Справа № 748/233/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/457/2017 Доповідач ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.121 КК України
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2017 рокум. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001433 від 04 грудня 2016 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_8 та прокурора на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2017 року,

про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернігова, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше у відповідності до статті 89 КК України не судимого,

який зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_9

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_6 просив вирок суду скасувати, ухвалити новий, яким призначити йому покарання із застосуванням статті 75 КК України.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого та потерпілий ОСОБА_8 в поданих апеляційних скаргах, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій, доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, порушили питання про зміну вироку суду першої інстанції в частині покарання, та просили пом`якшити призначене ОСОБА_6 покарання, застосувавши статтю 75 КК України.

Прокурор в поданій апеляційній скарзі, також не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеності вини ОСОБА_6 та кваліфікацію його дій, просив про скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого в наслідок м`якості. Порушив питання ухвалення нового вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за частиною 1 статті 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Вироком Чернігівського районного суд Чернігівської області ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України та призначено покарання, із застосуванням статті 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з часу його затримання, 04 грудня 2016 року.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено без змін у вигляді тримання під вартою.

На підставі частини 5 статті 72 КК України, зараховано обвинуваченому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі.

Обвинувачений в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що суд першої інстанції, при призначенні покарання не в повній мірі врахував наявні пом`якшуючі обставини, зокрема повне визнання ним своєї вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди, та те, що на його утриманні знаходиться хвора мати і потерпілий просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Захисник, обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, вказав, що допущені судом порушення під час постановлення вироку як в сукупності так і окремо кожне вказують на неповноту дослідження та врахування всіх обставин справи, істотні порушення вимог кримінального та кримінального процесуального закону України, що призвело до прийняття необґрунтованого та невмотивованого рішення в частині призначеного покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на три роки.

Потерпілий в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що суд при призначенні покарання не врахував позитивну характеристику обвинуваченого по місцю проживання та те, що на утриманні у нього перебуває мати похилого віку, його думки щодо можливості призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки вони з обвинуваченим є друзями і матеріальна шкода йому була відшкодована.

Прокурор обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказав, що місцевий суд недостатньо оцінив ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки, що настали від злочинних дій обвинуваченого, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та поведінку обвинуваченого після вчинення злочину. Зазначені судом пом`якшуючі обставини, жодним чином не знижують ступінь тяжкості злочину.

Судом першої інстанції було встановлено, що 03 грудня 2016 року близько 20 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , у ході конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_8 не менше п`яти ударів ножем в область тулуба та нижньої кінцівки, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та захисника, які підтримали свої апеляційні скарги, думку прокурора, який підтримав подану прокурором апеляційну скаргу та заперечував про задоволення апеляційних скарг обвинуваченого, захисника, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого, захисника та потерпілого задоволенню не підлягають, а апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково.

Статтею 370 КПК України, визначено, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за встановлених під час судового розгляду фактичних обставин, місцевий суд обґрунтував дослідженими під час судового слідства доказами, які оцінив з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_6 , які виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , місцевим судом кваліфіковані за частиною 1 статті 121 КК України, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.

Відповідно до статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі з ізоляцією обвинуваченого та поміщення його до кримінально виконавчої установи закритого типу.

Разом з тим, доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора, про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого через м`якість, є обґрунтованими.

Відповідно до вимог статті 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно статті 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

Проте місцевим судом даних вимог закону не дотримано. Суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому, належним чином не оцінив і не врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 злочину, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, знаряддя, спосіб та кількість нанесених тілесних ушкоджень, наслідки, що настали для потерпілого та поведінку обвинуваченого.

За таких обставин вирок суду першої інстанції в частині призначеного обвинуваченому покарання, із застосуванням статті 69 КК України, підлягає скасуванню, в зв`язку з невідповідністю останнього ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття, визнання вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , суд визнає вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_6 у відповідності до вимог статті 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, його наслідки, характер дій ОСОБА_6 , особу обвинуваченого, його вік, сімейний стан, негативну характеристику за місцем проживанням, думку потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання, обставини, які пом`якшують покарання, обставину, яка обтяжує покарання, і вважає, що ОСОБА_6 необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі з ізоляцією останнього та поміщення до кримінально-виконавчої установи закритого типу, в мінімальній межі санкції, яка встановлена частиною статті інкримінованого злочину, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

За змістом статті 75 КК України, звільнення особи від відбування призначеного покарання з випробуванням, крім випадків засудження за корупційні злочини, можливе лише у тому випадку, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі не більше п`яти років, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування призначеного покарання.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

З огляду на наведене, підстави для призначення покарання ОСОБА_6 із застосуванням положень статті 75 КК України, відсутні.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК України, в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення зокрема для участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року, визначено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

З огляду на наведе, слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 04 грудня 2016 року (часу затримання) по 11 квітня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 413, 414, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_8 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2017 року, залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2017 року, задовольнити частково.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від

06 лютого 2017 року, щодо ОСОБА_6 , скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_6 покарання за частиною 1 статті 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

В решті вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 04 грудня 2016 року по 11 квітня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4