У Х В А Л А
30 серпня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , інспектора відділу з питань пробації ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу з питань пробації про скасування іспитового строку і направлення в місця позбавлення волі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого 12 січня 2016 р. вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ст. 289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 ч.1 п.2,3,4 КК України, проживаючого АДРЕСА_1

У С Т А Н О В И В:
До Блоцерківського міськрайонного суду надійшло подання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу з питань пробації про скасування іспитового строку і направлення в місця позбавлення волі ОСОБА_6 , мотивоване тим, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 12.01.2016 р. він був. засуджений за ст. 289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 ч.1 п.2,3.4 КК України. Поставлений на облік Білоцерківського МРВ КВІ. На засудженого ОСОБА_6 покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції. 18.02.2016 р. засудженому ОСОБА_6 роз`яснені порядок та умови відбування покарання. 27.12.2016 р. ОСОБА_6 винесено письмове попередження у зв`язку із вчиненням ним 12.04.2016 р. адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 182 ч.2 КУпАП, за яке на нього 6.07.2016 р. накладено стягнення у виді штрафу 170 грн. 22.12.2016 р., 18.01.2017 р., 6.07.2017 р. на нього також було накладено стягнення у виді штрафу за вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 182 ч.2, 173 КУпАП. 11.07.2017 р. ОСОБА_6 без поважної причини не з`явився на реєстрацію до відділу з питань пробації, за що йому винесено 19.07.2017 р. письмове попередження.

Суд вислухавши працівника відділу з питань пробації, який просить відмовити у задоволенні подання, прокурора, який вважає подання не підлягає задоволенню, засудженого ОСОБА_6 , захисника, які заперечують у задоволенні подання, дослідивши подання, додані до нього матеріали особової справи засудженого, прийшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого до відбування призначеного покарання.

Судом установлено, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 12.01.2016 р. ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчинені злочину, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України і засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, відповідно до ст. 76 ч.1 п.2,3.4 КК України на нього покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Білоцерківський міськрайонний суд у вироку від 12.01.2016 р. зазначив:

Суд реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, які пом`якшують покарання, обставину, яка обтяжує покарання, його відношення до скоєного, думку потерпілого щодо покарання обвинуваченого, приходить до висновку що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без відбування покарання, установленого в санкції частини за вчинений злочин, тобто відповідно до ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

При цьому суд зазначає, що у випадку порушення ОСОБА_6 умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, не виправдання довіри суду, йому може бути скосане вказане звільнення.

Суд при прийнятті рішення щодо покарання обвинуваченого враховує принцип гуманізму, вважає відкладене призначене покарання ОСОБА_6 за вчинений злочин, завжди може бути приведене до виконання, у випадку порушення ним умов звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Порядок відбуття покарання та покладені на нього судом обов`зки засудженому ОСОБА_6 було роз`яснено 18.02.2016 р., що підтверджується його підписом (а.13 ос.с.).

18.02.2016 р. Білоцерківським МРВ КВІ винесена постанова про встановлення днів явки ОСОБА_6 на реєстрацію до МРВ КВІ: останній вівторок кожного місяця. Постанова була оголошена засудженому ОСОБА_6 він з нею 18.02.2016 р. ознайомився, що підтверджується його підписом на постанові.

06.07.2016 р. постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду, ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 182 ч.2 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваний мінімумів доходів громадян. 170 грн. (а.67).

27.12.2016 р. Білоцерківським МРВ КВІ ОСОБА_6 винесено письмове попередження, що підтверджується його підписом (а.68).

27.12.2016 р. Білоцерківським МРВ КВІ винесена постанова про встановлення днів явки ОСОБА_6 на реєстрацію до МРВ КВІ: 2-й вівторок кожного місяця з 9.00 до 18.00. Постанова була оголошена засудженому ОСОБА_6 він з нею 27.12.2016 р. ознайомився, що підтверджується його підписом на постанові (а.70).

22.12.2016 р. постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду, ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 182 ч.2 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 15 неоподатковуваний мінімумів доходів громадян, 255 грн. (а.95).

18.01.2017 р. постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду, ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3 неоподатковуваний мінімумів доходів громадян, 51 грн. (а.96).

Згідно запису № 14 листка реєстрації до КВІ засудженого ОСОБА_6 , для реєстрації 11.07.2017 р. останній не з`явився без поважної причини (а.71).

У особовій справі засудженого ОСОБА_6 містяться копії постанов суддів Білоцерківського міськрайонного суду від 19.05.2016 р. (а.61), від 10.5.2016 р. (а.63), від 2.08.2016 р. (а.65), згідно з якими стосовно ОСОБА_6 були складені і направлені до суду протоколи про адміністративне правопорушення вчинені ОСОБА_6 передбачене ст. 173 КУпАП 14.02.2016 р., ст. 182 ч.2 КУпАП 10.04.2016 р., ст. 173-2 ч.2 КУпАП 28.04.2016 р., провадження по яких були закриті у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Суд, незважаючи на наявність вчинених ОСОБА_6 правопорушень, нез`явлення без поважної причини до відділу пробації для реєстрації, вважає вони не свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, не можуть бути визнані безумовною підставою для скасування відносно нього іспитового строку і направлення його у місця позбавлення волі для відбування покарання відповідно до вироку Білоцерківського міськрайонного суду 12.01.2016 р. оскільки ОСОБА_6 страждає на легку розумову відсталість (олігофренія в ступені легко вираженої дебільності), у судовому засіданні просить суд надати йому ще один шанс довести своє виправлення.

На переконання суду вказані вчинені під час іспитового строку дії засудженим ОСОБА_6 пов`язані саме із наявністю у нього захворювання легкої розумової відсталості з емоційно-вольовою нестійкістю з 1998 року, у зв`язку з чим він перебуває під диспансерним наглядом у лікаря психіатра (а.о.с.5)..

Суд переконаний, що скасування відносно ОСОБА_6 іспитового строку, направлення його у місця позбавлення волі згідно вироку Білоцерківського міськрайонного суду від 12.01.2016 р., враховуючи наявне захворювання у ОСОБА_6 , не лише не буде сприяти меті покарання, передбаченої ст. 50 КК України виправлення засудженого ОСОБА_6 , але може потягнути непередбачувані наслідки, завдати фізичних страждань, приниженню його людської гідності.

Суд при прийнятті рішення має враховувати передбачені ст. 3 Конституції України загальні засади: людина, її життя і здоров`я, честь і гідність … визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність.

Суд при прийнятті за поданням рішення щодо засудженого ОСОБА_6 враховує також принцип гуманізму, стан його психічного здоров`я.

За таких обставин суд вважає у задоволені подання слід відмовити.

Згідно з ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 3 Конституції України, ст. 78 ч.2 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539, 371 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволені подання відмовити.

Повернути особову справу засудженого ОСОБА_6 до Білоцерківського міськрайонног відділу з питань пробації для продовження здійснення нагляду за засудженим відповідно до ст. 76 ч.3 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1