Провадження №1- кс/712/4194/17
Справа № 712/9207/17

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про розкриття банківської таємниці
01 серпня 2017 року Слідчий суддя Соснівського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора групи прокурорів генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , розглянув, винесене в кримінальному провадженні № 0000029 від 06 лютого 2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.209, ч.4 ст.28 ч.3 ст.258-5,ч.4 ст.28 ч.3 ст.212 КК України, прокурором групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів які містять охоронювану законом таємницю,

В С Т А Н О В И В:
Прокурор групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів які містять охоронювану законом таємницю.

В клопотанні зазначає, що слідчим відділом управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000029 від 06 лютого 2014 року за фактом створення у лютому 2010 році злочинної організації ї з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, вчинення таких злочинів у період з 2010 року до теперішнього часу на території України та інших держав, а також легалізації (відмивання) коштів, здобутих злочинним шляхом, у тому числі з використанням підконтрольних підприємств нерезидентів, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 258-5, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 212 та іншими статтями КК України.

Встановлено, що в лютому 2010 року в Україні створено злочинну організацію з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, у тому числі проти державної власності.

Керівниками злочинної організації задля виконання вказаної злочинної мети організовано своє та найбільш активних її учасників призначення на найбільш важливі посади у вищих органах державної влади, державних підприємствах або забезпечено обрання їх народними депутатами України. Зокрема до участі у вказаній злочинній організації залучено ОСОБА_4 , який був народним депутатом України Верховної ради VI (2007-2012 роки) та VII скликань (2012-2014 роки).

Таким чином організовано систему управління державою, де керівники злочинної організації та найбільш активні її учасники мали вплив на прийняття всіх основоположних рішень стосовно діяльності вищих органів державної влади та правоохоронної системи.

Керівникам окремих підрозділів злочинної організації доручено самостійно будувати структури планувати вчинення окремих тяжких та особливо тяжких злочинів відповідно до напрямів діяльності підконтрольного їм державного органу, підшуковувати та залучати до участі у злочинній організації інших учасників, створювати та розвивати її окремі структурні підрозділи, розпоряджатися незаконно отриманим прибутком як в його власних інтересах, так і в інтересах учасників злочинної організації.

Всі учасники злочинної організації планували та координували свої дії з єдиною метою отримання незаконного збагачення за рахунок ресурсів держави Україна та розподілення відповідних прибутків між собою.

Кожен керівник злочинної організації був обізнаний із загальним планом діяльності організації щодо сфер та напрямів вчинення злочинів, знав, які конкретно функції згідно з єдиним планом покладаються безпосередньо на нього та підконтрольний йому структурний підрозділ злочинної організації, а також те, що інші очевидні і обов`язкові для вчинення злочинів пункти плану виконуються іншими учасниками цієї злочинної організації.

На виконання намірів щодо вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів учасниками злочинної організації спільно з іншими особами створено та придбано для здійснення фіктивного підприємництва та забезпечення діяльності злочинної організації понад 400 підприємств, як резидентів, так і не резидентів України.

Зазначені вище товариства були підконтрольні керівникам та іншим учасникам злочинної організації, пов`язані між собою засновницьким та іншими зв`язками.

Поряд із цим, для забезпечення діяльності злочинної організації, зокрема здійснення підконтрольними підприємствами незаконних фінансових операцій, залучено низку банківських установ, зокрема ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , МФО НОМЕР_2 ), ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 МФО НОМЕР_4 ), ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 МФО НОМЕР_6 ), « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (адреса: АДРЕСА_1 ) та інші.

Учасниками злочинної організації, до якої увійшов зокрема ОСОБА_4 , у тому числі за безпосередньої участі та сприяння останнього сплановано та організовано вчинення низки особливо тяжких та пов`язаних із ними злочинів у паливно-енергетичному комплексі, банківській сфері, сфері оподаткування, сфері послуг, сфері розмитнення товарів, інших напрямках використання державних та публічних коштів.

Розслідування щодо керівників та інших учасників злочинної організації за фактами заволодіння державними та публічними коштами в особливо великих розмірах, незаконного збагачення тощо, здійснюється в інших кримінальних провадженнях.

Зокрема щодо ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування в окремому провадженні за його підозрою у вчиненні в період з 2011 по 2014 рік, як службовою особою, народним депутатом України, незаконного збагачення, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди в особливо великих розмірах та організації розкрадання державних коштів в особливо великих розмірах за ч. 3 ст. 368-2 та ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи народним депутатом України, впродовж 2011-2014 років в порушення вимог п.4 ч.1 ст.3 Закону України «Про статус народного депутата України» при невстановлених слідством обставинах, діючи умисно, отримав незаконну неправомірну вигоду майнового характеру в особливо великих розмірах, а саме в сумі 617 587 988,07 грн.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 продовжуючи свою злочинну діяльність, в період з 2012 по 2013 роки вчинив організацію розкрадання державних коштів в особливо великих розмірах. Так, ОСОБА_4 в 2012 році за попередньою змовою із службовими особами ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 », провели конкурсний відбір за участю одного учасника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », якого і було визначено переможцем, що є порушенням Порядку проведення конкурсу із закупівлі товарів, робіт і послуг у рамках реалізації проектів цільових екологічних (зелених) інвестицій та заходів, пов`язаних з реалізацією таких проектів і виконання зобов`язань сторін Кіотського протоколу до Рамкової конвенції ООН про зміну клімату за кошти, отримані від продажу частин встановленої кількості викидів парникових газів.

26.02.2013 за результатами проведення вищевказаного тендеру, службові особи ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » уклали договір із ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на виконання робіт по 38 об`єктах соціальної сфери, розташованих у Луганській області на загальну суму 204 624 223, 06 грн. Відповідно до акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за ІII-IV квартал 2013 року та завершений звітний період 2014 року, обсяг отриманих коштів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » становить 176 969 671, 37 грн.

Отримавши вищевказані грошові кошти на рахунки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ОСОБА_4 організував подальше заволодіння ними шляхом перерахування на підприємства, які мають ознаки фіктивності, підконтрольні злочинній організації, а також подальше виведення закордон на рахунки підприємств нерезидентів, пов`язаних із ОСОБА_4 , а саме: «Іmех ІНФОРМАЦІЯ_7 » (реєстраційний номер НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_2 , Британські Віргінські острови), « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (реєстраційний номер НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_3 ), « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (реєстраційний номер НОМЕР_9 , Сінгапур), « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (реєстраційний номер НОМЕР_10 , адреса: АДРЕСА_3 ), та « ІНФОРМАЦІЯ_10 » (реєстраційний номер НОМЕР_11 , Кіпр).

Крім того, відповідно до інформації компетентних органів Латвійської Республіки ними здійснюється розслідування щодо легалізації привласнених у держави Україна грошових коштів із використанням для легалізації рахунків компаній нерезидентів, відкритих у Латвійських кредитних установах.

Згідно відомостей правоохоронних органів Латвійської Республіки перевіряються підозрілі фінансові правочини із використанням коштів на рахунках компаній нерезидентів, які вказані вище.

У зв`язку із розслідуванням легалізації коштів, здобутих злочинним шляхом в Україні частина рахунків вищевказаних компаній « ІНФОРМАЦІЯ_8 », « ІНФОРМАЦІЯ_9 » та « ІНФОРМАЦІЯ_7 », афілійованим власником яких може бути ОСОБА_4 , була заблокована. У свою чергу вказані компанії здійснювали перерахування коштів на рахунок компанії « ІНФОРМАЦІЯ_7 » також пов`язаної з ОСОБА_4 .

Частина вищевказаних компаній має спільного бенефіціарного власника та спільну адресу (« ІНФОРМАЦІЯ_8 » та « ІНФОРМАЦІЯ_9 »), спільного підписанта по рахунках (« ІНФОРМАЦІЯ_8 » та « ІНФОРМАЦІЯ_10 »).

Крім того згідно інформації компетентних органів Князівства Монако наявні у них відомості дозволяють підозрювати ОСОБА_5 та його оточення у відмиванні грошових коштів, здобутих внаслідок розкрадання державних фондів, за що він переслідується українськими та швейцарськими властями.

Серед переліку задіяних до можливої легалізації коштів, здобутих злочинним шляхом зокрема вказується зазначене вище « ІНФОРМАЦІЯ_8 », « ІНФОРМАЦІЯ_11 » (реєстраційний номер НОМЕР_12 , рахунок № НОМЕР_13 ), які у свою чергу забезпечують надходження коштів на рахунки підприємств задіяних до придбання активів, зокрема нерухомості у Князівстві Монако, а саме: компанії « ІНФОРМАЦІЯ_12 », рахунок № НОМЕР_14 , відкритий в « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (адреса: АДРЕСА_1 ), компанії « ІНФОРМАЦІЯ_13 » (реєстраційний номер НОМЕР_15 , рахунок № НОМЕР_16 у тому ж банку), а також « ІНФОРМАЦІЯ_14 »(реєстраційний номер НОМЕР_17 , рахунок № НОМЕР_18 ).

За таких обставин є достатні підстави вважати, що злочинна організація, через підконтрольні підприємства та через пов`язаних осіб, зокрема ОСОБА_4 та наближених до нього осіб, володіє та управляє вказаними вище підприємствами, їх рахунками, розпоряджаючись злочинним шляхом здобутими коштами задля придбання активів на території Швейцарії, Королівства Монако та інших держав.

Враховуючи викладене, у слідства виникла необхідність дослідити обставини, пов`язані з відкриттям, обслуговуванням та здійсненням банківських операцій по рахунку компанії « ІНФОРМАЦІЯ_10 » № НОМЕР_19 , відкритому в « ІНФОРМАЦІЯ_4 », встановити ознаки наявності можливої легалізації грошових коштів, у зв`язку з чим отримати документи щодо подальшого руху грошових коштів, отриманих компанією «« ІНФОРМАЦІЯ_10 »», а також документи про осіб, які реєстрували, володіють (володіли) та розпоряджаються (розпоряджались) вказаним рахунком, та інших документів, за період часу з дати відкриття рахунку по даний час.

Відомості, що містяться в речах та документах (інформації), які перебувають у володінні « ІНФОРМАЦІЯ_4 », може бути використано як доказ незаконного заволодіння грошовими коштами. Зазначені вище документи « ІНФОРМАЦІЯ_4 » підлягають вилученню в оригіналах, оскільки вони містять відомості, що можуть бути використано як доказ незаконного заволодіння грошовими коштами, зберегли на собі сліди злочину, містять відомості про осіб, які розпоряджалися вказаними коштами, а також є необхідними для проведення судової почеркознавчої експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах від 20 квітня 1959 року, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах, 1959 рік, та Додаткового протоколу 1978 року», договірні сторони зобов`язуються надавати одна одній, відповідно до положень цієї Конвенції, якнайширшу взаємну допомогу у кримінальному переслідуванні правопорушень, покарання яких, на момент прохання про надання допомоги, підпадає під юрисдикцію судових властей запитуючої сторони.

Статтею 3 Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах від 20 квітня 1959 року передбачено, що запитувана сторона виконує, у передбачений її законодавством спосіб, будь-які судові доручення, які стосуються кримінальної справи і які надсилаються їй компетентними органами запитуючої сторони з метою забезпечення показань свідків або передачі предметів, які є речовими доказами, матеріалів судової справи або документів.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відома банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третіми особами при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, є банківською таємницею.

Згідно пункту 2 частини першої ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.

Тому іншим способом, ніж отримати тимчасовий доступ до вищевказаних документів, що становлять банківську таємницю, отримати інформацію та документи, що мають доказове значення в даному кримінальному провадженні, неможливо.

Згідно вимог ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 5 частини другої цієї статті тимчасовий доступ до речей і документів є одним з таких заходів забезпечення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 562 КПК України, у разі якщо при зверненні за допомогою в іноземній державі необхідно виконати процесуальну дію, для проведення якої в Україні потрібен дозвіл прокурора або суду, така процесуальна дія може запитуватися лише після надання відповідного дозволу прокурором або судом у порядку, встановленому КПК України.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження є достатні підстави вважати, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а іншими способами їх довести неможливо, необхідно отримати тимчасовий доступ до вищевказаних документів та можливість їх вилучення, які перебувають у володінні « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в Латвії, задля належної підготовки запиту про надання міжнародної правової допомоги, тому виникла необхідність звернення до суду з відповідним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив суд його задоволити.

Слідчий суддя заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до п.6 ч. 2 ст. 160 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до п.4 та п. 8 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в документах, належить: конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних.

Відповідно до ст. 60 Закону України Про банк та банківську діяльність Інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема є: відомості про стан рахунків клієнтів, у тому числі стан кореспондентських рахунків банків у Національному банку України; операції які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійсненні ним угоди; фінансово-економічний стан клієнтів; системи охорони банків та клієнтів; інформація про організаційно правову структуру юридичної особи клієнта, її керівників, напрями діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Частиною 1 ст. 218 КПК України передбачено, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
Отже, зміст норм ст. 218 КПК України визначає загальне правило визначення місця проведення досудового розслідування, яке узгоджуються і зі ст. 32 КПК України, як місця вчинення кримінального правопорушення.
Нормами чинного КПК України прямо зазначено, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Органом досудового розслідування є не слідчий підрозділ, а відповідний орган внутрішніх справ, безпеки чи прокуратури, до складу якого входить цей слідчий підрозділ, оскільки територіальна підсудність повинна визначатись не за фактичним місцем розташування слідчого підрозділу, а за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ, що є підставою для направлення відповідних клопотань за підсудністю.
Відповідно до наданого до клопотання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000029 від 06.02.2014 року є ІНФОРМАЦІЯ_15 , розташована за адресою: АДРЕСА_4 , що за адміністративно-територіальним поділом відноситься до Печерського району м. Києва. Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ІНФОРМАЦІЯ_15 зареєстрована за вище вказаною адресою.
Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 червня 2016 року № 223-1650/0/6-16, зазначено, «що підставою для визначення територіальної юрисдикції суду першої інстанції при розгляді клопотань щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження є постанова керівника відповідного органу досудового розслідування про створення слідчої групи, в якій визначено місце проведення досудового розслідування».
В даному випадку з наданих до суду матеріалів вбачається, що мається Наказ № 23 ІНФОРМАЦІЯ_16 про визначення місця розташування органу досудового розслідування слідчого відділу управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва ІНФОРМАЦІЯ_17 , а саме приміщення за адресою АДРЕСА_5 , та постанова Генерального прокурора України від 06 липня 2017 року про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні та визначення старшого прокурора групи, без зазначення місця проведення досудового розслідування та з посиланням на інше кримінальне провадження.
Статтею 38 ч.1 КПК України органом досудового розслідування слідчі підрозділи, законодавець визначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проводиться саме слідчими підрозділами органів Національної поліції, органів безпеки, органами, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів державного бюро розслідувань, органів Державної кримінально-виконавчої служби України, а не іншими підрозділами (наприклад, відділом карного розшуку, відділом захисту економіки, тощо, що також входять до складу відповідного органу юридичної особи).
На необхідність розгляду справ «судом, встановленим законом» в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод неодноразово звертав увагу в своїх прецедентних рішеннях Європейський суд з прав людини (у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76, у справі «Коем та інші проти Бельгії» (Coeme and Others v. Belgium), заява №№ 32492/96, 32547/96, 32548/96, 33209/96 та 33210/96, у справі Кембелл і Фелл проти Сполученого Королівства від 28.06.1984 р., у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07. 2006 р., у справі «Верітас проти України» від 13.11.2008 р.), зазначаючи, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Безпосередньо в рішеннях у справі «Сокуренко і Стригун проти України» та у справі «Верітас проти України» Європейським судом з прав людини було визнано навіть перевищення повноважень ІНФОРМАЦІЯ_18 при прийнятті процесуального рішення в ході розгляду конкретної справи.
Відповідно до ст. 9 ч. 5 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
За таких обставин клопотання прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 є не підсудним ІНФОРМАЦІЯ_19 , оскільки є підсудним Печерському районному суду м. Києва (тобто, за місцем знаходження органу досудового розслідування, яким є Генеральна прокуратура України).
Відповідно до ст. 9 ч.6 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Одними з таких засад є законність (ст.7 ч.1 п.2 КПК України).
Таким чином, враховуючи практику ЄСПЛ та норми національного законодавства, виходячи з принципу розгляду клопотання саме належним судом (в т.ч. і до підсудності якого відноситься розгляд справи), вищевказане клопотання підлягає поверненню прокурору, який звернувся з даним клопотанням (за аналогією процесуального закону відповідно до ст. 9 ч.6 КПК України), в зв`язку з його непідсудністю Соснівському районному суду м. Черкаси.
Керуючись ст.ст.7, 9,32, 38,40, 131-132, 159-166, 369-372, 376 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Повернути клопотання прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні № 0000029 від 06 лютого 2014 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7