Справа № 577/4512/16-к
Провадження № 1-кп/577/50/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника ОСОБА_6 ,
представника сектора ювенальної превенції
Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 ,
Представника служби у справах дітей ОСОБА_8
за ст. 198 КК України,
Встановив:
13 лютого 2016 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_9 , знаходячись на вул. Дзержинського в м. Конотоп, погрожуючи застосуванням битки до потерпілого ОСОБА_10 , відкрито заволодів його мобільним телефоном «Iphone 5S 16 Gb», вартістю 8065 гривень, за що у подальшому, вироком Конотопського міськрайонного суду від 02.09.2016 року ОСОБА_9 визнано винним у скоєнні вказаного злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено відповідне покарання.
Відразу після вчинення даного злочину, 13 лютого 2016 року після 22 години 30 хвилин, ОСОБА_9 прибув до магазину «АТБ», що знаходиться на вул. Вирівській в м. Конотоп, де зустрівся із ОСОБА_4 та іншими спільними знайомими, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та під час спільної розмови детально розповів ОСОБА_4 та іншим присутнім про обставини щойно вчиненого ним злочину та показав мобільний телефон «Iphone 5S 16 Gb», пояснивши, що саме його він відкрито викрав.
В цей же день, 13 лютого 2016 року приблизно о 23 годині обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на вул. Вирівській в м. Конотопі, завідомо знаючи про те, що мобільний телефон «Iphone 5S 16 Gb» отриманий ОСОБА_9 злочинним шляхом, запропонував ОСОБА_9 збути вказаний телефон, на що ОСОБА_9 погодився та передав телефон «Iphone 5S 16 Gb» ОСОБА_4 для збуту. Тим самим ОСОБА_4 заздалегідь не обіцяно отримав майно , завідомо одержане злочинним шляхом . У подальшому, з 23 години 13 лютого 2016 року по 11 годину 14 лютого 2016 року ОСОБА_15 зберігав при собі зберігав при собі заздалегідь необіцяне майно у вигляді телефону «Iphone 5S 16 Gb» завідомо одержане злочинним шляхом, а наступного дня , 14 лютого 2016 року близько 11 години обвинувачений ОСОБА_4 , завідомо знаючи, про те, що мобільний телефон «Iphone 5S 16 Gb» отриманий ОСОБА_9 злочинним шляхом, збув його приватному підприємцю ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_2 за 900 гривень. Отримані кошти ОСОБА_4 витратив на власні потреби.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині не визнав та пояснив, що 13 лютого 2016 року о 22 годині 30 хвилин він разом зі знайомими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 йшли з училища № 20 в сторону магазину «АТБ» на вул. Вирівській в м. Конотоп, тоді прийшов ОСОБА_9 . Він сходив додому, перевдягнувся та повернувся. ОСОБА_9 попросив його з ним відійти і запитав, кому можна здати телефон та запевнив, що телефон не крадений. Коли він пішов здавати телефон і на нього прийшло SMS з текстом «Телефон вкрадений», зрозумів це , але він здав його ОСОБА_16 в універмазі за адресою: АДРЕСА_2 за 900 гривень і гроші ОСОБА_9 не віддав, а витратив їх на власні потреби. Чому так вчинив, пояснити не може.
Незважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_4 доводиться наступними доказами.
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що того дня , після того, як він відібрав у чоловіка мобільний телефон, він, ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 стояли біля магазину «АТБ» на вул. Вирівській в м. Конотоп і він розповідав про крадіжку телефону, після чого ОСОБА_4 запропонував продати цей телефон «Iphone 5S 16 Gb», а гроші за телефон розділити. Він віддав ОСОБА_4 телефон, але той телефон продав, гроші не віддав.
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показав, що 13 лютого 2016 року о 22 годині 30 хвилин він разом зі знайомими, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , були біля училища № 20. Він з ОСОБА_4 пішли до магазину АТБ, а хлопці потім наздогнали. Там був ОСОБА_9 , який розповів, що у нього є мобільний телефон, який він викрав, і розглядував цей телефон. При цьому був присутній ОСОБА_4 , який чув, що телефон ОСОБА_9 викрав.
Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показав, що 13 лютого 2016 року о 22 годині 30 хвилин він проходив вулицями міста з ОСОБА_4 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , всі пішли в сторону магазину «АТБ». ОСОБА_9 відібрав у когось мобільний телефон, і вони питали «Навіщо?». Потім всі пішли в район Воронцово, де ОСОБА_4 який знав, що телефон крадений, запропонував ОСОБА_17 продати викрадений мобільний телефон «Iphone 5S 16 Gb». ОСОБА_9 віддав ОСОБА_4 цей мобільний телефон і вони розійшлися. Телефон увімкнути не могли, бо був пароль. Пізніше дізналися, що ОСОБА_4 продав телефон за 900 гривень і не віддав гроші ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні показав, що приблизно 5 місяців тому о 09 годині йому зателефонував ОСОБА_4 і сказав, що знайшов телефон, об 11 годині приніс, а він купив за 900 гривень. «Iphone 5S 16 Gb» був заблокований, він його розібрав на запчастини. ОСОБА_4 сказав, що знайшов його біля училища № 20. Телефон був заблокований господарем через ноутбук, тому розблокувати не можна було.
Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні показав, що є батьком обвинуваченого і йому слідча повідомила, що син підозрюється у вчиненні злочину. Перші показання сина були такі, що він не визнавав, що телефон крадений. Протокол з показаннями сина підписали під тиском слідчої, яка сказала, що шість свідків свідчать не на користь сина, тому діватися нікуди і треба підписати.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що того дня, коли ОСОБА_9 незаконно здобув мобільний телефон і розповів їм про це, був присутній ОСОБА_4 та інші хлопці. Потім вони прогулювалися з хлопцями по місту, він з ОСОБА_14 йшов позаду, рухалися в бік ТЦ Парус. По дорозі ОСОБА_4 сказав ОСОБА_9 , що є такий чоловік, якому можна продати телефон.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що це було рік тому. коли вони з хлопцями зібралися піти пройтись містом. Гуляв з ОСОБА_4 , ОСОБА_11 ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 . Пішли в сторону магазину «АТБ» по вул. Вирівській в м. Конотоп. Він, ОСОБА_4 і ОСОБА_11 йшли попереду, а ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 позаду. Потім до них прийшов ОСОБА_9 і сказав, що викрав телефон, при цьому ОСОБА_4 стояв поруч так, що мав можливість чути про те, що розповідав ОСОБА_9 , що телефон викрадений. Він і ОСОБА_13 пішли додому .
Свідок ОСОБА_20 , оперуповноважений Конотопського ВП ГУНП в Сумській області, в судовому засіданні показав, що на території підпорядкованого підрозділу було скоєно тяжкий злочин. З оперативної інформації стало відомо, що до скоєння вказаного злочину причетний ОСОБА_4 , який перебував у полі зору працівників поліції, оскільки мав іспитовий строк. Останній пояснив, що дасть правдиві свідчення, якщо йому не будуть інкримінувати пограбування. Тиск до нього не застосовував, ОСОБА_4 пояснював все добровільно. А також додав, що пограбування було розкрите не завдяки показам ОСОБА_4 .
Крім того, винуватість ОСОБА_4 доводиться письмовими доказами : вироком суду відносно ОСОБА_9 (а.п. 10 т. 1), протоколом огляду місця події від 23.03.2016 (а.п. 7 т. 2).
З показань обвинуваченого в судовому засіданні вбачається, що він достовірно знав, що мобільний телефон «Iphone 5S 16 Gb», який йому не належить і що його дії є неправомірними, оскільки знав, навіть після отримання СМС , що телефон викрадений, він, все ж таки, вчинив його збут, незаконно отримавши його попередньо та зберігав, а отримані кошти витратив на власні потреби.
Аналізуючи досліджені докази, суд дійшов висновку, що вони є достовірними, такими, що логічно узгоджуються між собою і в повній мірі доводять вину обвинуваченого у інкримінованому злочині. Показання обвинуваченого, що він не визнає себе винуватим ,суд розцінює як дозволений йому спосіб захисту. Твердження захисту про незаконні методи проведення досудового розслідування не знайшли свого підтвердження, в матеріалах провадження відсутні будь-які скарги, заяви з цього приводу, а так, і відсутні будь-які заходи реагування на них. В судовому засіданні також не знайдено підтвердження доказів захисту про помсту його підзахисному шляхом надання свідками неправдивих показань і не здобуто підстав не довіряти свідкам. Твердження сторони захисту про те, що за допомогою показів обвинуваченого було розкрито інший злочин, не заслуговує на увагу, оскільки, як вбачається з вироку суду відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_4 не допитувався в судовому засіданні.
Крім того, судом досліджені докази на підтвердження характеристики обвинуваченого, з яких суд вбачає, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога та на психіатричному обліку не перебуває, раніше судимий, характеризується посередньо. (а.п. 37-39 т.2).
Таким чином, винуватість ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст.198 КК України заздалегідь не обіцяне отримання, зберігання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинений злочин є злочином середньої тяжкості.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.
Обставиною, яка помякшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає, що останній вчинив злочин будучи неповнолітнім.
Враховуючи обставини справи, наставші наслідки, відомості про особу обвинуваченого, що раніше судимий, що вчинив злочин в період іспитового строку, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 неможливе без ізоляції його від суспільства і йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі. В той же час, враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, яка визнана судом, а також, що від вчиненого злочину не настало тяжких наслідків, та що вік обвинуваченого на межі повноліття, не характеризується негативно, суд вважає, що ці обставини у сукупності дають суду підстави не призначати обвинуваченому покарання, з яким визначився за ст. 198 КК України, у максимальному розмірі.
Вирішуючи питання про запобіжний захід обвинуваченому, суд, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, що хоча і є раніше судимий, злочин вчинив в період іспитового строку, будучи неповнолітнім та існує ризик вчинення іншого злочину, однак він є особою молодого віку, за час проведення досудового розслідування та судового розгляду не ухилявся від суду та слідства, має постійне місце проживання, в якому проживає з батьками, дійшов висновку, що до набрання вироком законної до ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід домашній арешт, але строком не більше, ніж на два місяці .
Керуючись ст.ст. 181, 194, 370, 374 КПК України,
Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців.
У відповідності зі ст. 71 КК України ОСОБА_4 за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Конотопського міськрайонного суду від 20 серпня 2014 року, яким він засуджений до чотирьох років позбавлення волі з випробуванням, і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки два місяці.
Застосувати ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, але не більше, ніж до 03 липня 2017 року, запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та покласти на нього на цей час обов`язки: 1) не відлучатися з місця проживання в АДРЕСА_1 цілодобово; 2) носити електронний засіб контролю, застосований працівниками органу Національної поліції; 3) здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон Конотопському МВ УДМС в Сумській області, 4) повідомляти суд, прокурора та працівників органу Національної поліції, які здійснюють контроль за виконанням обов`язків, про зміну місця постійного проживання.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1