Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м. Гребінка

Слідчий суддя Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю начальника Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого Гребінківського відділу поліції ГУНП у Полтавській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду винесене у кримінальному провадженні № 0000447 клопотання слідчого Гребінківського відділу поліції ГУНП у Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Миргород, Полтавської області, українцю, громадянину України, який має неповну середню освіту, не працює, не одружений, осіб на утриманні не має, проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий, 11.12.2002 року Конотопським міським судом Сумської області за ч. 2 ст. 296, ч.2 ст. 121, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий Гребінківського відділу поліції ГУНП у Полтавській області ОСОБА_4 , за погодженням із начальником Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , 20.02.2017 року звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України. Клопотання мотивоване наступним.

23.11.2016 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_6 перебуваючи на території залізничного вокзалу станції Гребінка, яка знаходиться за адресою: Полтавська область, вул. Магістральна, 86, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, що виразилося у вигляді нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , який зазнав нападу, спричинили останньому тілесні ушкодження та заволоділи його грошовими коштами в загальній сумі 120 грн. та рюкзаком з особистими речами. Після скоєння розбійного нападу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця події зникли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд. Згідно висновку експерта № 077 від 23.11.2016 року у потерпілого ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у виді забитої рани з осадженням та кровопідтіком зовнішньої третини правої брови, що утворилася від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким міг бути носок ноги у взутті і сама по собі може бути віднесена до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що спричинила короткочасний розлад здоров`я, а також осадненого кровопідтіку правої підочної ділянки, що міг утворитися від дії подібного предмету і умовно може бути віднесений до легкого ступеню тілесних ушкоджень, а також кровопідтіку лівої лицевої ділянки що утворився від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею по ударному механізму і може бути віднесений до легкого ступеню тілесних ушкоджень, а також гематоми з осадненням на його тілі правої тім`яно-потиличної ділянки голови що утворилася від ударної дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею і може бути віднесена до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також кровопідтіку з припухлістю лівого зап`ястя, що міг утворитися як від дії тупого твердого предмету так і при падінні з висоти власного зросту з опорою на ліву кисть і сам по собі може бути віднесений до легкого ступеню тілесних ушкоджень, загалом виявлено близько (неменше) п`яти травмоконтактів у вказані ділянки які утворилися на протязі короткого проміжку часу і загалом за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Відомості про кримінальне правопорушення внесено слідчим СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000447 від 23.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України. 24.11.2016 року о 14.50 год. ОСОБА_6 було затримано на підставі ст. 208 КПК України. 25.11.2016 року о 11 год. 50 хв. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. На даний час строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується, але необхідно виконати наступні слідчі та оперативно-розшукові дії: долучення до матеріалів кримінального провадження висновків проведених експертиз; повідомити про підозру за участі захисників; провести додаткові допити підозрюваних; провести слідчі експерименти з підозрюваними ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; повідомити про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_10 ; здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження його сторонам відповідно до ст. 290 КПК України та надати їм достатній час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. У зв`язку з тим, що проведення вказаних слідчих дій та оперативно-розшукових заходів у термін 2 місяці, а саме до 25 січня 2017 року, не представилось можливим, строк досудового розслідування було продовжено до 25.02.2017 року. 25.11.2016 року відносно ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Гребінківського районного суду Полтавської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою слідчого судді був продовжений до 21 лютого 2017 року. Просив продовжити запобіжний захід до 24.02.2017 року. Як вказується у клопотанні, метою застосування даного запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися ним від слідчого, прокурора та суду, перебуваючи на волі, так як останній вчинивши тяжкий злочин може впливати на свідків, потерпілих, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

У судовому засіданні прокурор надав зміни до клопотання, що вручені стороні захисту, згідно яких просив продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, що згідно постанови про продовження строку досудового розслідування від 17.02.2017 року, визначено до 25.03.2017 року.

В судовому засіданні прокурор, слідчий клопотання із змінами підтримали, просили задовольнити, підозрюваний вину не визнав, просив разом із захисником відмовити у його задоволенні. Захисник посилався на те, що докази на підтвердження винуватості підозрюваного є сумнівними, тривалість досудового розслідування не виправданою, характеризуючи дані її підзахисного не виправдовують застосування тримання під вартою.

Вивчивши клопотання із змінами та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення підозрюваного, з`ясувавши думку захисника, прокурора, слідчого, вважаю, що клопотання обґрунтоване та таке, що підлягає задоволенню.

В силу ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, наявність обставин, що виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, які визначені ч. 3 ст. 199 КПК України: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ухвали слідчого судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 23.01.2017 року, що залишена без змін колегією суддів Апеляційного суду Полтавської області підозрюваному продовжено строк тримання під вартою до 21.02.2017 року з огляду на встановлення такого ризику як можливі спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Зазначений ризик на даний час не зменшився.

Адже підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні умисного тяжкого корисливого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, у сукупності з такими обставинами як те, що підозрюваний не одружений, не працює, на утриманні нікого немає, доказів протилежного слідчому судді не надав. Водночас, його посилання на наявність неофіційної роботи, а також перебування у фактичних шлюбних відносинах та наявність на утриманні трьох дітей нічим не підтверджується. Хоч йому і роз`яснювались його права клопотати про допит свідків та долучення письмових доказів. В той же час, згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень. Однак відповідних клопотань сторона захисту не заявляла. Таким чином, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки у місці проживання. Також слідчий суддя бере до уваги його вік, стан здоров`я, майновий стан, про який підозрюваний заявив, що перебивається тимчасовими заробітками, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, наявність судимості за умисні злочини.

Оцінивши в сукупності вищезазначені обставини з огляду також на позицію ЄСПЛ, що висловлена у рішення по справі «В. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland, 14379/88. 26 січня 1993 року), згідно якої небезпека переховуватись від правосуддя визначається не тільки суворістю можливого покарання, а з врахуванням характеру обвинуваченого, його моральних якостей тощо. Слідчий суддя вважає, що продовжує існувати ризик, визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Водночас, завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (21.02.2017 року) не можливо. Адже, на даний момент відсутні результати призначеної товарознавчої експертизи; не проведенні слідчі експерименти із підозрюваними; також необхідний час для здійснення відкриття матеріалів кримінального провадження його сторонам відповідно до ст. 290 КПК України та надання їм достатнього часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги те, що ризик, що був підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшився, запобігання вищевказаного ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою неможливе з огляду на вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у якому він підозрюється; у сукупності із іншими вищенаведеними обставинами, що характеризують підозрюваного, а завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (21 лютого 2017 року) не можливо, вважаю за необхідне продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Водночас, слідчий суддя критично оцінює доводи захисника, що підозра є необґрунтованою, а слідство могло на даний момент вжити заходів до проведення необхідних слідчих дій. Адже відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що викладена у рішенні по справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy), 9627/81, 14 березня 1984, арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою. У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v United Kingdom), 143110/88, 28 жовтня 1994 року ЄСПЛ вказав факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на строк 29 днів, тобто до 21 березня 2017 року, що відповідатиме вимогам ч. 3 ст. 197 КПК України, а також зважаючи на складність кримінального провадження з метою надання достатньо часу для проведення слідчих (розшукових дій) відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 197, 199 КПК України,

постановив:

клопотання задовольнити повністю.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 29 (двадцять дев`ять) днів до 21 березня 2017 року.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 29 днів до 21 березня 2017 року.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1