печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.12.2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 30.10.2016 року приблизно о 17.40 год. в приміщенні магазину «Антошка» за адресою: м. Київ, бул. Л.Українки, 19/16, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу до вітрин вказаного магазину, діючи умисно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиці дитячу іграшку (шолом) артикул 462215, вартістю 499 грн. та поклав до своєї сумки, яку тримав на плечі. В подальшому ОСОБА_6 пройшов через лінію кас, не розплатившись за вказаний товар та намагався вийти із приміщення магазину, однак при виході з магазину спрацювали антикрадіжкові рамки та він був затриманий працівником охорони магазину.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

30.11.2016 року між представником потерпілого ППТФ «Антошка» ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою, представник потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинений злочин, а саме: за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Розглядаючи в порядку ч.2 ст.474, ч.5 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до положень ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_5 та представник потерпілого ППТФ «Антошка» ОСОБА_4 , кожний окремо, просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Прокурор не заперечував щодо затвердження угоди.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та представник потерпілого ППТФ «Антошка» ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між представником потерпілого ППТФ «Антошка» ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369, 373, 374, 469, 471, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 30.11.2016 року між представником потерпілого ППТФ «Антошка» ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 про примирення.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази:

дитяча іграшка (шолом) артикул 462215, яка передана на відповідальне зберігання представнику потерпілого ППТФ «Антошка» ОСОБА_4 - залишити ППТФ «Антошка», за належністю;

- речі вилучені під час огляду місця події від 30.10.2016 року, а саме: поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною біло жовтого кольору, обкладинка для посвідчення МВС, картка киянина № НОМЕР_1 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , які передані на зберігання до камери схову Печерського УП ГУНП в м. Києві повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва, через Печерський районний суд м. Києва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1