановлено особливий порядок обігу, у тому числі ліцензування, без жодних супровідних документів, тому існують достатні підстави і підозри вважати, що автомобіль використовувався як засіб вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, оскільки у ньому зберігався підакцизний товар та планувалось його транспортування.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскації застосовується у разі, якщо майно було підшукане, пристосоване або використане як засіб чи знаряддя вчинення злочину.

За таких обставин існує сукупність підстав і підозр вважати, що автомобіль «Mersedes-Benz Sprinter» державний номерний знак НОМЕР_1 підлягає спеціальній конфіскації.

У відповідності до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Автомобіль, в якому зберігався безпосередньо предмет злочину (підакцизний товар), являється речовим доказом у вказаному провадженні.

У зв`язку з викладеним у слідства обґрунтовано виникли підозри вважати, що пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження автомобіля «Mersedes-Benz Sprinter» державний номерний знак НОМЕР_1 призведе до втрати речового доказу, крім того це може бути здійснене навмисно як власником так і третіми особами, у тому числі з метою уникнення спеціальної конфіскації.

Згідно ч.4 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Зважаючи на викладене, слідчим доведено необхідність арешту автомобіля «Mersedes-Benz Sprinter» державний номерний знак НОМЕР_1 , у тому числі у спосіб позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування з метою запобігання втраті, пошкодженню, псуванню речового доказу та уникнення спеціальної конфіскації.

Кримінальний процесуальний закон не передбачає, що звернення із клопотанням про накладення арешту можливе лише щодо вилученого транспортного засобу.

А тому і зазначена обставина не давала підстав слідчому судді відмовити слідчому у його клопотанні.

Наведені обставини вказують на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а саме висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки (п.1 і п.2 ч.1 ст.411 КПК України).

Керуючись ст.ст.404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

У х в а л и в :
Апеляційну скаргу прокурора задовільнити.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2017 року про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_7 про накладення арешту на автомобіль марки «Mersedes-Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_1 скасувати.

Задовільнити клопотання старшого слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_7 про накладення арешту на автомобіль марки «Mersedes-Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_1 шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Копії ухвали направити слідчому для виконання, а зацікавленим особам для відома.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом вірно: