Справа № 1-66/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2010 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

в складі :

головуючого _______________судді ОСОБА_1

при ОСОБА_2

з участю прокурора__________КЛЕПКИ В.Г.

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, позапартійного, військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, несудимого, неодруженого, працюючого в ПП «Енергія-Буд» вантажником, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, --

В С Т А Н О В И В :

1 липня 2009 року, близько 22 год., неповнолітній ОСОБА_4, знаходячись біля магазину «Сантехніка», що на вул. Олеся Гончара в м. Білій Церкві, умисно, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, наніс гр-ну ОСОБА_5 два удари кулаками правої та лівої руки по голові і один удар кулаком правої руки по ребрах, заподіявши останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 395/д від 17.10.2009 року, тілесні ушкодження у виді відкритого двобічного перелому нижньої щелепи в області 3, 2 зубів та суглобового відростка справа, розриву слизової оболонки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для повного зрощення переломів необхідний тривалий строк більше трьох тижнів.

Допитаний судом ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєному і в повному обсязі підтвердив факт та встановлені досудовим слідством обставини умисного заподіяння 1.07.2009 року, близько 22 год., середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5. Ствердив, що дійсно наніс останньому два удари кулаком в обличчя, оскільки той сміявся з нього. У вчиненому розкаявся.

Повністю визнаючи себе винним у скоєму, в повному обсязі погоджуючись з предявленим обвинуваченням та заявленим у справі потерпілим цивільним позовом, будучи детально ознайомленим з положеннями ст. 299 КПК України, ОСОБА_4 від подальшого дослідження зібраних у справі доказів відмовився.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненому доведена в судовому засіданні в повному обсязі предявленого обвинувачення, і що дії підсудного вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

Обираючи підсудному покарання суд приймає до уваги характер і середню ступінь суспільної небезпеки скоєного останнім злочину, пом"якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, особу підсудного.

ОСОБА_4 несудимий, повністю визнав себе винним і щиросердно розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно і в повному обсязі відшкодував потерпілому завдані збитки. Даний злочин останній скоїв, будучи неповнолітнім.

Наведені обставини суд визнає такими, що пом"якшують відповідальність підсудного.

ОСОБА_4 працевлаштований, по роботі і за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставин обтяжуючих відповідальність підсудного суд не вбачає.

Приймаючи до уваги викладене с вважає, що ОСОБА_4 не є суспільно небезпечним, і що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, за умови призначення йому покарання у виді виправних робіт.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

Заявлений у справі потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 1000 грн. врахунок відшкодування завданих йому збитків розгляду не підлягає у звязку з добровільним відшкодуванням підсудним вказаних збитків останньому під час досудового слідства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року виправних робіт за місцем його роботи з щомісячним утриманням 10% заробітку в дохід держави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком чинності залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 15 діб.

Суддя: ,