УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 17 травня 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого: ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянула касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , котрий діє в інтересах ОСОБА_5 на вирок Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 листопада 2016 року, який постановлений щодо засудженого ОСОБА_5 , ВСТАНОВИЛА: У касаційній скарзі порушується питання про перевірку зазначеного судового рішення у касаційному порядку. Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті. Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано, оскільки, порушуючи питання про скасування судового рішення та вказуючи при цьому на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, захисник у мотивувальній частині касаційної скарги спрямовує свої доводина невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Так, як убачається із касаційної скарги, захисник ОСОБА_4 в обґрунтування своєї позиції про незаконність оскаржуваних судових рішень, послався, зокрема, на те, що судом і першої і апеляційної інстанцій залишилися недослідженими ряд обставин, які мали істотне значення для ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Тобто захисник фактично вказує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі ст. 438 КПК України не є підставою для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції. Перевірка таких доводів згідно зі ч. 1 ст. 409 КПК України належить до повноважень суду апеляційної інстанції. При цьому, обґрунтування вимог касаційної скарги захисника ОСОБА_4 викладено без урахування положень ст. 433 КПК України, що визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, відповідно до якої касаційний суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Крім того, всупереч положенням п. 5 ч 2. ст. 427 КПК України, викладена у касаційній скарзі вимога захисника до суду касаційної інстанції не відповідає змісту ст. 436 КПК України щодо рішень, які суд має право прийняти за наслідками розгляду касаційної скарги. Оскільки, при оскарженні вироку суду не викладено вимогу щодо перегляду ухвали Апеляційного суду Донецької області від 07 лютого 2017 року, якою цей вирок залишено без зміни. Також, відповідно до ч. 4 ст. 427 КПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає. Якщо касаційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу. Статтею 50 КПК Українивизначено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Однак, до касаційної скарги захисник ОСОБА_4 , не долучив відповідних документів, із яких би вбачалося, що він уповноважений надавати правову допомогу ОСОБА_5 у суді касаційної інстанції. З огляду на викладене, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, у зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху і встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу. Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів УХВАЛИЛА: Касаційну скаргу скаргу захисника ОСОБА_4 , котрий діє в інтересах ОСОБА_5 на вирок Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 листопада 2016 року, який постановлений щодо засудженого ОСОБА_5 , залишити без руху і надати строк для усунення зазначених недоліків 10 днів з дня отримання ухвали. Якщо у встановлений судом строк недоліки касаційної скарги не будуть усунуті, вона буде повернута скаржнику. Ухвала оскарженню не підлягає. Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3