Справа № 487/7516/14-к
Провадження № 1-кп/487/34/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , потерпілого ОСОБА_15 , представника потерпілого ОСОБА_16 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0001088 від 06.03.2014 року за обвинуваченням: :

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утримані малолітніх дітей не має, проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
07.03.2002 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ст.ст. 185 ч.3, 186 ч.3, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців
23.05.2002 року, Жовтневим районним судом Миколаївської області за ст.ст. 185 ч.3, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки.
16.02.2004 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ст. ст. 185 ч.3, 304, 70, 71 КК України до 5 років обмеження волі.
12.03.2008 року Ленінським районим судом м.Миколаєва за ст. 186 ч.2 КК України, 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 11.02.2011 року, звільнений умовно-достроково на не відбутий строк покарання 11 місяців 16 днів.
20.08.2012 року Новоодеський районним судом Миколаївської області за ст.. 185 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнено від відбуття покарання на підставі ст.. 75 КК України, з іспитовим строком 3 роки.
19.03.2013 року Жовтневим районним судом Миколаївській області за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробувальним терміном на 3 роки.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27 ч.2 ст. 126 КК України

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у Миколаївській області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України
ОСОБА_10 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Миколаєві, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, заміжній, на утримані має малолітню доньку ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає та зареєстрована: АДРЕСА_3 , раніше не судима
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 126 КК України.

ОСОБА_11 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Миколаєві, громадянки України, з вищою освітою, працює спортсмен-інструктор, заміжня, на утримані має малолітню доньку ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає та зареєстрована: АДРЕСА_4 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 126 КК України

ВСТАНОВИВ:
Між ОСОБА_11 , яка проживає за адресою АДРЕСА_4 , та її двоюрідним братом ОСОБА_15 , який мешкає за тією же адресою протягом тривалого часу встановилися неприязлеві стосунки, які виникали з приводу сумісного використання житла.
На при кінці лютого, або початку березня 2014 року точної дати судом не встановлено між ОСОБА_11 та ОСОБА_15 сталося чергова сварка з приводу порушення правил спільного проживання, в ході якої останній був вимушений звернутися до правоохоронних органів, у зв`язку з чим, у ОСОБА_11 виник злочинний умисел спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_15 ..
Усвідомлюючи, що самостійно вчинити даний злочин неможливо, ОСОБА_11 , з метою найбільш ефективного здійснення злочину, спрямованого на досягнення злочинного результату, вирішила організувати умисне заподіяння ОСОБА_15 тяжких тілесних ушкоджень, залучивши до скоєння даного злочину інших учасників з числа довірених осіб свого кола знайомств.
В подальшому з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_11 , приблизно наприкінці лютого місяця 2014 року, в денний час, точної дати в ході досудового слідства встановити не виявилось можливим, перебуваючи в АРК Крим, зателефонувала своїй подрузі ОСОБА_10 та запропонувала вчинити злочин стосовно ОСОБА_15 , а саме допомогти знайти осіб, які завдадуть ОСОБА_15 тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній повинен був опинитися в лікарні, тобто умисно заподіяти тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_15 , на що ОСОБА_10 дала свою добровільну згоду.
На прохання ОСОБА_11 щодо вчинення злочину, ОСОБА_10 вирішила посприяти у вчиненні умисного заподіяння ОСОБА_15 тілесних ушкоджень та приблизно на початку березня місяця 2014 року, точної дати в ході досудового слідства встановити не виявилось можливим, знайшла раніше їй знайомого хлопця ОСОБА_8 , якому запропонувала здійснити умисний злочин відносно ОСОБА_15 , а саме нанести йому тілесні ушкодження, від яких останній повинен був спинитися в лікарні, тобто умисно заподіяти тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_15 , на що ОСОБА_8 дав свою добровільну згоду.
Усвідомлюючи, що самостійно вчинити даний злочин ОСОБА_8 не зможе, останній, з метою найбільш ефективного скоєння злочину, направленого на досягнення злочинного умислу, вирішив залучити до спільної злочинної діяльності свого знайомого ОСОБА_19 .
В подальшому, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_19 , з 03.03.2014 року по 05.03.2014 року, неодноразово зустрічалися для обговорення плану скоєння злочину та ролі кожного, при цьому за допомогою мобільного зв`язку ОСОБА_10 та ОСОБА_8 обговорювали із ОСОБА_11 деталі скоєння злочину, суму грошових коштів, які отримають ОСОБА_8 та ОСОБА_19 після скоєння злочину.
Діючи по раніше розробленому плану, ОСОБА_10 , яка діяла за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_19 , повідомила ОСОБА_8 про місце проживання ОСОБА_15 , графік його роботи та інші деталі життя останнього.
05.03.2014 року, приблизно в 17 годин 30 хвилин, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи по раніше розробленому плану, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , прибули до бару Магелан, розташованого по вул. Генерала Карпенка в м. Миколаєві, де ОСОБА_8 почав спостерігати за оточуючою обстановкою, з метою недопущення припинення злочинної діяльності сторонніми особами, а також чекати ОСОБА_15 , в свою чергу ОСОБА_19 утримуючи при собі заздалегідь заготовлений для здійснення злочинного умислу ніж, перейшов на інший бік вулиці, де також почав чекати сигналу від ОСОБА_8 .
Через невеликий проміжок часу, згідно розподілених ролей, ОСОБА_8 , за допомогою мобільного зв`язку, вказав ОСОБА_19 на ОСОБА_15 , який йшов з жінкою похилого віку по вулиці.
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_19 , який діяв з єдиним умислом в групі осіб з ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_20 , підійшов до ОСОБА_15 та ножем завдав один удар в область тулуба останньому, в результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення з пошкодженням поперечно-ободової кишки.
В подальшому, ОСОБА_19 та ОСОБА_8 , які діяли за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , з місця скоєння злочину втекли.
05.03.2014 приблизно в 18 годин 30 хвилин, ОСОБА_10 на прохання ОСОБА_11 , передала ОСОБА_8 винагороду за скоєний злочин в сумі 1500 грн., які ОСОБА_19 та ОСОБА_8 розділили між собою.
За таких підстав, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 27 ч.2 ст. 126 КК України, тобто підбурювання до умисного завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, скоєне за попередньою змовою в групі осіб.
За таких підстав, ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 27 ч.2 ст. 126 КК України, тобто підбурювання до умисного завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, скоєне за попередньою змовою в групі осіб.
За таких підстав, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 27 ч.2 ст. 126 КК України, тобто підбурювання до умисного завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, скоєне за попередньою змовою в групі осіб.
За таких підстав, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала.
При цьому суду показала, що її подруга - ОСОБА_11 наприкінці лютого 2014 року зателефонувала їй з Криму та розповіла, що у неї був конфлікт з братом ОСОБА_15 .. В той день вона побачилась з своїм знайомим ОСОБА_8 і розповіла йому про розмову з ОСОБА_11 .. ОСОБА_8 попросив показати йому фото на якому зображений ОСОБА_15 . В свою чергу ОСОБА_21 предала йому телефон, для того, щоб він побачив фото.
Ніяких коштів ОСОБА_10 не передавала ОСОБА_22 .
Звістка про те, що потерпілому завдано удар ножем та останній потрапив до лікарні стала для неї несподіванкою, вона дізналась про це у квітні 2014 року, коли її віиклика до відділу поліції.
Цивільні позови не визнала.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_11 своєї провини не визнала повністю, категорично заперечувала, що мала на меті саме завдання тяжких тілесних ушкоджень, стверджувала, що потребувала захисту, у зв`язку з образами потерпілого і саме заради цього звернулася з проханням до ОСОБА_10 не мала на меті та не бажала настання таких наслідків.
При цьому суду показала, що вона разом з чоловіком, малолітньою донькою та матір`ю проживають за адресою АДРЕСА_4 , крім них у вказаній квартирі проживає її двоюрідний брат ОСОБА_15 з родиною. У них склалися особисті неприязні відносини.
ОСОБА_10 є її подругою з дитинства, з якою вона постійно ділиться своїми проблемами. Наприкінці лютого 2014 року вона розповіла ОСОБА_10 , що у неї був конфлікт з братом ОСОБА_15 . Вона не просила ОСОБА_10 , щоб вона знайшла людей, які б спричинили тілесні ушкодження брату.
Спеціально ОСОБА_10 нікого не шукала, щоб поговорили з ОСОБА_23 . До 05.03.2014 року вона з ОСОБА_10 не зустрічалась, оскільки була в Криму та лише телефонувала їй.
Ні ОСОБА_8 ні ОСОБА_9 вона ніколи не знала та побачила лише у суді. Цивільні позови ОСОБА_15 та прокурора не визнала.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та суду показав, що на початку або наприкінці лютого 2014 року його знайома ОСОБА_10 розповіла йому, що у її подруги ОСОБА_24 конфлікт з братом, який ображає її, дитину та мати. Він попросив у ОСОБА_21 показати на фото брата ОСОБА_24 , на що вона передала йому мобільний телефон. Він самостійно скинув на свій телефон з фото потерпілого.
На початку березня 2014 року він зайшов на роботу в магазин до ОСОБА_10 та остання йому повідомила, що у подруги знову конфлікт з братом. Коли він прийшов додому то розповів про конфлікт ОСОБА_24 з братом своїм браттям та ОСОБА_9 , який був у нього дома.
05.03.2014 року о 07-30 годин він був у матері у лікарі та приходив у лікарню і вечором. Потім поїхав в м. Миколаїв, заїхав на роботу на вул. Морехідну, зідзвонювався з ОСОБА_9 він був в м. Миколаєві на вул. Радянська, а потім зустрічався з ОСОБА_10 на вул. Бутоми, ОСОБА_9 з ними не було.
Потім подзвонив ОСОБА_9 і запропонував поїхати до нього. Після чого він сів на маршрутку №34 і під`їхав до ОСОБА_9 , який йому розповів, що хотів поговорити з ОСОБА_25 , але побачив, що він більше нього та ударив потерпілого ножем. Він посадив ОСОБА_9 в таксі, дав йому грошей та порадив їхати до матері в Одеську область. ОСОБА_20 йому не пропонувала нанести тілесні ушкодження потерпілому, гроші від неї він не отримував. Про те, що він отримує винагороду, після того, як він поговорить з потерпілим йому ніхто не говорив, це була безоплатна допомога з його боку.
Цивільні позову потерпілого ОСОБА_15 та прокурора не визнав.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково, не заперечував сам факт нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому.
ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 що у ОСОБА_26 виник конфлікт з братом, очевидцем якого була дитина. Фото ОСОБА_25 він побачив на мобільному телефоні ОСОБА_8 та він заповнив його зовнішність, ОСОБА_27 також розповів йому де працює та де мешкає потерпілий. Наступного дня 05.03.2014 року він приїхав в м. Миколаїв та став чекати ОСОБА_25 на алеї в парку біля Іскри. Приблизно о 19-00 годин він побачив потерпілого, який, як йому здалось, шов ще з одним чоловіком, потім він зрозумів, що ОСОБА_25 шов зі своєю матір`ю. Він зробив два кроки на зустріч потерпілого та вдарив його ножем в область живота, після чого викинув ніж та втік.
Потім він сів в маршрутку, у нього був шоковий стан, він дуже злякався, зателефонував ОСОБА_27 та розповів йому, що ударив потерпілого ножем. ОСОБА_27 сказав йому війти на зупинці вул. Біла, куди через деякий час під`їхав, потім ОСОБА_27 викликав таксі, дав йому грошей та відправив додому, запропонував поїхати до матері в Одесу, що він і зробив, але через деякий час був затриманий працівниками міліції.
Цивільні позови потерплого ОСОБА_15 і прокурора не визнав.
Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_11 і ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та часткового визнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їм злочину, вона повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в ході судового слідства доказами.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_15 суду показав, що він разом з дружиною, матір`ю, а також його двоюрідною сестрою ОСОБА_11 її чоловіком, донькою та її матір`ю проживають за адресою АДРЕСА_4 . Останнім часом, у них склалися особисті неприязні відносини, приблизно 01.03.2014 року у нього з сестрою був черговий конфлікт по телефону, у звязку з порушенням порядку у квартирі після 22-00 год. її матір`ю та чоловіком, внаслідок якого він був вимушений викликати міліцію. Після того як приїхали працівники міліції, потерпілому зателефонувала ОСОБА_11 та погрожувала фізичною розправою.
05.03.2014 року ввечері він разом зі своєю матір`ю повертались додому, вийшли на зупинці, перейшли дорогу та не доходячи приблизно 50 м до дому, на нього раптово вискочив ОСОБА_9 та ударив рукою, в якій був колючий предмет, в область грудної клітини. Від удару він згорнувся, а ОСОБА_9 побіг в бік зупинки. Через хвилину він побіг за ним, але зрозумів, що не наздожене. Після чого він повернувся, зайшов в під`їзд, розстебнув куртку та побачив кров, піднявся в квартиру, де викликав міліцію та швидку допомогу. У лікарні йому було зроблено операцію, внаслідок, якої йому вирізали кишку, та на данний час у нього виставлений діагноз "Непрохідність кішківника". Вважає, що спричинення йому тілесних ушкоджень замовила ОСОБА_11 , яка йому неодноразово погрожувала.
З ОСОБА_10 потерпілий був знайомий, конфліктів між ними не виникало.
З ОСОБА_8 потерпілий знайомий не був, з ОСОБА_9 потерпілий знайомий не був, але в ході впізнання на досудовому слідстві потерпілий ОСОБА_9 впізнав.
Такі покази потерпілого повністю підтверджуються показами допитаних в судовому засіданні свідків та дослідженими письмовими доказами.
Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_28 (мати потерпілого) суду підтвердила, що між її сином і племінницею ОСОБА_11 склалися неприязні стосунки, останній конфлікт був за 3-4 дня до нанесення сину тілесних ушкоджень.
05.03.2014 року вона разом з сином ОСОБА_29 ввечері повертались додому, шли розмовляли, поряд проходив хлопець, замахнувся рукою та вдарив сина, після чого втік. Вона нічого не зрозуміла, що трапилось. Після чого вони з сином зайшли в під`їзд, де побачили, що у сина кров, зайшли в квартиру, де викликали міліцію та швидку допомогу.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 суду показала, що вона є цивільною дружиною ОСОБА_15 , між ними та ОСОБА_11 постійно виникають конфлікти, оскільки остання порушує тишу в квартирі вночі, останній конфлікт був за 3-4 дня до нанесення ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, він був вимушений викликати міліцію.
05.03.2014 року ввечері вона поверталась з роботи та побачила біля бара Магелан чоловіка, але значення цьому не придала, іншого чоловіка вже бачила з балкону квартири. Стверджувала, що це були ОСОБА_27 і ОСОБА_31 . Коли вона вже була дома, прийшов ОСОБА_32 у нього була кров, у звязку з чим свідок викликала швидку та міліцію.
Покази потерпілого та свідків в судовому за сіданні знайшли своє підтвердження матеріалами кримінального провадження:
-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення 05.03.2014 року о 20-10 годин від ОСОБА_28 , яка повідомила, що 05.03.2014 року близько 19-15 годин невстановлена особа по вул. Генерала Карпенка біля кінотеатру Іскра в м. Миколаєві спричинила тілесні ушкодження її сину ОСОБА_15 ;
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення 06.03.2014 року о 09-00 годин від ОСОБА_15 , який повідомив, що 05.03.2014 року близько 19-00 годин невстановлена особа по вул. Генерала Карпенка біля кінотеатру Іскра в м. Миколаєві спричинила йому тілесні ушкодження;
- протоколом огляду місця події від 06.03.2014 року відкритої ділянки місцевості, що знаходиться по вул. Генерала Карпенка та перехрестя з вул. Бутоми в м. Миколаєві;
фото-таблиця зображень до протоколом огляду місця події від 06.03.2014 року;
- висновком експерта судової-медичної №589 від 05.05.2014 року , згідно якого у ОСОБА_15 є тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної стінки з ушкодженням поперечно-ободової кишки, дане тілесне ушкодження могло утворитися в результаті одноразової дії колючо-ріжучого предмета, не виключено клинка ножа при зануренні в тіло людини, на момент травми ОСОБА_15 був звернений обличчям до нападнику. Утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_15 при обставинах на які вказує він сам в ході протоколу допиту і які зазначені в протоколі допиту підозрюваного - не виключається. Тілесне ушкодження у ОСОБА_15 відноситься до категорії тяжких, за ознаками небезпеки для життя;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.04.2014 року, згідно якого ОСОБА_15 пред`явлені для впізнання три чоловіка, з яких він впізнав ОСОБА_9 , який спричинив йому тілесні ушкодження;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.04.2014 року, згідно якого ОСОБА_28 пред`явлені для впізнання чотири чоловіка, з яких вона впізнала ОСОБА_9 , який 05.03.2014 року спричинив тілесні ушкодження її сину ОСОБА_15 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.06.2014 року з ОСОБА_15 ;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 04.06.2014 з обвинуваченим ОСОБА_33 , який при понятих розповів про скоєний злочин, в якому приймали участь крім нього обвинувачені ОСОБА_27 та ОСОБА_21 ;

- рапортом від 26.04.2014 про те, що працівниками Заводського РВ ММУ було проведено моніторинг та синхронізації дзвінків за адресою м. Миколаїв, вул. Генерала ОСОБА_34 , під час якого встановлені абоненти мобільного зв`язку з сім- картою НОМЕР_1 ( ОСОБА_27 ) та НОМЕР_2 (Конорев), які знаходилися біля кінотеатру ОСОБА_35 ;

- протоколом огляду предмета від 27.06.2014, а саме компакт-диску №487/5568/14к, згідно якого встановлено, що вони містять в собі інформацію про з`єднання мобільних номерів, які знаходилися в районі скоєння злочину, а саме: ОСОБА_27 , ОСОБА_36 та ОСОБА_21 .

Слід зазначити, що 04.03.2014 ОСОБА_21 телефонувала та приймала виклики від ОСОБА_27 23 рази, від ОСОБА_26 - 8 разів; 05.03.2014 з ОСОБА_27 - 30 разів, з ОСОБА_26 - 11 разів, а в момент скоєння злочину, в проміжок часу з 17 години до 19 години з ОСОБА_27 - 14 разів, з ОСОБА_26 - 10 разів; ОСОБА_37 - 04.03.2014 телефонував та приймав виклики від ОСОБА_27 7 разів, 05.03.2014 - 19 разів, в проміжок часу з 17 години до 19 години з ОСОБА_27 - 5 разів.

- протоколом за результатами проведення оперативно-розшукового заходу від 04.07.2014, згідно якого ОСОБА_27 та ОСОБА_31 обговорювали питання щодо ухилення від відповідальності за скоєний злочин, при цьому згадуючи імена ОСОБА_38 та ОСОБА_24 ;

- протоколом огляду предмета, а саме ДВД-диску №154т від 14.04.2014, який розсекречений актом експертної комісії №18/1-140дск від 11.07.2014.

- фото-таблиця до протоколу проведення слідчого експерименту від 05.06.2014 року;
- з`явлення із зізнанням ОСОБА_8 , згідно якого він зазнався, що 05.03.2014 року близько 18-00 годин в м. Миколаєві біля будинку АДРЕСА_5 разом з ОСОБА_9 , за проханням ОСОБА_20 , спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_39 , а саме: ОСОБА_9 наніс ОСОБА_15 поранення ножем;
Покази обвинуваченої ОСОБА_11 ,. що вона не зверталася до ОСОБА_10 з проханням про завдання тілесних ушкоджень її брату потерпілого по справі та не пропонувала за вчинення злочину щодо нього матеріальної винагороди, суд до уваги не бере оскільки вони повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
Крім цього, суд не приймає до уваги покази обвинувачених ОСОБА_11 і ОСОБА_10 відносно того, що вони не мали на меті завдання тілесних ушкоджень потерпілому, оскільки як встановлено в судовому засіданні та випливає навіть з їх власних показів самі ОСОБА_11 і ОСОБА_10 припускали завдання тілесних ушкоджень потерпілому та байдуже ставилися до наслідків.
Суд не приймає до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_8 , що він не був під час вчинення злочину біля місця проживання потерпілого, а весь час був з ОСОБА_10 , оскільки вони суперечать дослідженими в судовому засіданні доказами та повністю спростовуються показами свідка ОСОБА_40 .
Не приймає суд до уваги доводи захисника ОСОБА_8 ОСОБА_13 , у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.
Посилання захисника на недопустимість досліджених доказів, є безпідставними.

По наведеним доказам не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при проведені слідчих дій та оформлені їх результатів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесено законом до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше неодноразово судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку в МОНД не перебуває, на обліку в МОПЛ №1 не перебуває.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесено законом до категорії тяжких злочинів.
Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку в МОНД не перебуває, на обліку в МОПЛ №1 не перебуває.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_11 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесено законом до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченій, суд також враховує особу обвинуваченої то, що вона раніше не судима, на обліку в МОНД не перебуває, на обліку в МОПЛ №1 не перебуває, за місцем проживання органами внутрішніх справ характеризується посередньо, сусідами - позитивно, має на утриманні малолітню дитину
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесено законом до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає відшкодування матеріальної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченій, суд також враховує особу обвинуваченої то, що вона раніше не судима, на обліку в МОНД не перебуває, на обліку в МОПЛ №1 не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем роботи характеризується позитивно, на утриманні має малолітню дитину.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого обвинуваченими злочину, конкретних обставин його вчинення, ступені участі кожного у вчиненні злочину, наслідків вчиненого, даних про особу обвинувачених, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів є покарання у вигляді позбавлення волі, ОСОБА_8 з застосуванням ст.. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, та ОСОБА_9 ..

Але з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, ОСОБА_20 , яка частково відшкодувала шкоду потерпілому, має на утриманні малолітню дитину та ОСОБА_11 , яка має на утриманні малолітню дитину, є інвалідом 3 групи з дитинства, суд вважає можливим застосувати положення ст. 69 КК України та призначити обвинуваченим ОСОБА_10 і ОСОБА_11 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст.27 ч.2 ст. 126 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_15 до обвинувачених про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 900 грн. і моральної шкоди у розмірі 50000 грн., суд вважає обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, відповідно до ст. 1166 і 1167 ЦК України, на суму 8900 грн., з яких 900 грн., на відшкодування матеріальної та 8000 грн., на відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з чим вважає з необхідне стягнути вказану суму солідарно з всіх обвинувачених на користь потерпілого.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2023,61 грн. за лікування потерпілого, суд вважає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, відповідно до ст. 1206 ЦК України, у зв`язку з чим вважає з необхідне стягнути вказану суму солідарно з всіх обвинувачених на користь Департаменту фінансів Миколаївської міської ради.
Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27 ч.2 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 20.08.2012 року та не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19.03.2013 року і остаточно визначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати у строк призначеного ОСОБА_8 покарання, строк його попереднього ув`язнення в період з 30.04.2014 року по строк зміни відносно нього запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобовязання, а саме по 11.08.2016 року.

Звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання, у звязку з тим, що строк попереднього увязнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження перевищує фактично призначене йому основне покарання..
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати у строк призначеного ОСОБА_9 покарання, строк його попереднього ув`язнення в період з 30.04.2014 року по строк зміни відносно нього запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобовязання, а саме по 11.08.2016 року.

Звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання, у звязку з тим, що строк попереднього увязнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження перевищує фактично призначене йому основне покарання.
ОСОБА_10 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 126 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 850 грн.
ОСОБА_11 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 126 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України в виді штрафу у розмірі 850 грн.
Стягнути з обвинувачених в солідарному порядку на користь потерпілого у відшкодування матеріальної та моральної шкоди 8900 грн., і на користь Департаменту фінансів Миколаївської міської ради у відшкодування матеріальної шкоди 2023,61 грн..
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1