Справа № 473/1937/17

УХВАЛА
іменем України
"15" травня 2017 р. м. Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Вознесенську без застосування засобів фіксації процесу відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України

клопотання слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосовування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001022 від 30 травня 2017 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вознесенськ, Миколаївської області, українця, громадянина України, не працює, з середньою освітою, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

15.06.2017 р. слідчий СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді із клопотанням, погодженим з прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосовування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ОСОБА_5 .

Крім того, слідчим СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області 15.06.2017 р. було подано письмове клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5-ти до 8-ми років, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем свого мешкання не проживає, місце його перебування не відоме, фактично переховується від органів досудового розслідування та суду, що дає привід вважати, що він буде продовжувати свою злочинну діяльність, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому запобігти цим ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається із клопотання, 29 травня 2017 року, в період часу з 19:30 по 23:00 годину в АДРЕСА_2 , біля колійної машинної станції залізничного вокзалу ОСОБА_5 на підґрунті виниклих особистих неприязних стосунків, наніс неповнолітньому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 множинні удари руками в область тулубу, в результаті яких потерпілий впав на землю, після чого ОСОБА_5 наніс декілька ударів ногами в область черевної порожнини, в результаті чого заподіяв тілесні ушкодження у вигляді розриву селезінки з кровотечею в черевну порожнину, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та втраті органу.

Слідчий кваліфікував дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та спричинило втрату органу.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 30.05.2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. У витягу із ЄРДР зазначено, що саме ОСОБА_5 повідомлено про підозру.

На підставі ст.107 ч.1 КПК України за відсутності клопотань учасників процесуальної дії слідчим суддею прийнято рішення розглянути матеріали без застосування засобів фіксування кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити, оскільки підозру вручено батькові ОСОБА_5 , - ОСОБА_8 31.05.2017 року о 20 годині, що є заочним повідомлення про підозру. Вказала, що таке вручення підозри відповідає вимогам ч.2 ст.135 та ч.1 ст.278 КПК України. Вказала, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким, він спричинив тяжкі наслідки для потерпілого, а тому через відсутність підозрюваного за місцем проживання було оголошено його розшук постановою слідчого від 15.06.2017 року. Тому із метою його доставки до суду для вирішення питання про тримання під вартою слід надати дозвіл на затримання.

Слідчим суддею на підставі досліджених матеріалів провадження, зокрема повідомлення про підозру - встановлено, що 31.05.2017 року підозру було вручено не ОСОБА_5 , а його батьку ОСОБА_8 , про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

15.06.2017 року постановою слідчої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Відповідно до рапортів СКП Вознесенського ВП ГУНП від 30.05.2017 року, 02.06.2017 року та 04.06.2017 року та протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 12.06.2017 року - за місцем свого проживання ОСОБА_5 - відсутній, і місце його знаходження невідоме.

Вирішуючи клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує наступне.

Частина 1 та ч.2 ст.188 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_5 подано до суду одночасно із клопотанням про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До матеріалів клопотання долучено повідомлення про підозру від 31.05.2017 року, яке погоджено з прокурором Вознесенської прокуратури, та отримано батьком підозрюваного - ОСОБА_8 .

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належним чином не повідомлений про підозру, що виключає можливість вирішення відносно нього питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та відповідно й вирішення питання про дозвіл на його затримання.

Відповідно до ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Із матеріалів провадження вбачається, що відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до реєстру 30.05.2017 року за №0001022 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Натомість як з повідомлення про підозру вбачається, що вже наступного дня, а саме 31.05.2017 року о 20 годині підозру вручено батькові ОСОБА_5 - ОСОБА_8 .

Натомість як докази про відсутність ОСОБА_5 за місцем його проживання вже зібрані після такого вручення підозри, а саме рапорти СКП Вознесенського ВП ГУНП від 02.06.2017 року та 04.06.2017 року та протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 12.06.2017 року.

Такі дії органі досудового слідства не є заочним повідомленням про підозру, як вказала прокурор, оскільки були проведені із порушенням норм чинного КПК України.

Так, відповідно до ч.2 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Сторона обвинувачення зобов`язана використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема, прав на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя) у разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia).

Пункт 8 ч.2 ст.52 КПК України передбачає обов`язкову участь захисника у кримінальних провадженнях щодо осіб, стосовно яких здійснюється спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження, - з моменту прийняття відповідного процесуального рішення. Натомість як доказів про залучення захисника для участі в цьому провадженні при врученні підозри - слідчому судді надано не було.

Згідно із нормами Глави 24-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється лише за ухвалою слідчого судді із дотриманням вимог ст.ст.297-1-297-5 КПК України.

Натомість як в матеріалах провадження відсутня ухвала слідчого судді про здійснення спеціального досудового розслідування.

Відсутність такої ухвали не дозволяє вручити підозру родичам особі, якій вона має бути оголошена, з огляду на положення ч.3 ст.297-5 КПК України.

Згідно із ч.4 ст.190 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки підозра ОСОБА_5 належним чином не вручена, а його батькові вручена без врахування вимог п.8 ч.2 ст.52 КПК України та не в порядку спеціального досудового розслідування, - ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має в даному провадженні ще статусу підозрюваного.

Так, відповідно до ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Доказів того, що слідчим було вжито заходів для вручення ОСОБА_5 підозри у спосіб, передбачений КПК України, - слідчому суді надано не було. Та й сама підозра була вручена його батьку відразу наступного дня після внесення інформації до ЄРДР (внесено 30.05.2017 року, батькові вручено 31.05.2017 року).

Відповідно до ст.136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.

Таким чином, з огляду на положення ч.4 ст.190 КПК України, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки прокурором не доведено підстави для тримання під вартою ОСОБА_5 .

Крім того, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 не було належним чином повідомлено про підозру (підозру вручено його батьку для передачі, доказів того, що вона передано ОСОБА_5 слідчому судді не надано), а отже, на час розгляду клопотання слідчим суддею ОСОБА_5 не є підозрюваним, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.188-190, ст.272, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором ОСОБА_6 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі у розгляді клопотання про застосовування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001022 від 30 травня 2017 року - відмовити.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1