БРУСИЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________
Справа № 275/317/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2017 року смт. Брусилів Житомирської області

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт від 25.04.2017 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньо освітою, не працевлаштованого, одруженого, що має зареєстроване місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ,

судимого вироком Святошинського районного суду міста Києва від 18.12.2015 року за ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на один рік, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75, 76 КК України з іспитовим строком в один рік,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В один з днів у вересні 2016 року, близько 16.00 годин ОСОБА_4 біля смітнику поблизу села Яструбенька Брусилівського району Житомирської області знайшов та, з метою незаконного придбання наркотичного засобу, зібрав невстановлену кількість самосійних коренерослин коноплі, тим самим умисно, повторно незаконно придбав без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (маріхуану) загальною вагою 1911,312 грамів (у висушеному стані)

Придбаний наркотичний засіб канабіс (маріхуану) загальною вагою 1911,312 грамів (у висушеному стані) ОСОБА_4 умисно, повторно, незаконно зберігав без мети збуту в хліву домогосподарства за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 до 14.12.2016 року, коли о 14.40 годин частину вказаного наркотичного засобу загальною вагою 1849,802 грама (у висушеному стані) було вилучено поліцейськими.

Решту особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу (маріхуани) вагою 61,51 грамів (у висушеному стані) ОСОБА_4 продовжував з єдиним умислом незаконно зберігати у подрібненому стані без мети збуту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 до 11.02.2017 року, коли о 12.00 годин вказаний наркотичний засіб було вилучено поліцейськими.

25 квітня 2017 року між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Відповідно до угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України, а саме як незаконне, повторне придбання, зберігання без мети збуту наркотичного засобу у великих розмірах.

З врахуванням того, що ОСОБА_4 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, угодою визначено вид і розмір покарання, яке він повинен понести, що складає за ч. 2 ст. 309 КК України - 2 роки позбавлення волі з частковим приєднанням не відбутої частини покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 18.12.2015 року і остаточним визначенням покарання, згідно ст.71 КК України, у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 315 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним і просив затвердити угоду про винуватість, яку уклав добровільно. Наслідки укладення, затвердження угоди та її невиконання йому роз`яснені та зрозумілі. Захисник просив затвердити угоду на визначених умовах.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода заподіяна лише державним чи суспільним інтересам.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинені повторно, коли предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах, тобто, як злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України.

Вказана у формулюванні обвинувачення кількість наркотичного засобу (1911,312 грамів) відповідає великому розміру, визначеному Таблицею №1 невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 р. №188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 р. №634), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2000 р. за №512/4733.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та розмір покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Зокрема, визначене угодою кримінальне покарання відповідає обставинам що характеризують особу ОСОБА_4 , який хоча й раніше судимий, проте має на утриманні та виховує чотирьох малолітніх та одну неповнолітню дитину.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази для дослідження суду сторонами не подавались, про процесуальні витрати не повідомлялось. Підстав для обрання запобіжного заходу не встановлено.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 25 квітня 2017 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання - за ч. 2 ст. 309 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 18 грудня 2015 року та остаточно, за сукупністю вироків, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обраховувати з часу взяття під варту.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1