АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/542/17 Справа № 175/1405/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2017 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, безробітного, маючого на утриманні малолітню дитину, який зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді від 26 квітня 2017 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що відносно ОСОБА_7 є обґрунтована підозра у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, і відповідно існують ризики, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що негативно вплине на хід досудового розслідування, перебуваючи на свободі може знищити, сховати або спотворити будь-яку річ яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та вчинити інші кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених кримінальним процесуальним законом не зможе запобігти ризикам, визначеним ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 вважає, що ухвала суду є незаконною та необгрунтованою. Суд не дослідив обгрунтованість підозри, не врахував те, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації, працює неофіційно, має на утриманні неповнолітню дитину. Вважає, що у суду не було підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, зазначені у клопотанні слідчого, безпідставні. Також вказує на те, що слідчий суддя всупереч вимогам закону не дав слова учасникам процесу виступу в судових дебатах. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, та обрати його підзахисному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, позицію прокурора, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого та обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про законність та обґрунтованість цього клопотання.

З таким висновком колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, оскільки він в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і вимогам кримінального процесуального закону.

Так, при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя зобов`язаний перевірити відповідність цього клопотання вимогам ч.1 ст. 184 КПК України, яка передбачає, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зазначені вимоги закону при прийнятті оскаржуваної ухвали дотримані в повному обсязі. Слідчий суддя перевірив відповідність змісту клопотання вимогам ст.184 КПК України та дійшов висновку, що зазначені у клопотанні слідчого підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовані, вказано наявність доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, розглянув можливість застосування інших (альтеративних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про :

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Разом з тим відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, що застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жодний з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти відповідним ризикам.

Апеляційним переглядом встановлено, що 25 квітня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000624 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.121 КК України.

25 квітня 2017 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26 квітня 2017 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України.

26 квітня 2017 року старший слідчий СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 звернулася до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на викладені обставини, наявність обгрунтованих підстав вважати причетним ОСОБА_7 до скоєного, та обставин справи в своїй сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що у суду першої інстанції були всі підстави для прийняття оскаржуваної ухвали.

Разом з тим, колегія суддів цілком погоджується з апеляційними вимогами захисника ОСОБА_8 в частині порушення судом першої інстанції права на захист підозрюваного ОСОБА_7 шляхом ненадання ані останньому, ані його захиснику права на участь у судових дебатах з огляду на наступне.

Судові дебати - це обов`язкова самостійна частина судового розгляду кримінального провадження, основу яких складають промови учасників судового розгляду, де вони дають оцінку діям обвинуваченого (підозрюваного), аналізують досліджені в суді докази, наводять аргументи стосовно їх належності і допустимості, висловлюють висновки щодо доведеності чи недоведеності винуватості чи невинуватості обвинуваченого (підозрюваного), щодо кваліфікації дій, міри покарання, вирішення цивільного позову та інших питань, що їх повинен вирішити суд.

Формування внутрішнього переконання у суддів значною мірою відбувається під час судових дебатів, коли всі його учасники намагаються довести суду відповідність своєї позиції дослідженим у судовому розгляді доказам.

Ніхто з учасників судового розгляду, яким надано право такого виступу, не може бути позбавлений права виступу у судових дебатах. Об`єднання в одній промові виступу обвинуваченого (підозрюваного) в судових дебатах і проголошення ним останнього слова не допускається. Участь же у судових дебатах захисника є одночасно його правом і обов`язком. Згідно з п. 4 ч. 4 ст. 42 КПК це його право, але, водночас, захисник зобов`язаний використовувати всі передбачені в законі засоби захисту з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність особи. Виступ у судових дебатах є одним з таких засобів, і захисник повинен виголосити захисну промову.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст.193,194 КПК України, повинен був вислухати учасників судового провадження, належним чином дослідити фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, та надані матеріали кримінального провадження.

Як встановлено журналом судового засідання, судовий розгляд проведено не в повному обсязі, а саме суд першої інстанції дійсно допустив порушення вимог чинного кримінального процесуального законодавства, не надавши права виступу у дебатах учасникам судового провадження, у зв`язку з чим доводи апелянта в цій частині колегія суддів вважає слушними та такими, що заслуговують на увагу.

За таких обставин, висновки слідчого судді не можна визнати обґрунтованими та вмотивованими.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входить вказане порушення, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог ч. 1 ст. 7 КПК України, апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню та постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за викладених вище обставин.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2017 року, якою до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19:50 години 24 червня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3