Справа № 513/151/17
№ провадження 1-кп/495/249/2017
Ухвала
про повернення обвинувального акту

16 червня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
колегіально - головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

законних представників обвинувачених ОСОБА_10 - ОСОБА_12 , ОСОБА_11 - ОСОБА_13 ,

потерпілої ОСОБА_14 ,

представника служби пробації ОСОБА_15 ,

представника служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації ОСОБА_16 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт внесений до ЄРДР за 00561 відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

16 червня 2017 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з Апеляційного суду Одеської області після визначення підсудності надійшов вищевказаний обвинувальний акт.

Прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив про призначення судового розгляду по справі на підставі обвинувального акту у закритому судовому засіданні, оскільки обвинувачені є неповнолітніми, кримінальне провадження підсудне Білгород-Дністровському міськрайонному суду Одеської області, з урахуванням ухвали Апеляційного суду Одеської області про зміну підсудності, підстави для закриття кримінального провадження відсутні.

Представники служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації ОСОБА_16 та представник служби пробації ОСОБА_15 , потерпіла ОСОБА_14 погодилися з думкою прокурора щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_6 , діючи в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 та захисник ОСОБА_7 , діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 заявили клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, надавши суду відповідні письмові клопотання, в яких вони детально висловили свою думку відносно невідповідності вказаного процесуального документу вимогам ст.291 КПК України та звернули увагу суду на те, що раніше колегією суддів Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області та Татарбунарського районного суду Одеської області даний обвинувальний акт вже повертався прокурору на доопрацювання, однак фактично ні обвинувальний акт, ні реєстр матеріалів досудового розслідування не містять будь-яких суттєвих змін чи доповнень, а лише дублюють попередні документи.

Захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , клопотання захисників підсудних ОСОБА_17 , діючого в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 підтримав.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , законні представники неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , погодилися з клопотаннями захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 щодо повернення обвинувального акта прокурору на доопрацювання.

Судова колегія, вислухавши думку учасників кримінального провадження, ознайомившись з обвинувальним актом, доданими до них матеріалами, вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, керуючись вимогами закону.

Відповідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до вимог ст.374 КПК України та згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку", п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 8 "Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві", складаючи вирок, суд зобов`язаний додержувати вимог ст.374 КПК України. Засуджений має право знати, у вчиненні якого злочину його визнано винним. У мотивувальній частині обвинувального вироку, зокрема, має бути чітко сформульовано обвинувачення, яке визнається судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, форми вини і мотивів злочину тощо, а також доказів, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставин, що визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшують або обтяжують покарання.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.

В порядку п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зі змісту обвинувального акту, додатків до нього та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що по даному кримінальному провадженню зазначені вимоги закону не виконані.

Відповідно до положень ст.26 КК співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину.

Виходячи з поняття співучасті, її наявність можна констатувати за умови усвідомлення кожним із співучасників факту спільного з іншими співучасниками вчинення злочину; передбачення, що в результаті їхніх спільних зусиль виконавцем буде вчинено злочин; бажання або свідоме припущення настання єдиного і неподільного для всіх співучасників злочинного результату.

Всупереч вказаним вимогам закону, в даному обвинувальному акті слідчим не вказано яким чином було досягнуто змови між обвинуваченими, не зазначено день, час та місце виникнення умислу на попередню змову кожного із співучасників, не вказано при яких саме обставинах відбувалася попередня змова співучасників щодо вчинення протиправних дій відносно потерпілого, не зазначено хто саме був ініціатором вчинення даних кримінальних правопорушень, що є необхідним для розмежування відповідальності кожного із співучасників. До того ж, не зазначені мотиви скоєння злочину кожним з обвинувачених.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 не містить взагалі описання способу вчинення злочину, відсутні розмежування дій обвинувачених при нанесенні тілесних ушкоджень, ким саме із них по яким частинам тіла конкретно та які тілесні ушкодження нанесені були кожним із них потерпілому.

Згідно ч.4 ст.278 КПК України дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, відповідно №№21,25,41,43,45 розділу І реєстру матеріалів досудового розслідування, вручено повідомлення про підозру ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , однак не конкретизовано у вчиненні яких саме кримінальних правопорушень вони підозрюються.

Також реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, час її проведення 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Так, в реєстрі під №29 вказана заява ОСОБА_14 про залучення її у якості потерпілої та під №30 внесено інформацію про допит 30.11.2016 року потерпілої, однак відсутні дані про вирішення питання щодо процесуального статусу вказаної особи, а саме посилання на наявність в матеріалах досудового провадження відповідних процесуальних рішень, що суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема ст.55 КПК України, якою також передбачається в обов`язковому порядку вручення потерпілому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

В порушення вимог, ст.290 КПК України в обвинувальному акті та доданому до нього реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості щодо повідомлення підозрюваних, їх захисників, законних представників про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, що в свою чергу є порушенням права на захист встановлених КПК України та Конституцією, також відсутня інформація щодо відкриття матеріалів та можливості ознайомлення з ними потерпілій.

З метою реалізації таких засад, як забезпечення права на захист та доступу до правосуддя, законодавець установив випадки, коли участь захисника у кримінальному провадженні є обов`язковою. Частина перша ст.52 КПК України підставою обов`язкової участі захисника у кримінальному провадженні встановлює тяжкість злочину. З моменту набуття особою статусу підозрюваного у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів передбачено обов`язкову участь захисника. Частиною другою даної статті встановлюються також інші випадки обов`язкової участі захисника, в тому числі щодо осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчинені кримінального правопорушення у віці до 18 років. Однак, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які на той час були неповнолітніми, з моменту набуття ними статусу підозрюваних, не містить відомостей щодо участі захисників у кримінальному провадженні, так під №10 та №26 розділу ІІ реєстру наявні відмітки про доручення призначити адвоката, але не вказано кому саме з підозрюваних та в якому порядку призначається захисник. А отже, підозрювані, в порушення основних засад судочинства в Україні, були позбавлені права на захист, як необхідної умови забезпечення права на справедливий судовий розгляд.

Вищевказані недоліки обвинувального акта унеможливлюють якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, і, безперечно, порушують право обвинувачених на захист, яке гарантується кожній особі приписами п."с" ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положення якої імплементовані у ст.20 КПК України.

Таким чином, розгляд кримінального провадження за відсутності належно викладених фактичних обставин злочину та належним чином сформульованого обвинувачення порушує гарантовані законом процесуальні права обвинувачених, в тому числі і право на захист, та позбавляє суд можливості прийняти законне рішення.

Вказані порушення, шляхом позбавлення гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, на думку суду, перешкоджають призначенню справи до судового розгляду, оскільки свідчать про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону при складанні й затвердженні обвинувального акту.

У відповідності до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор та слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Повернення перевіреного судом обвинувального акту разом з додатками прокурору, буде відповідати вимогам ст.2 КПК України, за якою завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За встановлених обставин, при наявності вищевказаних недоліків, обвинувальний акт з додатками до нього, має бути повернутий прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Крім того, вказаний обвинувальний акт ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2017 року та ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 31.05.2017 року вже повертався Білгород-Дністровському місцевому прокурору Одеської області для усунення недоліків, вказані ухвали суду набрали законної сили та прокурором не оскаржувались, однак вказані недоліки до теперішнього часу не виконанні в повному обсязі.

Міра запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обрана у вигляді тримання під вартою та діє по 15.08.2017 року включно. Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 обрана у вигляді домашнього арешту та діє по 15.08.2017 року включно.

Керуючись ст. ст. 109, 291, 314, 315, 395 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Повернути Білгород-Дністровському місцевому прокурору обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 за ст.ст.115 ч.2 п.9, п.12, 125 ч.1, 304 ч.1 КК України, ОСОБА_10 за ст. ст.115 ч.2 п.9,п.12, 125 ч.1 КК України, ОСОБА_11 за ст. ст. 115 ч.2 п.9,п.12, 125 ч.1 КК України для усунення недоліків в розумні строки.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуюча:
Судді: