Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2014 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
особи, яка подала скаргу ОСОБА_8 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16 січня 2014 року, якою щодо
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.
Пединки Любарського району Житомирської
області, громадянина Росії, проживаючого: в
АДРЕСА_2 , на території України не судимого,
згідно з постановою ст. о/у ОУР ОП №6
УМВС Росії по м. Перм від 26.02.2013
року оголошеного в міжнародний розшук на
території всіх держав - членів Інтерпол,
відмовлено у задоволенні скарг, на постанову заступника Генерального прокурора України від 29.11.2013 року про задоволення запиту Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу для притягнення до кримінальної відповідальності та скарги захисника в інтересах особи до якої застосовано екстрадиційний арешт в порядку ст. 584 п.12 КПК України, на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,
Згідно змісту ухвали суду та матеріалів справи, 04.04.2013 року співробітниками Брусилівського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_8 затримано в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України.
Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 05.04.2013 року відносно ОСОБА_8 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13.09.2013 року застосовано екстрадиційний арешт строком на 2 місяці.
Ухвалою слідчого судді від 11.11.2013 року продовжено застосування до ОСОБА_8 екстрадиційного арешту строком на 2 місяці.
29.11.2013 року заступником Генерального прокурора України ОСОБА_9 винесено постанову про задоволення запиту Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 .
В обґрунтування постанови вказано, на те, що у провадженні правоохоронних органів Російської Федерації перебуває кримінальна справа за обвинуваченням громадянина даної держави ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 159, ч.1 ст. 119, п. в ч.2 ст. 126, п. б ч.2 ст. 131 КК Росії.
Вказану особу 26.02.2013 року оголошено у міжнародний розшук.
Під час проведення ектрадиційної перевірки, здійсненої прокуратурою Житомирської області, не встановлено передбачених ст. 589 КПК України та міжнародними договорами обставин для відмови видачі ОСОБА_8 . Злочини, передбачені ч.2 ст. 159, п в ч.2 ст. 126, п. б, ч.2 ст. 131 КК Російської Федерації відповідають злочинам, передбаченим ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 152 КК України, і є ектрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше одного року.
Слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги щодо скасування постанови заступника Генерального прокурора України від 29.11.2013 року, оскільки вказані заявником обставини про переслідування на території Російської федерації з мотивів громадянства, національності не підтверджено.
В апеляції ОСОБА_8 просить поновити пропущений строк на подання апеляції. Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 16.01.2014 року про відмову в задоволенні скарги на постанову заступника Генерального прокурора України від 29 листопада 2013 року про задоволення запиту Генеральної прокуратури РФ про видачу ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності та клопотання про зміну йому запобіжного заходу скасувати і постановити нову, якою відмовити в задоволенні запиту Генеральної прокуратури РФ у видачі ОСОБА_8 і змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший.
На думку апелянта, вищевказана ухвала Богунського районного суду м. Житомира є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки в основу ухвали покладені висновки, які не відповідають фактичним обставинами справи.
Апелянт зазначає, що має ряд хронічних захворювань, які в даний час мають загострення і потребують лікування в спеціалізованій установі. В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_8 неодноразово заявляв, що його вимоги про надання медичної допомоги в УВП №8 нехтують, не надають, і в медичні документи не вносять відповідні відомості, а тому порушується його право на користування медициною згідно Конституції України.
Також апелянт зазначає, що в 2007 році він був жорстоко побитий працівниками правоохоронних органів в Російській Федерації, а тому не вважає себе громадянином РФ, з цього приводу звертався до міграційної служби, а також його рідні проживають та території України і він хоче бути поруч з ними.
Заслухавши доповідача по справі, ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , які просили відновити пропущений строк на подання апеляції та підтримали подану апеляцію з наведених мотивів, міркування прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції ОСОБА_8 , посилаючись на те, що аналогічна апеляції адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 вже була предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, вважаючи ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, обговоривши доводи апеляції та вивчивши письмові матеріали справи, апеляційний суд вважає, що пропущений строк на подання апеляції підлягає поновленню, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Апеляційний суд вважає за можливе відновити ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали Богунського районного суду м. Житомира, який, на думку суду, був пропущений з поважних причин.
Розглядаючи подані підозрюваним ОСОБА_8 скарги, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.
Як вбачається з письмових матеріалів справи ( а.с. 48), Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області повідомляє, що ОСОБА_8 23.10.2013 року звертався по питанню набуття ним громадянства України, а з заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, до Управління ДМС України в Житомирській області не звертався.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 589 КПК України особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання ( релігії), національності, громадянства ( підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.
Згідно ст. 5 Закону України про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту особа, яка з наміром бути визнаною біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту , перетнула державний кордон України в порядку, встановленому законодавством України, повинна протягом п`яти робочих днів звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
А тому, з урахуванням вищенаведених вимог діючого Закону, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглядаючи скарги по суті, прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_8 положень ч.2 ст. 589 КПК України.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, зазначене питання необхідності екстрадиції ОСОБА_8 порушено компетентними сторонами, у зв`язку з розслідуванням кримінальних справ відносно затриманого ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, які переслідуються та визнаються злочинами як на території Російської Федерації так і України.
Що стосується доводів апелянта щодо зміни запобіжного заходу в зв`язку з загостренням хронічних хвороб, які потребують лікування в спеціалізованій установі, то вони є безпідставними та необґрунтованими, виходячи з наступного.
З досліджених матеріалів справи ( а.с. 41-42,43,49,51) вбачається, що, згідно змісту повідомлень медичної частини Житомирської установи виконання покарань № 8 ОСОБА_8 , визнаний практично здоровим, працездатним, за станом здоров`я етапуватись може та може приймати участь в судових засіданнях.
А тому, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність відмови у
задоволенні скарг, поданих ОСОБА_8 на постанову заступника Генерального прокурора України від 29.11.2013 року про задоволення запиту
Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу для притягнення до кримінальної відповідальності в порядку ст. 584 п.12 КПК України, на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для скасування ухвали слідчого судді та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, про що зазначає в апеляційній скарзі ОСОБА_8 апеляційний суд не вбачає.
Що стосується викладених у додатковій апеляції вимог ОСОБА_8 щодо необхідності здійснення перекладу тексту ухвали Богунського районного суду м. Житомира, то зазначені вимоги виходять за межі поданої Поліщуком апеляції та компетенції апеляційного суду Житомирської області.
А тому, з урахуванням вищенаведеного, апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 апеляційний суд залишає без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16 січня 2014 року без зміни.
Керуючись ст.ст. 379, 404, 405, 407, 422, 584, 591 КПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
Поновити підозрюваному ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 16 січня 2014 року.
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16 січня 2014 року без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: