Справа № 545/355/17
Провадження № 1-в/545/130/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.02.2017 р.Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації Божковської виправної

колонії УДПтСУ в Полтавській області (№ 16) ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області клопотання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя, Полтавської області, Хорольського району, с. Тарасівка, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, раніше судимого:

-24.07.2008 року Хорольським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3; КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

про умовно-дострокове звільнення, -

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, обґрунтовуючи вимоги тим, що він відбув 2/3 частини призначеного покарання в порядку статті 107 КПК України і став на шлях виправлення.

На адресу суду від засудженого надійшла заява про розгляд подання без його участі.

В судовому засіданні представник адміністрації БВК № 16 не заперечив щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання заперечував на підставі того, що засуджений не досяг необхідного рівня виправлення, так як за час відбування покарання має 7 стягнень з яких 3 ДІЗО та лише 6 заохочень у виді подяки оголошених правами начальника відділення а також те, що в червні 2016 року засуджений ОСОБА_5 комісією БВК № 16 розглядався на пільгу щодо переведення в колонію мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання однак йому було відмовлено, оскільки він не став на шлях виправлення, а тому відсутні підстави для задоволення подання про його умовно-дострокове звільнення.

Враховуючи заяву засудженого, думку представник адміністрації та прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 107 КПК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого злочину, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений:

- 12.05.2009 року Хорольським райсудом Полтавської області за ст. 186 ч. 3, 71 ч. 1 КК України до 4 років 06 міс. позбавлення волі;

- 26.11.2009 року Хорольським райсудом Полтавської області за ст. 115 ч. 1, 186 ч. 3, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 12 років позбавлення волі.

Ухвалою Полтавського райсуду Полтавської області від 10.02.2016 року, засудженому ОСОБА_5 , зараховано строк попереднього ув`язнення в строк покарання в порядку ст. 72 ч. 5 КК України з 19.04.2009 року по 12.02.2010 року.

Початок строку покарання: 19.04.2009 року. Кінець строку покарання: 26.06.2020 року.

Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_5 , під час утримання в Полтавському слідчому ізоляторі характеризувався негативно. За порушення вимог режиму утримання було накладено 1 стягнення правами начальника СІЗО., яке погашено у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 26.02.2010 року по 29.04.2010 року відбував покарання в Кременчуцькій виховній колонії, де характеризувався негативно, за порушення вимог встановленого порядку відбування покарання мав 1 стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку.

Також встановлено, що 29.04.2010р., засуджений ОСОБА_5 прибув відбувати покарання до Божківської виправної колонії № 16. Під час перебування у відділенні карантину вказаної установи, діагностики і розподілу поводився позитивно, приймав участь у роботі по благоустрою приміщень та прилеглої до дільниці території. Стягнень та заохочень не мав.

Розподільчою комісією установи від 29.04.2010 року напревлений у відділення соціально-психологічної служби №1. По прибуттю до відділення засуджений ОСОБА_5 працевлаштований на житловій зоні установи, де працює до даного часу на безоплатній основі.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 має 7 стягнень з яких 3 ДІЗО та лише 6 заохочень у виді подяки оголошених правами начальника відділення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» , звернено увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення ;

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

В червні 2016 року на комісії БВК № 16 засуджений ОСОБА_5 розглядався на пільгу щодо переведення в колонію мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання і відповідно характеристики від 30.06.2016 року, останній не став на шлях виправлення, тому не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, в зв`язку з чим було відмовлено в даній пільги.

Також засудженому, з даних підстав, було відмовлено і в умовно-достроковому звільненні.

Враховуючи встановлені вище обставини по справі, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання в установі БВК № 16 не довів свого виправлення.

За даних обставин, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 своє посередньою поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення і у суду відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбуття не відбутої частини покарання, а тому у задоволенні клопотання засудженого, - слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 107 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити за безпідставністю;

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Полтавського районного суду ОСОБА_1