УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів за участю прокурора потерпілої представника потерпілого засудженого при секретарі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши в судовому засіданні 2 березня 2017 року в м. Києві кримінальне провадження за касаційними скаргами захисника

ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_5 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 06 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_7 на користь

потерпілої ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної та моральної шкоди 11 436, 13 грн.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він 21 березня 2011 року близько 23.00 год., перебуваючи неподалік будинку № 10 по вул. Волочиській у м. Хмельницькому, під час конфлікту на ґрунті неприязних відносин умисно завдав ОСОБА_10 кулаком правої руки один удар в обличчя, також із силою ще один удар в обличчя з правої сторони зірваною з огорожі дерев`яною штахетиною. Окрім того, умисно з прикладенням сили наніс їй один удар кулаком правої руки в область грудної клітини, від якого потерпіла впала, після чого сів потерпілій на ноги та, застосовуючи значну силу, завдав потерпілій почергово кулаками чотири удари в обличчя, заподіявши тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 06 липня 2016 року вирок місцевого суду в частині звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та в частині вирішення цивільного позову змінено, звільнено ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 74 КК України від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди 20 000 грн.

У касаційних скаргах:
- потерпіла ОСОБА_5 порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_7 та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. Посилається на безпідставне звільнення судом першої інстанції ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та необґрунтованість висновку суду про необхідність зменшення суми на відшкодування шкоди, заподіяної злочином. Також посилається на те, що всі зазначені порушення залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції, який в свою чергу незаконно звільнив ОСОБА_7 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, так як під час досудового розслідування засуджений ухилявся від проведення слідчих дій та був оголошений у розшук. Крім того, цивільний позов залишено без належного розгляду, так як сума відшкодування, визначена апеляційним судом не є справедливою та достатньою із завданою шкодою та наслідкам в результаті вчинення кримінального правопорушення;
- захисник ОСОБА_9 порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_7 та закриття кримінального провадження через не встановлення достатніх доказів підтверджуючих його винуватість та вичерпання можливостей їх отримання. Посилається на порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, однобічність та неповноту досудового розслідування та судового розгляду.Вказує, що в основу судових рішень покладено неналежні докази, а висновки судів ґрунтуються на припущеннях. Вважає, що судом не досліджено усіх доказів, а тому суд дійшов до безпідставного висновку про наявність у засудженого умислу на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, не звернувши уваги, що під час події ОСОБА_7 перебував у стані необхідної оборони. Крім того, просить залишити цивільний позов без розгляду.

Захисник ОСОБА_9 у запереченні на касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_5 просить залишити касаційну скаргу потерпілої без задоволення.

У запереченні потерпіла ОСОБА_5 просить касаційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення у зв`язку з її необґрунтованістю.

Заслухавши доповідача, пояснення потерпілої та її представника на підтримання скарги потерпілої та заперечення щодо скарги захисника, засудженого, який просив скасувати щодо нього судові рішення, а провадження закрити та не підтримав скаргу потерпілої, думку прокурора про залишення без задоволення скарг, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що вони не підлягають задоволенню з таких підстав.

При вирішенні питання про скасування або зміну вироку, ухвали, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України, суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу і не переглядає судові рішення з підстав однобічності і неповноти досудового розслідування та судового розгляду, щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Натомість, саме такі підстави є предметом перегляду суду апеляційної інстанції.

Доводи в скарзі захисника про недоведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, були перевірені як судом першої так і апеляційної інстанцій та визнані непереконливими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами.

Зокрема, винуватість засудженого підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_5 , які були дані нею в судовому засіданні про обставини вчинення ОСОБА_7 злочину щодо неї.

Ці показання узгоджується з показаннями свідків-очевидців ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_7 завдавав удари ОСОБА_13 в різні частини тіла, в тому числі і штахетиною.

Окрім того, свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 були очевидцями конфлікту між родинами ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Суд першої інстанції належним чином дослідив показання потерпілої та свідків й обґрунтовано визнав їх достовірними доказами і поклав в основу вироку.

При проведенні за участю потерпілої відтворення обстановки та обставин події, остання докладно відтворила обставини, за яких ОСОБА_19 щодо неї було вчинено протиправні дії.

Згідно з даними висновку експерта № 92 від 31 січня 2014 року, у ОСОБА_5 було виявлено середньої тяжкості тілесні ушкодження, які могли утворитися, при обставинах указаних потерпілою при відтворенні обстановки та обставини події. Характер та локалізація тілесних ушкоджень свідчить про те, що вони не могли утворитися внаслідок падіння потерпілої обличчям на дерев`яний паркан та бордюр.

Правильність даного висновку підтвердив у судовому засіданні і експерт ОСОБА_20 .

Характер умисних дій засудженого та локалізація завданих ним тілесних ушкоджень потерпілій свідчать, що умислом ОСОБА_7 охоплювалося спричинення потерпілій тілесних ушкоджень.

Проаналізувавши всі досліджені по справі докази в їх сукупності та давши належну оцінку, суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_7 в умисному спричиненні потерпілій середньої тяжкості тілесних ушкоджень та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.122 КК України.

Апеляційним судом при перевірці даного кримінального провадження в апеляційному порядку правильно прийнято рішення. Суд надав відповіді на всі доводи засудженого, його захисника, прокурора та представника потерпілого, які були викладені у їх апеляціях. Окрім того, апеляційний суд, дійшовши висновку про звільнення ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 74 КК України від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та збільшення суми моральної шкоди на користь потерпілої, належним чином своє рішення мотивував.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування чи зміну судових рішень, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 434-436 КПК України суд,

п о с т а н о в и в :

Касаційні скарги захисника ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 06 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3