Справа № 539/356/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальне провадження по обвинуваченню :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Оржиця Оржицького району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :
19.11.2016 року близько 01 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна на автомобілі ВАЗ 2106 прибув до господарства ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 . Відчинивши вхідну хвіртку ОСОБА_7 проник на територію подвір`я даного господарства та помітив металеві вироби, а саме чугунний чавун, алюмінієву картрулю, металевий лист, металевий литий круг, залізну сітку від ліжка, металеві кутики, які вирішив таємно викрасти та діючи умисно , почав переносити їх до по черзі до автомобіля , таким чином двічі ходивши до подвір`я потерпілої ОСОБА_6 . Прийшовши вдруге, неповнолітній ОСОБА_7 був помічений потерпілою ОСОБА_6 , яка запитала у нього що він робить. Незважаючи на це, неповнолітній ОСОБА_7 , діючи умисно, відкрито, продовжив свої злочинні дії та доніс викрадені речі до автомобіля , склав їх у автомобіль та покинув місце вчинення злочину. Таким чином, неповнолітній ОСОБА_7 відкрито викрав наступне майно у потерпілої ОСОБА_6 : чугунний чавун 10 л., алюмінієву картрулю 5 л, металевий лист товщиною 10 мм розміром 1,2х0,5 м., металевий литий круг товщиною 8 см діаметром 25 см, залізну сітку від ліжка розміром 1,9х0,7 м., 2 металевих кутики довжиною 0,7 м., 2 металевих кутики довжиною 1,9 м., якими в подальшому розпорядився за власним розсудом, а саме здавши на металобрухт, чим завдав потерпілій майнової шкоди на загальну суму 916 грн. 15 коп.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

08.02.2017 р. між підозрюваним ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_6 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди підозрюваний та потерпіла дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст.186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_7 , а саме за ч. 1 ст.186 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. В угоді також зазначено, що майнова шкода потерпілій відшкодована.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між підозрюваним та потерпілою суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 ч.1 п.1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 ч.1 п.2 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Прокурор, захисник, законний представник судовому засіданні не заперечували проти затвердження судом угоди про примирення між потерпілою та підозрюваним та вважав, що для цього існують всі передбачені законом підстави.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між підозрюваним та потерпілою і призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України,
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 08.02.2017 року між підозрюваним ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_8 .

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1