справа № 208/4779/16-к
№ провадження 1-кп/208/150/17
ВИРОК
Іменем України
05 квітня 2017 р. м. Кам`янське
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, українця, громадянина України, маючого загальну середню освіту, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
- 22.07.2010 р. Заводським районним судом міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України, до 5 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, вирок набрав законної сили 11.09.2010 року, звільнився 26.11.2012 р. умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 7 місяців 17 днів; - - 14.05.2015 р. Заводським районним судом міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за ч. 2ст. 185, п.3,4 ч.1 ст.76 КК України, до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, вирок набрав законної сили 16.06.2015 р.;
- 17.06.2016 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України, до 2-х років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 18.07.2016 р.,
зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення за крадіжку чужого майна, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, повторно, 05.05.2016 р. приблизно о 18.00 годині перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , де разом з раніше йому не знайомою власницею квартири - потерпілою ОСОБА_7 вживав спиртні напої, впевнившись в тому, що потерпіла, через стан алкогольного сп`яніння втратила контроль за своїм майном, умисно, таємно, із корисливих мотивів викрав належний потерпілій мобільний телефон марки "Samsung SM-G531HZDDSEK", та з місця злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3468-16 від 12.07.2016 р. майнової шкоди на суму 3 685, 03 грн.
Повторно, 15.05.2016 р. приблизно о 20.00 годині обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу бару «Спорт бар», розташованого за адресою: м. Кам`янське, вул. Лісопильна, 68, попросив у своєї знайомої - потерпілої ОСОБА_8 передати йому мобільний телефон для того, щоб нібито зателефонувати, але, не маючи наміру у майбутньому повертати цей телефон потерпілій, зловживаючи довірою, заволодів мобільним телефоном, марки "Lenovo А 560" та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3470-16 від 05.07.2016 р. майнової шкоди на загальну суму 1 350, 00 грн.
Повторно, обвинувачений ОСОБА_9 , 28.06.2016 р. о 12.00 год. перебуваючи в кафе, розташованого поблизу будинку № 26 по пр. Аношкіна в м. Кам`янське попросив у раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_10 передати мобільний телефон для того, щоб нібито зателефонувати, та, не маючи наміру у майбутньому повертати цей телефон його власнику, зловживаючи довірою, заволодів мобільним телефоном марки "Nokia 222", належний потерпілому та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядившись на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілому , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3760-16 від 21.07.2016 р., майнової шкоди на загальну суму 983, 02 грн
Повторно 28.06.2016 року о 22:00 годині обвинувачений ОСОБА_5 , неподалік від будинку № 36 по проспекту Тараса Шевченка в м. Кам`янське, Дніпропетровської області, підійшовши спереду до раніше йому незнайомої ОСОБА_11 , умисно, відкрито, з корисливих мотивів однією рукою зірвав з її шиї ланцюжок із золота 585 проби вагою 6,11 гр., а іншою рукою вихопив з її руки поліетиленовий пакет з речами які майнової ціннсоті для потерпілої не мають, після чого з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3469-16 від 11 липня 2016 року, майнової шкоди на суму 6461, 33 грн.
Повторно, обвинувачений ОСОБА_9 05.07.2016 р. о 13 годині 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою АДРЕСА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав шуруповерт «Bosh psr 1440-li», що належав потерпілій ОСОБА_12 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_12 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4585-16 від 16.09.2016 р., майнової шкоди на суму 933,49 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушеннь, при вищезазначених обставинах, визнав повністю та суду пояснив, що, дійсно:
- 05.05.2016 р. о 18.00 годині, перебуваючи в гостях у потерпілої ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що після випитого спиртного потерпіла заснула, він таємно викрав належний їй мобільний телефон який продав, витративши гроші на власні потреби;
- 15.05.2016 р. о 20.00 годині, біля «Спорт бар» по вул. Лісопильна, 68 в м. Кам`янське він попросив у раніше йому незнайомої ОСОБА_8 передати йому мобільний телефон щоб нібито зателефонувати, але не маючи намір його повертати, забрав цей телефон та втік, після чого заклав його до ломбарду, а гроші витратив на власні потреби;
- 28.06.2016 р. о 12.00 годині він, перебуваючи в приміщенні кафе, розташованого поблизу будинку № 26 по пр. Аношкіна в м. Кам`янське, у раніше йому незнайомого потерпілого ОСОБА_10 попросив передати мобільний телефон, щоб нібито зателефонувати, але після того як ОСОБА_10 дав йому телефон, він, не маючи намір його повертати, втік, розпорядившись телефоном на власний розсуд;
- 28.06.2016 року о 22:00 годині біля будинку № 36 по проспекту Тараса Шевченка в м. Кам`янське він відкрито зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_11 золотий ланцюжок та вирвав з її рук пакет з продуктами і втік. Ланцюжок він намагався закласти до ломбарду, однак його затримали співробітники поліції;
- 05.07.2016 р. приблизно о 13.00 годині, перебуваючи у приміщенні магазину «Інтер`єр Сервіс» він таємно викрав шуруповерт, який заклав до ломбарду а гроші витратив на власні потерби.
В судове засідання потерпілі: ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. В своїх заявах потерпілі: ОСОБА_11 , ОСОБА_8 і ОСОБА_10 зазначили, що цивільні позови заявляти не будуть, а потерпілі ОСОБА_7 і ОСОБА_13 надали до суду цивільні позови, в яких просили стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 - 5000,00 грн., а на користь ОСОБА_13 - 933,49 грн. - на відшкодування заподіяної їм майнової шкоди. Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення зазначених цивільних позовів.
З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчинених кримінальних правопорушеннях, при зазначених в обвинувальних актах обставинах, визнав у повному обсязі, суд, відповідно до ч. 4 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і переконався у добровільності їх позиції, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 винний у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України - у відкритому викраданні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно; у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно; у таємному викраданні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.
Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Судом враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів один з яких, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 - раніше судимого, який, не відбувши покарання за попереднім вироком, вчинив новий злочин; а також обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить: визнання обвинуваченим своєї провини та щире каяття, за місцем мешкання характеризується задовільно, сприяв розкриттю злочину і те, що обтяжуючих обставин не встановлено.
З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння обвинуваченим ОСОБА_5 нових злочинів, буде покарання у вигляді позбавлення волі на строк передбачений санкціями ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області від 17.06.2016 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки. Згідно ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання приєднано частково не відбуту ОСОБА_5 частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області від 14.05.2015 року і остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки та один місяць.
Призначаючи покарання суд приймає до уваги п. 25 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» із останніми змінами від 06.11.2009 р. Коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК ( 2341-14 ): спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.
Однак, п. 20 вищезазначеного пленуму Верховного Суду України зазначає, що передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
Так, згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 05.05.2016 р. та ч. 2 ст. 190 КК України за епізодом від 15.05.2016 р. до постановлення вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.06.2016 р. Крім того, обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 186 КК України за епізодом від 28.06.2016 р., ч.2 ст. 190 КК України за епізодом від 28.06.2016 р. та ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 05.07.2016 р., тобто після постановлення вищезазначеного вироку. А тому, при призначені покарання, суд, враховуючи вищезазначене, приходить до висновку, що призначати окремо покарання за епізодами, які були вчинені до постановлення вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.06.2016 р. є недоцільним, оскільки вони не мають окремої кваліфікації та санкції і призведе до погіршення становища обвинуваченого.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз, а долю речових доказів вирішує у відповідності до положень до ч. 9 ст.100 КПК України.
Крім того, оскільки потерпілими ОСОБА_13 та ОСОБА_7 по справі заявлено цивільні позови щодо стягнення з обвинуваченого вчиненої кримінальними правопорушеннями матеріальної шкоди, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 128, ч. 1 ст. 129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
На підставі ст. 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 1 ст. 1192 Цивільного Кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
У відповідності до п. 14 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1989 р. № 3 "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" із послідуючими змінами і доповненнями, при розгляді позову мають бути наведені докази, якими підтверджується шкода, а також наведені розрахунки сум, що підлягають стягненню.
Таким чином, встановивши, що у зазначеному кримінальному провадженні наявні факти які підтверджують, що потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_7 діями обвинуваченого ОСОБА_5 завдано матеріальної шкоди, суд, враховуючи реальну вартість втраченого майна, вважає за необхідне позовні вимоги потерпілої ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 933,49 гривень задовольнити в повному обсязі, а позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди потрібно задовольнити частково, а саме - в розмірі 3685,03 гривень, оскільки саме на таку суму, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3468-16 від 12.07.2016 року, їй завдано матеріальну шкоду діями обвинуваченого ОСОБА_14 .
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367- 374 КПК України суд, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання :
- по ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на три роки;
- по ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі строком на два роки.
- по ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарання до покарання призначеного ОСОБА_5 даним вироком суду приєднати часткового у виді двох місяців позбавлення волі не відбуте покарання призначене ОСОБА_5 вироком Заводського районного суду Дніпропетровської області від 17.06.2016 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді чотирьох років та двох місяців.
Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, залишити тримання під вартою.
Строк покарання засудженому ОСОБА_15 обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 19 липня 2016 року.
Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з 19 липня 2016 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1