Номер провадження: 11-сс/785/547/17
Номер справи місцевого суду: 504/1035/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017 року м. Одеса

Апеляційний суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.04.2017 року, якою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Красносілка, Лиманського району Одеської області, громадянина України, одруженого, який має середню освіту, працюючого старшим групи охорони охоронного агентства «Венбест», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України в рамках кримінального провадження №0000550 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Одеській області до 05.06.2017 р., із визначенням застави у розмірі тридцяти двох тисяч гривень.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, зазначив в ухвалі, що стороною обвинувачення надані докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного вище кримінального правопорушення.
Слідчий суддя послався також на те, що підозрюваний немає постійного та офіційного місця роботи або навчання, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки та врахував характер і спосіб вчинення кримінального правопорушення, що, на думку слідчого судді, свідчить про можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду і надасть йому змогу, знаходячись на свободі, впливати на свідків, знищити речові докази, та іншим чином впливати на хід досудового розслідування.
Обираючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім того, слідчий суддя визнав за можливе визначити заставу у розмірі 32000 грн., зобов`язавши підозрюваного виконувати наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 зазначив, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки слідчий суддя не дослідив всі обставини справи, не надав належної оцінки всім фактам, які мали суттєве значення для застосування запобіжного заходу, тому вона є незаконною і необґрунтованою, посилаючись на таке:
- суд врахував лише тяжкість кримінального правопорушення і не навів жодного доказу того, що існують ризики, передбачені ст. 177 КК України;

- суд не врахував того факту, що прокурором не доведено, як того вимагає закон, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 КК України;

- поза увагою суду залишився той факт, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце роботи, зареєстрований в Комінтернівському районі, має постійне місце мешкання, позитивно характеризується, одружений, має двох неповнолітніх дітей, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнає повністю та відшкодував потерпілому матеріальну шкоду в повному обсязі. ОСОБА_8 неодноразово з`являвся до слідчого для проведення слідчих дій, у тому числі і до суду при обранні йому запобіжного заходу, що свідчить про те, що він немає наміру переховуватись від органів досудового слідства та суду;

- суд не надав оцінки тій обставині, що у кримінальному провадженні виконані майже всі слідчі дії, тому ОСОБА_8 ніяким чином не зможе перешкоджати досудовому розслідуванню;

- судом був зроблений неправильний висновок про те, що у ОСОБА_8 немає міцних соціальних зв`язків.

З огляду на викладене, особу та соціальний статус підозрюваного, відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, захисник ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався та врахував їх при постановленні ухвали.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Разом з тим, відповідно до п. 219 рішення у справі Нечипорук та Йонкало проти України (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується доданими до клопотання доказами, дослідженими в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, а саме: заявою та показаннями потерпілого ОСОБА_9 про обставини скоєння стосовно нього кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 02.04.2017 року; протоколами впізнання за фотознімками від 02.04.2017 року потерпілим ОСОБА_9 осіб, які заволоділи його майном; пояснення ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 02.04.2017 року, в яких вони детально викладають обставини скоєння злочину.
Також апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання сторони захисту на те, що наявність у підозрюваного ОСОБА_8 постійного місця проживання та дітей на утриманні мінімізує ризик можливості його переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки з урахуванням конкретного характеру інкримінованого йому злочину та тяжкості покарання, яке загрожує в разі визнання його винним, наявність вищевказаних обставин не може гарантувати його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

Окрім того, апеляційний суд враховує, що відповідно до п.п. 34-36 рішення «Москаленко проти України» - обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, проаналізувавши вищевказані докази, дійшов обґрунтованого висновку про наявність на даній стадії кримінального провадження обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

При цьому, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що усі необхідні слідчі дії вже здійснені та підозрюваний не зможе впливати на хід досудового розслідування, оскільки орган досудового розслідування визначає обсяг слідчих та інших процесуальних дій достатніми у кожному кримінальному провадженню окремо.

Підтверджуючи правильність висновків слідчого судді, щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд також враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків чи потерпілого у кримінальному провадженні.

При цьому, апеляційний суд враховує, що, будучи судимим 10.11.2014 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 286 КК України до двох років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням, підозрюваний, працюючи в охоронному агентстві, знову вчинив умисний корисливий злочин.

Доводи захисника апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони суперечать фактичним обставинам кримінального провадження, а з урахуванням характеру інкримінованого йому злочину та тяжкості покарання, яке загрожує в разі визнання його винним, наявність обставин, на які посилається захисник, не може гарантувати його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

Отже, з огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину, апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 32000 грн., оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам та не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.04.2017 року, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України в рамках кримінального провадження №0000550 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі тридцяти двох тисяч гривень, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4