Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/25/17-к
У Х В А Л А
"03" лютого 2017 р. м. Олевськ
Клопотання мотивує тим, що 29.01.2017 року до Олевського ВП надійшов письмовий рапорт від заступника командиру взводу РПОП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 стосовно того, що під час профілактичного відпрацювання неподалік с. Замисловичі, Олевського району, Житомирської області, в ділянці польового масиву було виявлено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які за допомогою водяної мотопомпи намагалися видобути каміння бурштину - сирцю.
В судовому засіданні слідчий пояснив, що володільців майна, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , він повідомляв про місце, дату і час розгляду клопотання про арешт майна через телефонограму, однак вони в судове засідання не зявились тому слідчий суддя дотримуючись ч.1 ст. 172 КПК України, в якій передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, вважає розглядати дане клопотання без їхньої участі.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого , який підтримав клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити.
Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту, слідчий вказує на те, що зазначені у клопотанні речі є речові докази у кримінальному провадженні, оскільки були знаряддям вчинення та які можуть у подальшому слугувати доказами, тому не накладення арешту на дані матеріальні об`єкти з метою збереження доказів може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення власником, що може перешкодити проведенню слідчих дій у кримінальному провадженні.
Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,
Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1