Провадження №11-кп/772/548/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
зі секретарем: ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, одруженого, освіта-середня, працюючого слюсарем аварійно диспетчерської служби ПАТ «Вінницягаз», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України та засуджено до чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30.12.2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 5539,80 гривень.

Вирішено долю речових доказів. Речові докази у кримінальному провадженні, які поміщені до пакетів експертної служби №2451161, 2451160, 2451159, що зберігається у камері зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області вирішено знищити,

В С Т А Н О В И В :
Згідно вироку суду, в середині липня 2015 року, точної дати не встановлено, біля 22:00 години, ОСОБА_8 , повертаючись додому за адресою: АДРЕСА_1 , між третім та четвертим поверхами вищевказаного будинку, знайшов жіночу сумочку, у якій знаходилась порошкоподібна, грудкоподібна речовина та речовина рослинного походження, які були поміщені до чотирьох полімерних пакетів, після чого усвідомивши, що порошкоподібна речовина являється амфетаміном, вирішив зберігати її для власних потреб без мети збуту, помістивши сумочку під диван своєї квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, 28.07.2015 року, під час обшуку у квартирі ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 працівниками міліції виявлено та вилучено чотири прозорих полімерних пакети з пазовими замками та стрічками червоного кольору в середині яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору та три паперові згортки з вмістом речовини зеленого кольору, рослинного походження.

Згідно висновку експерта № 1004 від 12.10.2015 року в наданій на експертне дослідження речовині масою 10,6437 г., виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. В речовині масою 10,6437 г, маса амфетаміну становить 4,1731 г.

Обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок змінити, застосувавши відносно нього ст. 75 КК України, посилаючись на те, що визнає свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, розуміє що діяв неправильно, коли відмовився на досудовому слідстві укласти угоду про визнання винуватості з прокурором, вперше притягується до кримінальної відповідальності, ніколи не притягувався до адміністративної відповідальності, примусового лікування не потребує, не виявляє ознак наркоманії, ніколи не мав причетності до наркотиків, має сім`ю, постійне місце проживання, роботу, яку втратить через позбавлення волі, просить врахувати відсутність збитків його діями та щире каяття.

В засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України визнав повністю, зазначив, що встановлені та викладені у вироці фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення відповідають дійсності, шкодує що не погодився на досудовому слідстві на укладення угоди із прокурором про визнання винуватості, просив не позбавляти його волі, врахувати щире каяття, та звільнити від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, оскільки раніше ні до кримінальної ні до адміністративної відповідальності не притягувався, шкоди своїми діями ні кому не спричинив, зрозумів що діяв не законно, вибачився за свої неправомірні дії, підтримав апеляційну скаргу.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_9 надала суду характеристики з місця проживання та роботи ОСОБА_8 , свідоцтво про шлюб, та просила взяти до уваги їх при вирішенні апеляційної скарги, оскільки судом першої інстанції не в повній мірі досліджено дані щодо особи обвинуваченого, врахувати щире каяття обвинуваченого у скоєному.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого, захисника ОСОБА_9 , які просили апеляційну скаргу задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 слід задовольнити.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, при обставинах, викладених у вироку, є обґрунтованим і підтверджується доказами, повно перевіреними в судовому засіданні, яким суд дав вірну оцінку і юридичну кваліфікацію, і в цій частині вирок не оскаржується.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд першої інстанції мав виходити із встановленої в ст. 50 КК України, мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Проте суд першої інстанції не повно з`ясував всі обставини, що стосуються особи обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_8 в ході апеляційного розгляду свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочині за ч.2 ст.309 КК України визнав в повному обсязі, шкодує про скоєне, вибачився за свої неправомірні дії, щиро каявся.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, працює слюсарем аварійно-відбудовних робіт ПАТ «Вінницягаз», де проявив себе грамотним, відповідальним працівником, користується авторитетом серед колег по роботі, приймає участь в громадському житті трудового колективу.

Всебічна оцінка даних про особу винного є однією з важливих передумов можливості застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Перш за все необхідно враховувати соціально значиму поведінку винного до і після вчинення злочину, а також окремі якості чи інші особливості його особистості.

Злочин ОСОБА_8 скоєно в липні 2015 року, із часу скоєння злочину минув тривалий час, і до цього випадку, як і після він не мав проблем із правоохоронними органами, не притягувався ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності.

За час розгляду справи в суді обвинувачений свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, що свідчить про істотне зниження ступені небезпечності обвинуваченого для суспільства, і утворює підставу для висновку суду про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Посткримінальна поведінка ОСОБА_8 засвідчує про його каяття, характеризує суб`єктивне ставлення до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він визнав свою провину, критично оцінив свої дії, шкодує з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію подальшою правомірною поведінкою.

Будучи внутрішнім, морально-психічним процесом у свідомості особи, яка вчинила злочин, щире покаяння підлягає встановленню у кожному конкретному випадку з урахуванням посткримінальної поведінки, яка з огляду на дії ОСОБА_8 свідчить про його щире каяття, тому від зміни показів під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції дані обставини не втрачають свого змісту і вказують на наявність пом`якшуючої покарання обставини - щирого каяття.

Зважаючи на обставини даної справи в сукупності, звернення вироку до реального виконання покарання у виді позбавлення волі, є надто суворим і його застосування потягне за собою порушення засад виваженості та справедливості, які включають наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, оскільки це поставить в складне становище сім`ю обвинуваченого, він втратить роботу, що на переконання суду не відповідатиме меті покарання, гуманності та справедливості (ст.65 КК України).

ОСОБА_8 , даючи пояснення в апеляційному суді та в останньому слові, щиро каявся та просив вибачення із приводу скоєного та зробив належні висновки за час перебування під вартою, а тому аналізуючи в сукупності тяжкість вчиненого злочину (середньої тяжкості), виключно позитивні характеризуючі дані про особу обвинуваченого, у якого є міцні соціальні зв`язки, відсутність обтяжуючих покарання обставин, у суду є підстави для застосування щодо обвинуваченого інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням /ст. 75 КК України/, і таке рішення узгоджується з роз`ясненнями Пленуму ВСУ, які містяться в постанові №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно яких із урахуванням ступеня тяжкості, обставин вчинення злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які щиро розкаялись у вчиненому.

Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета : не лише кара за скоєне, а і виправлення засуджених і запобігання вчиненню нових злочинів.

Судова колегія визнала, що перебування обвинуваченого на волі не спричинить небезпеки для оточуючих, поведінка після скоєного свідчить про його виправлення і тому немає необхідності ізолювати ОСОБА_8 від суспільства, що дає підстави для застосування положень ст.75 КК України.

З урахуванням характеру і тяжкості вчиненого злочину, його наслідків, виду і строку призначеного покарання, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 необхідним та достатнім для доведення свого виправлення без реального відбування покарання є встановлення іспитового строку з максимальним терміном на 3 роки, з покладанням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 30 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 - змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст.309 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Згідно п.п.1,2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 скасувати, звільнивши його з-під варти з залу суду.

В решті вирок залишити без змін.

На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим - з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3