УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/5880/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
потерпілої: ОСОБА_9
представника
потерпілої: ОСОБА_10
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 30 травня 2017 року, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 30 травня 2017 року клопотання слідчого задоволено. Застосовано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою обчислюється з моменту затримання ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, а саме: з 28 травня 2017 р. до 26 липня 2017 року до 21 год. 00 хв.
Згідно ухвали слідчого судді, слідчий звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , в обгрунтування якого вказала, що 28.05.2017 близько 20 год. 00 хв. на території рекреаційного пункту «Лісова стежка», що розташований на 124 кілометрі автодороги «Київ-Чоп» поблизу с.Березина, Житомирського району Житомирської області, в одній із альтанок відпочивали ОСОБА_7 разом зі своїми знайомими, а в іншій ОСОБА_11 разом зі своїми знайомими, де вживали спиртні напої. В ході розлиття спиртних напоїв між ОСОБА_7 та раніше не знайомим ОСОБА_11 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна суперечка, під час якої в ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_11 . В цей же день, час та місці ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, взявши невстановлений під час досудового розслідування ніж, умисно наніс ОСОБА_11 -О. один удар в область грудної клітини, таким чином спричинив останньому ушкодження серця, внаслідок чого ОСОБА_11 помер.
28.05.2017 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.
29.05.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_11 тобто вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Під час досудового розслідування підтверджено наявність ризиків, передбачених п.п. І, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою. Вказує, що слідчий суддя не дослідив чи додержано вимоги закону при пред`явленні підозри ОСОБА_7 оскільки підозра ОСОБА_7 пред`явлена не уповноваженою в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування цього кримінального провадження особою. Стверджує, що пред`явлена підозра ґрунтується на недостатності зібраних доказів, їх суперечливості та упередженості слідчого при їх оцінці. Припущення слідчого про обставини кримінального правопорушення, що зазначене у підозрі ОСОБА_7 , не ґрунтуються на здобутих доказах та суперечать обставинам справи. Зазначає, що відсутні ризики, які дають до достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, дружину, двох малолітніх дітей, роботу, друзів тощо. Вищезазначене свідчить, що підозрюваний не лише не буде мати наміру переховуватися від органів досудового розслідування, кинувши дітей, сім`ю, роботу, а навпаки, він зацікавлений у якнайшвидшому розгляді справи та встановленню істини. Будь-які докази того, що ОСОБА_7 буде впливати на потерпілого, свідків, яких саме свідків ні слідчий, ні прокурор, ні слідчий судця не зазначають. Разом з тим, такий вплив виключається за обставин що склалися. Відомостей про вчинення іншого кримінального правопорушення слідством не надано. При цьому, ОСОБА_7 ніколи не вчиняв жодних злочинних діянь, не притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності тощо. А тому твердження, що звільнивши його з-під варти, підозрюваний почне вчиняти інші кримінальні правопорушення є абсурдними та видуманими страхами слідчого і прокурора. Крім того вказує, що в матеріалах справи відсутні також і будь-які докази, які б свідчили про те. що більш м`якший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали свою апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , наявність вагомих доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а також з огляду на існування ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_7 одразу після вчинення злочину,залишив місце події та був затриманий працівниками поліції уже в м. Житомирі, та ризик незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків, тому слідчий суддя правильно прийшов до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України. Слідчим суддею перевірено вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність слідчим та прокурором наявних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також про доведеність недостатності в даному випадку більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Твердження захисника про те, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину грунтується на недостатності зібраних доказів, їх суперечності та упередженості слідчого при їх оцінці та про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України спростовуються матеріалами кримінального провадження та не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду матеріалів даного провадження.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_7 має сім`ю, дітей, міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання заслуговують на увагу колегії суддів, проте враховуючи всі обставини провадження не можуть бути в даному випадку безумовними підставами для застосування іншого запобіжного заходу та не впливають на правильність рішення слідчого судді.
Під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та наявність ризиків пов`язаних з застосуванням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень.
За наведених обставин, підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, немає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 30 травня 2017 року про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 30 травня 2017 року, - без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: