У Х В А Л А

24 лютого 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2., розглянувши заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд рішення щодо нього,

в с т а н о в и в:

Як убачається із наявних у Верховному Суді України матеріалів,

14 червня 2016 року засуджений ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України (далі - ВСУ) із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року, якою вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 11 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 15 січня

2016 року щодо ОСОБА_1 змінено. Виключено з мотивувальної частини зазначених судових рішень щодо ОСОБА_1 кваліфікуючу ознаку за частиною п'ятою статті 368 КК України (далі - КК) «одержання неправомірної вигоди (хабара), поєднаної з її вимаганням».

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 30 червня 2016 року засудженому ОСОБА_1 відмовлено у допуску справи до провадження на підставі статей 445, 451 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

3 січня 2017 року засуджений ОСОБА_1 знову звернувся до ВСУ з заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року на підставі пункту 2 частини першої статті 445 КПК у зв'язку із неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, а саме частини другої статті 87 КПК, що зумовило ухвалення, на його думку, різних за змістом судових рішень. Просив скасувати ухвалу касаційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою судді ВСУ від 17 січня 2017 року засудженому ОСОБА_1 повідомлено про невідповідність його заяви вимогам статей 448, 449 КПК та встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - до 17 лютого 2017 року.

Зокрема, зазначалось, що заявнику належить конкретизувати зміст заяви щодо передбачених статтею 445 КПК підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, вказати, яка норма закону касаційною інстанцією застосована неоднаково, і надати копії порівнюваних судових рішень із загальнодоступного Інтернет ресурсу - сайту Єдиного державного реєстру судових рішень.

20 лютого 2017 року на виконання ухвали судді ВСУ від 17 січня 2017 року про усунення недоліків заяви, засуджений ОСОБА_1 надіслав до ВСУ нову заяву про усунення недоліків. Зі змісту якої видно, що засуджений ОСОБА_1 зазначених в ухвалі судді недоліків не усунув, хоча і уточнив підстави для перегляду Верховним Судом України судових рішень, проте не навів належного їх обґрунтування, та в чому полягає подібність правовідносин, викладених судом у долучених до заяви судових рішеннях. Надіслана заява не усуває невідповідності її змісту вимогам частини другої статті 448 КПК та недоліків, на які вказано в ухвалі від 17 січня 2017 року, у зв'язку з чим заява підлягає поверненню заявнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 450 КПК.

Відповідно до частини п'ятої статті 450 КПК повернення заяви на підставах, передбачених у частині четвертій цієї статті, не перешкоджає повторному зверненню у разі належного оформлення заяви або на інших підставах, ніж ті, які були предметом розгляду, та у строки, визначені статтею 447 КПК.

Керуючись статтею 450 КПК України,

у х в а л и в:

Заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд судового рішень щодо нього повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_2