Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
25 квітня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 16 лютого 2017 року у кримінальному провадженні №0001888 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенівка Любарського району Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, з участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 16 лютого 2017 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок лікування 475,77 грн. та за завдану моральну шкоду у сумі 1000 гривень. ____________________________________________________________________ Справа № 11кп/787/174/2017 Головуючий у І-й інстанції : ОСОБА_9 Категорія : ч.2 ст.125 КК Укра Доповідач : ОСОБА_1 . Як встановлено вироком суду, 26 березня 2016 року біля 19 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на 4 поверсі 1 під`їзду, що за адресою м. Рівне, вул. О.Дундича, 5А, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту з ОСОБА_8 , що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в обличчя, в результаті чого заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді садна на переніссі зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого ногою наніс ОСОБА_8 один удар в область гомілки, в результаті чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на лівій гомілці з крововиливом у навколишні тканини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 вважає вирок суду незаконним, невмотивованим, який ухвалений всупереч кримінальному процесуальному закону та таким, що підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю на підставі ст.417 КПК України. Покликається на те, що в обґрунтування його вини покладено докази, які свідчать про подію злочину, однак не підтверджують безпосереднє вчинення злочину саме ним. Крім того, судом залишились проігноровані його показання , надані під час судового розгляду кримінального провадження, що свідчить, на його думку, про надання судом переваг показанням потерпілого. Стверджує, що матеріали кримінального провадження не містять доказів його вини , а суд керувався припущеннями всупереч кримінальному процесуальному закону, тому суд мав ухвалити виправдувальний вирок щодо нього. Просить вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 16 лютого 2017 року скасувати, а кримінальне провадження закрити, у задоволенні цивільного позову відмовити.
Від інших учасників судового провадження апеляційні скарги не надходили.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який просить вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, яким судом дана правильна юридична оцінка.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, досліджених у суді першої інстанції доказів, обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що 26.03.2016 року він будучи в стані алкогольного сп`яніння біля 19 години під`їхав на таксі додому за адресою АДРЕСА_1 . Піднявшись по східцях, він між 4 і 5 поверхами побачив, що в темному місці лежить потерпілий. На обличчі побачив кров, більше тілесних ушкоджень на ньому не було. Він хотів надати допомогу, однак потерпілий почав кричати, що викличе працівників поліції. Раніше потерпілого він не знав, конфліктів у них не було.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що ним не наносились удари по тілу потерпілого ОСОБА_8 спростовуються дослідженими в суді першої інстанції показаннями потерпілого, який в суді першої інстанції був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та ствердив, що 26 березня 2016 року він по особистим справам прибув в АДРЕСА_2 . Піднявшись східцями на п`ятий поверх, зустрів обвинуваченого, який був в стані алкогольного сп`яніння, і окликом зупинивши його наніс удар кулаком в обличчя, а потім ногою в гомілку. Отримавши дані тілесні ушкодження, він почав кричати, і по телефону викликав працівників поліції. Обвинуваченого раніше не знав, і конфліктів між ними не було. Прибувши на місце, працівники поліції спочатку їх відвезли у судово-медичну експертизу, а потім в Рівненський відділ поліції.
Показання потерпілого ОСОБА_8 об`єктивно узгоджуються та підтверджуються з показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , даними ними в суді першої інстанції, які підтвердили, що 26 березня 2016 року вони несли службу в ПА "Лайнер-25". Близько 20 год. отримали виклик на вулицю АДРЕСА_2 . Прибувши за вказаною адресою і піднявшись на третій поверх будинку, вони зустріли обвинуваченого і потерпілого, у якого на обличчі були наявні сліди крові. Останній повідомив, що ОСОБА_5 побив його. Після цього вказаних осіб відвезли на медичне освідчення, а потім в Рівненський відділ поліції.
Показання потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 підтверджуються : протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 27.03.2016 року (а.к.п.9); висновком експерта № 279 від 28.03.2016 року, відповідно до якого на тілі ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна на переніссі зліва, яке виникло не менше як від однієї травматичної дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею і відносяться до легких тілесних ушкоджень, та забійної рани на лівій гомілці з крововиливом в навколишні тканини, яке виникло не менше як від однієї травматичної дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею і відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я , і в своїй сукупності виникнення у потерпілого внаслідок самопадіння з висоти власного зросту малоймовірно (а.к.п.11-12); протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05 серпня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження (а.к.п.65-67); протоколом проведення слідчого експерименту шляхом відтворення дій, обстановки та обставин події з участю потерпілого ОСОБА_8 (а.к.п.68-74).
Висновок експерта є мотивованим, науково обґрунтованим, узгоджується з іншими доказами у кримінальному провадженні і сумнівів у колегії суддів не викликає.
Показання потерпілого ОСОБА_8 щодо часу та механізму заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 підтверджені даними, отриманими під час слідчого експерименту від 05 серпня 2016 року.
Не заслуговують на увагу твердження обвинуваченого про не взяття судом першої інстанції до уваги доказів, зокрема його показань, оскільки, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вмотивував своє рішення щодо цього з урахуванням інших досліджених доказів .
За таких обставин, встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження свідчать про те, що під час судового розгляду належними та допустимими доказами доведено вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, заперечення обвинуваченим вчинення злочину колегія суддів розцінює як його позицію щодо реалізації ним права на захист, намагання уникнути передбаченої законом відповідальності.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах санкції частини статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні покарання правомірно врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, обставину, яка обтяжує покарання-вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває та дійшов обґрунтованого висновку про призначення покарання у виді штрафу в максимальних межах санкції ч.2 ст.125 КК України, що є справедливим покаранням та відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, сприятиме його виправленню в подальшому, попередженню вчинення ним нових злочинів, рішення суду вмотивоване.
Також є вмотивованим рішення суду першої інстанції щодо часткового задоволення цивільного позову потерпілого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Вказане рішення ухвалене з дотриманням вимог ст.128 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України, роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року. Визначений розмір моральної шкоди відповідає вимогам розумності , виваженості та справедливості.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого, судом першої інстанції правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, підстав для закриття кримінального провадження не встановлено, вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 16 лютого 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, залишити без зміни , а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 , без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
С У Д Д І :

________________ ________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3