У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.05.2017р. Городоцький районний суд Львівської області в особі судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , особи, відносно якої внесено клопотання, ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000756 від 23.09.2016р., про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, з повною

середньою освітою, раніше не судимого,

в с т а н о в и в:
23.09.2016р. близько 12.20 год. ОСОБА_5 поблизу будинку АДРЕСА_1 під час конфлікту, що виник раптово на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_4 один удар металевим відром по правій руці, спричинивши відкритий відламковий перелом основної фаланги першого пальця правої кисті з ушкодженням сухожилка розгинача першого пальця, рану першого пальця правої кисті, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Прокурор Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , якому повідомлено про підозру за ч.1 ст.122 КК України, у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

ОСОБА_5 в судовому засіданні вини у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, не визнав та пояснив, що 23.09.2016р. ОСОБА_4 зайшла на територію належної йому земельної ділянки, де він випасає свого бичка, з палкою. Він в цей час стояв з відром, в якому приніс воду, щоб напоїти худобу. Сказав потерпілій, щоб вона не витоптувала його траву, на що остання почала наносити йому удари палицею по ребрах і по руці. Він, захищаючись, вилив з відра воду на потерпілу. Вода навіть трохи зачепила автомобіль, який саме проїжджав дорогою. ОСОБА_4 не кричала, на казала, що її щось болить, а мовчки пішла додому. Відром потерпілу він не зачіпив, а тому не може пояснити, звідки в неї тілесні ушкодження.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підставне та підлягає задоволенню.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, ОСОБА_5 . Вказане підтверджується дослідженими в суді належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст.84, 85, 86 КПК України, наданими стороною обвинувачення, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні пояснила, що 23.09.2016р. близько 12.30 год. вийшла на вулицю по корову. Стояла на узбіччі дороги біля свого городу з паличкою, якою зазвичай поганяла худобу, і чекала на череду. ОСОБА_7 якраз ішов зі свого городу та безпричинно почав до неї кричати, виражатися в її адресу нецензурними словами. В руках у нього було відро. ОСОБА_7 підбіг до неї та вилив на неї відро води. Також вдарив її відром по пальці. Водій автомобіля, який саме проїжджав дорогою, бачив цю подію. Вона притиснула палець до руки, бо зрозуміла, що він зломаний, і пішла одразу в сільську раду. З пальця текла кров. В сільській раді подзвонили до її зятя і він відвіз її в лікарню. Конфлікт виник з того, що ОСОБА_5 постійно припинає бичка на її городі, вважаючи цю земельну ділянку своєю. Вона до ОСОБА_8 сама не підходила і нічого до нього не говорила. Коли він підбіг до неї, вона дійсно піднесла руки в гору, проте ударів ОСОБА_9 ніяких не наносила. Паличка була невелика, призначена для корів, нею не можливо заподіяти якісь тілесні ушкодження людині;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що частково бачив інцидент між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , оскільки саме в цей момент проїжджав дорогою біля будинку ОСОБА_5 в с. Дубаневичі Городоцького району. На узбіччі дороги стояла потерпіла, до якої підійшов ОСОБА_5 і вилив на неї відро води. Вода навіть частково попала на передню частину його автомобіля. В руках у ОСОБА_11 нічого не бачив. Чи наносив ОСОБА_5 удари ОСОБА_12 він не бачив. На побачене не зупинявся, а поїхав далі. Через декілька днів в сільській раді почув, що ОСОБА_7 зламав палець ОСОБА_4 ;

- заявою потерпілої ОСОБА_4 від 23.09.2016р. про вчинення відносно неї неправомірних дій ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду місця події від 23.09.2016р. та фототаблицею до нього, якими підтверджується місце вчинення суспільно-небезпечного діяння, а саме вул. Передміська поблизу будинку № 6 в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області;

- висновком судово-медичної експертизи № 157/16 від 23.09.2016р., згідно з яким у ОСОБА_4 при огляді виявлено відкритий відламковий перелом основної фаланги першого пальця правої кисті з ушкодженням сухожилка розгинача першого пальця, рану першого пальця правої кисті, які утворилися від контакту з тупим предметом, могли виникнути 23.09.2016р. та відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Судово-медичних даних про утворення тілесного ушкодження при падінні з висоти власного росту немає;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_4 від 10.10.2016р. та фототаблицею до нього, в яких зафіксовано, як потерпіла на місці розказала та показала механізм нанесення їй удару відром ОСОБА_5 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 166/16 від 10.10.2016р., згідно з яким з представленої медичної карти стаціонарного хворого у ОСОБА_4 виявлено відкритий відламковий перелом основної фаланги першого пальця правої кисті з ушкодженням сухожилка розгинача першого пальця, рану першого пальця правої кисті, які утворилися від контакту з тупим предметом, могли виникнути 23.09.2016р. та відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

- протоколом огляду речового доказу від 21.10.2016р., а саме відра, яким був нанесений удар потерпілій ОСОБА_4 , та фототаблицею до вказаного протоколу;

- речовими доказами.

При цьому критично оцінюю покази ОСОБА_5 і розцінюю їх як такі, що надані з метою уникнення застосування примусових заходів медичного характеру, оскільки такі повністю спростовуються іншими матеріалами справи, поясненнями потерпілої. Покази свідка ОСОБА_10 не спростовують пояснень потерпілої, оскільки свідок вказав, що не бачив, як ОСОБА_4 було нанесено удар відром, оскільки проїхав і не зупинявся на побачене, лише згодом в сільській раді почув, що ОСОБА_7 зломав палець потерпілій.

Разом з тим, згідно з висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи за № 200 від 14.12.2016р. ОСОБА_5 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії з емоційно-вольовим ефектом, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій ОСОБА_5 також перебував у хворобливому стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Таким чином під час вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_5 перебував у стані неосудності.

Так, за ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Як вбачається із змісту ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ч.2 ст.94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

Виходячи з приписів ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 ЗУ "Про психіатричну допомогу" примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

При визначенні виду міри медичного характеру враховую не тільки характер душевного захворювання та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, але й те, що ОСОБА_5 вчинив супсільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.122 КК України, що згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, позитивно характеризується за місцем свого проживання.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1ст.122 КК України, мало місце і вчинене ОСОБА_5 в стані неосудності, останній за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, у зв`язку з чим з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення останнім суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України. Запобіжні заходи у кримінальному провадженні не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст.503,512,513, 369-372 КПК України, суддя

п о с т а н о в и в:
Клопотання задоволити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази металеве відро та дерев`яну палицю, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, як майно, яке не має ніякої цінності та не може бути використане, - знищити після набрання даною ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1