Справа № 183/2035/17
№ 1-кп/183/662/17
В И Р О К
іменем України
01 серпня 2017 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

спеціаліста ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000494 від 14.02.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, учня ПТУ № 48 м. Новомосковська, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
13.02.2017 року приблизно о 18.00 годині ОСОБА_7 знаходився поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , де побачив автомобіль марки «ВАЗ-2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , переднє ліве бокове вікно якого було незачинене. В цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна із вказаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 13.02.2017 року приблизно о 18.05 годині ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , відчинив капот автомобіля марки «ВАЗ-2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та шляхом вільного доступу з підкапотного відділу таємно викрав акумулятор марки «АТМ 6 СТ 60 АЗ (о), вартістю 311,49 грн., який належав ОСОБА_9 .

Після цього ОСОБА_7 з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення втік, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 311,49 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердивши обставини, які лягли в основу обвинувачення, пояснивши, що 13.02.2017 року приблизно о 18.00 годині він таємно викрав акумулятор з автомобіля марки «ВАЗ», який знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 . На даний час потерпілому викрадене майно повернуто, у скоєному щиро розкаюється.

Під час судового розгляду були досліджені докази вини обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме:

- витяг з кримінального провадження № 0000494 від 14.02.2017 року, згідно якого 13.02.2017 року невстановлена особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , з автомобіля марки «ВАЗ-2106» таємно викрала майно, що належить ОСОБА_9

(а.п. 75);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.02.2017 року, згідно якого ОСОБА_9 просить притягнути до відповідальності невідому особу, яка 13.02.2017 року проникла на його подвір`я та таємно викрала з належного йому автомобіля акумулятор

(а.п. 76);

- протокол огляду місця події від 13.02.2016 року, згідно якого було оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході якого було зафіксовано обстановку після скоєння кримінального правопорушення, а також фототаблиця до протоколу

(а.п. 77-79);

- постанова про визнання та залучення до кримінального провадження речових доказів від 14.02.2017 року, згідно акумулятор марки «АТМ 6 СТ 60 АЗ (о) визнано речовим доказом та передано на зберігання власнику

(а.п. 83);

- висновок судової автотоварознавчої експертизи № 885-17 від 21.04.2017 року, згідно якого ринкова (дійсна) вартість акумулятор марки «АТМ 6 СТ 60 АЗ (о), станом на 13.02.2017 року, складала 311,49 грн.

(а.п. 85-92);

- протокол проведення слідчого експерименту від 28.04.2017 року за участю ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_4 , в ході проведення якого ОСОБА_7 показав та розповів про обставини скоєння ним крадіжки майна із автомобіля, що належить потерпілому, а також фототаблиця до протоколу

(а.п. 99-103).

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_7 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_7 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначених ст. 67 КК України, не встановив. Обставинами, які пом`якшують покарання, визначених ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття, скоєння кримінального правопорушення неповнолітнім та добровільне відшкодування шкоди потерпілому у повному обсязі.

Також судом під час судового розгляду було досліджено матеріали досудової доповіді, складеної 06.06.2017 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , які суд враховує при прийнятті судового рішення про міру покарання, а саме: пояснення обвинуваченого та його законного представника ОСОБА_6 з приводу скоєного ОСОБА_7 кримінального правопорушення; копія паспорта ОСОБА_7 ; характеристика обвинуваченого з місця проживання, згідно якої скарг чи нарікань від сусідів та жителів кварталу відносно ОСОБА_7 не надходило; характеристика з місця навчання ПТУ № 48 м. Новомосковська, згідно якої ОСОБА_7 має навички учня у виконанні практичних завдань на високому рівні, дружить з учнями групи, швидко знаходить з ними спільну мову, урівноважений, має свою точку зору, займається футболом, охайний, батьки завжди присутні на бесідах, але ОСОБА_10 потребує більшої уваги батьків (а.п. 31-61).

У відповідності з Главою 38 КПК України судом під час судового розгляду даного кримінального провадження з`ясовано рівень розвитку неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , його соціально-психологічні риси та згідно показань законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_6 , яка була допитана в судовому засіданні в якості свідка, встановлено, що обвинувачений проживає з матір`ю, сестрами та братами, є наймолодшою дитиною в сім`ї. Батько з сім`єю не проживає, але ОСОБА_10 з ним спілкується. Також доповнила, що підтримує з сином добрі відносини, довіряють одне одному, але дуже була здивована, коли дізналася про скоєння сином злочину та завірила суд прикласти максимум зусиль для запобігання в майбутньому повторення даної ситуації та поділяти вихованню сина більше уваги.

Згідно звіту про неповнолітнього обвинуваченого, затвердженого начальником служби у справах дітей ОСОБА_11 , ОСОБА_7 шкодує про скоєний вчинок, вважає, що крадіжка не є прийнятним та асоціальним типом поведінки, готовий нести покарання; ОСОБА_10 проживає в сім`ї з матір`ю, трьома братами та двома сестрами, в родині є взаєморозуміння та взаємодопомога, умови проживання родини задовільні, в наявності продукти харчування, постільна білизна, одяг відповідно сезону; вільний час проводить з однолітками, дома залучений до роботи по господарству.

Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання тільки у виді позбавлення волі. З урахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, його наслідків, а також обраної позиції обвинуваченим ОСОБА_7 , суд вважає, що призначення обвинуваченому покарання у виді максимального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією зазначеної статті, буде занадто суворим, а призначення мінімального покарання сприятиме виправленню обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому суд вважає, що з причин, визначених раніше, обвинуваченому ОСОБА_7 можливо застосувати ст. ст. 75, 104 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 не виїздити за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання та навчання, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речовий доказ у вигляді акумулятора марки «АТМ 6 СТ-60 АЗ(о), переданого на зберігання власнику ОСОБА_9 , - залишити потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи 1584 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1