Справа № 639/1931/17 1-кп/639/279/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2017 року м.Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Південне Харківської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого: 08.04.1991р. Залізничним районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 215-3 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 30.09.1991р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 215-3, ч. 2 ст. 140, ст. 42, ст. 43 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 25 КК України з обов`язковим залученням до праці; 27.03.1997 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 140, ч. 2 ст. 142, ст. 42 КК України до 6 років позбавлення волі; 01.02.2002р. Зміївським районним судом в Харківській області за ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.357, ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 30.05.2013р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.289, ч.1 ст.342, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, 18.09.2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.289 , ч.4 ст.70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, 10.07.2014 Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 289 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 18.07.2016р. на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 02.06.2016 року умовно достроково на невідбуту частину покарання 3 місяці 19 днів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, суд,
встановив:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисних злочинів, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив корисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Після цього у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.
ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисних мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаного автомобіля, оглянувши його, відчинив двері автомобіля, які не були замкнуті та проник до салону автомобіля.
В подальшому ОСОБА_4 , встановивши контроль над зазначеним транспортним засобом, з місця вчинення злочину на автомобілі зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 , завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану вище суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України визнав повністю, щиро покаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, розміром судових витрат на проведення експертних досліджень по справі та пояснив суду, що в ніч 30 серпня 2016 року, він знаходився поблизу житлового будинку по пров. Титаренківському в м. Харкові, де намагався зупинити таксі, для того щоб поїхати додому, оскільки вдень він приїхав до авторинку для купівлі автозапчастин, після чого не міг виїхати з м. Харкова.
Провину визнає в повному обсягу, у скоєному щиро кається, чому скоїв злочин пояснити не може, посилається на таку звичку.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, до обвинуваченого будь яких претензій не має, оскільки автомобіль повернутий, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання покладається на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів по справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви потерпілого про розгляд справи за його відсутності, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження в частині даних, які характеризують особу обвинуваченого, щодо судових витрат і долі речових доказів, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин суд вважає провину ОСОБА_4 повністю доведеною і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Пом`якшуючими покарання обставинами відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, на підставі ст. 66 КК України, визнає його щире каяття у скоєному.
Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він із середньою технічною освітою, одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце мешкання та реєстрації в Харківській області, за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше судимий, судимість не погашена у встановленому законом порядку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відносяться до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує його покарання.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 повинен нести покарання пов`язане з позбавленням волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину, із призначенням остаточного покарання за сукупністю вироків, відповідно до ч.1 ст.71 КК України, оскільки вказаний злочин вчинений ним у період умовно дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 10.07.2014 року, шляхом часткового складання знову призначеного покарання із невідбутою частиною покарання за попереднім вироком.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили суд залишає без змін, у вигляді тримання під вартою.
Процесуальні витрати, вартість проведення експертних досліджень по справі суд покладає на обвинуваченого.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання знову призначеного покарання з невідбутою частиною покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 10 липня 2014 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.
До набрання вироком суду законної сили міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 залишити без змін, у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 11 березня 2017 року (13-30 год.). Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання, термін його попереднього ув`язнення з 11.03.2017 року по день винесення вироку 30.05.2017 року, з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України, за співвідношенням день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим ОСОБА_4 , який утримується під вартою,у той же строк з дня тримання копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1