Справа № 751/1030/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/665/2017
Категорія - ч.2 ст. 309 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника-адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010628,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, який раніше засуджувався Новозаводським районним судом м. Чернігова:

1) 21 вересня 2009 року за ч. 1 ст. 121 КК України на 4 роки позбавлення волі;

26 березня 2012 року на підставі рішення Шосткинського міського суду Сумської області від 16.03.2012 року був звільнений умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 1 місяць 17 днів;

2) 15 жовтня 2015 року за ч. 2 ст. 310 КК України на 3 роки позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 309 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання, призначеного за цим вироком частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 жовтня 2015 року та за сукупністю вироків призначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 660 грн. 30 коп. процесуальних витрат за проведення експертизи.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як встановив суд, 10 листопада 2016 року у період часу з 10 год. до 11 год., ОСОБА_6 , діючи умисно, маючи не зняту та непогашену судимість за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.10.2015 року за ч. 2 ст. 310 КК України, перебуваючи біля кафе «Айгун», розташованому в м. Чернігові, по вул. Гагаріна, 21, знайшов та незаконно залишив зберігати при собі медичний шприц, ємністю 10 мил. з рідиною, масою 6,623 г., який в подальшому незаконно, зберігаючи при собі, переніс до буд. АДРЕСА_2 , де близько 11 год. 45 хв. працівники поліції виявили та вилучили вищевказаний медичний шприц, в якому відповідно до висновку експерта № 1178 (х) від 29.11.2016 року містився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений, - опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину 0,661 г. та який ОСОБА_6 незаконно зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770, опій ацетильований віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений (таблиця 1, список 1).

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, зменшивши строк призначеного покарання, шляхом застосування положень ст. 69 КК України, мотивуючи тим, що суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання його щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, проте не звернув уваги, що ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, не врахував його стану здоров`я та сімейних обставин.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили про пом`якшення покарання, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, зазначаючи, що кримінальний закон у даному випадку виключає застосування ст. 69 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчиненого особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються. Розгляд справи в суді першої інстанції проводився за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Призначаючи покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Як убачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2015 року ОСОБА_6 був засуджений Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 310 КК України на 3 роки позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки. Під час іспитового строку за цим вироком 10 листопада 2016 року вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Не відбутою частиною покарання, від якого засуджена особа звільнена на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, є покарання, визначене вироком суду, незалежно від того, коли вчинений новий злочин на початку іспитового строку чи за один день до його закінчення.

У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд, згідно ч. 3 ст. 78 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує покарання, яке було призначене за попереднім вироком з дотриманням правил, визначених у ст. 71 КК України.

З урахуванням усіх пом`якшуючих обставин, за сукупністю вироків, суд збільшив покарання тільки на 1 місяць. Застосування ст. 69 КК України не можливе, оскільки за попереднім вироком, який набрав законної сили, ОСОБА_9 було визначене покарання 3 роки позбавлення волі, положення ч.4 ст. 71 КК України вимагають, щоб покарання за сукупністю вироків було більшим від призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Вчинення засудженим під час іспитового строку нового злочину свідчить про його підвищену суспільну небезпечність як особи і не можливість переходу до покарання, нижчого від найнижчої межі чи більш м`якого покарання.

Крім того, згідно роз`яснень, що містяться у п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання , у разі коли особа була засуджена до позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, під час якого вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Отже, прохання обвинуваченого про застосування ст. 69 КК України та зниження терміну покарання чи перехід до більш м"якого не може бути задоволене, як таке, що прямо суперечить загальним засадам призначення покарання та правилам складання покарань за сукупністю вироків, визначеним кримінальним законом.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скарги обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2017 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12