печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України майора поліції ОСОБА_7 про обрання підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
20.03.2017 року у провадженні слідчого судді Печерського районного суду м. Києва

ОСОБА_1 , надійшло клопотання сторони кримінального провадження слідчого в ОВС ГСУ НП України майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про обрання підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000089, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених пунктами 3, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 та ч. 3 ст. 146 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 від 17.09.2014 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 190, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що службові особи ПАТ «Міський комерційний банк» (код за ), у т.ч. Президент банку ОСОБА_8 та Голова правління банку ОСОБА_9 , у 2013-2014 роках, діючи за попередньою змовою між собою, використовуючи ряд підконтрольних комерційних структур та фізичних осіб, діючи умисно, з метою виведення активів з банку, шляхом укладення низки договорів з підприємствами, що мають ознаками фіктивності, та перерахування коштів на рахунки підконтрольних їм юридичних осіб заволоділи коштами банку в особливо великих розмірах.

Так, в результаті неправомірної видачі банком кредитних коштів за кредитним договором підприємству ТОВ «Ріл-Мейд» заподіяно збитки ПАТ «Міський комерційний банк» в сумі 90,1 млн грн.

Як наслідок, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленими особами ПАТ «Міський комерційний банк» вчинено заволодіння коштами ПАТ «Міський комерційний банк» в сумі 90,1 млн грн., що більш як в шістсот разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром.

У подальшому ОСОБА_8 замаскував злочинний спосіб походження коштів, одержаних внаслідок організації вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України заволодіння коштами банку шляхом видачі кредиту фіктивному ТОВ «Ріл Мейд», та джерел походження незаконних доходів, надавши їм вигляд отриманого прибутку від здійснення продажу земельних ділянок на підприємство з ознаками фіктивності ТОВ «Мисливські стежки України» в сумі 76 643 433 грн., що є особливо великим розміром.

Згідно з висновком експерта №312/16 за результатами проведення судово-економічної експертизи від 21.12.2016 висновки довідки від 31.10.2016 (вихідний номер № 30-44515/16 від 17.11.2016) в частині нанесення ПАТ «Міський комерційний банк» збитків в сумі 90 100 000,00 грн за період 01.08.2013-03.12.2013 в результаті видачі грошових коштів за кредитним договором підприємству ТОВ «Ріл Мейд» за умови недійсності (фіктивності) операцій з ТОВ «Ріл Мейд».

30.12.2016 складено повідомлення про підозру відносно ОСОБА_8 .

30.12.2016 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Магадан, РФ, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому та відповідно до вимог ст. ст. 111, 112, 278 КПК України направлена його копія.

04.01.2017 ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук.

12.01.2017 отримано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

26.01.2017 Департаментом захисту економіки НП України на підставі доручення слідчого заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук».

17.03.2017 отримано відомості з РА Укрбюро Інтерполу про те, що 02.03.2017 до Генерального секретаріату Інтерполу внесено клопотання про публікацію червоного повідомлення щодо міжнародного розшуку з метою арешту та екстрадиції громадянина України ОСОБА_8 .

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки зібрані на даному етапі досудового розслідування докази свідчать про обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбаченого пунктами 3 ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України та наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зазначені в клопотанні.

Захисники проти задоволення клопотання заперечили та вказали на той факт, що ОСОБА_8 не було належним чином повідомлено про підозру, що було також встановлено ухвалою слідчого судді від 13.02.2017, оскільки клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 уже було предметом судового розгляду, за результатами якого у його задоволенні було відмовлено.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення сторони захисту, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, надані докази захисниками, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку,встановлених законом.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ж Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби бузпеки України, Держкомкордону, Державної митної служби України від 09.01.1997 року №3/1/2/5/2/2, підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу надісланий до НЦБ. НЦБ вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу або в Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни. Про здійснений запит НЦБ письмово інформує ініціатора, який після цього зобов`язаний негайно повідомляти нові відомі факти щодо розшукуваних для коригування розшукових заходів за кордоном.

Окрім того, обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначена вимога міститься у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статей Конвенції випадків до процедури, встановленої законом.

Варто зазначити, що частиною 1 статті 42 КПК України розкрито термін «підозрюваний», а саме це особа якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Судовим розглядом встановлено, що клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 уже було предметом судового розгляду, за результатами якого у його задоволенні ухвалою слідчого судді від 13.02.2017 відмовлено, оскільки повідомлення про підозру ОСОБА_8 було направлено за адресою: АДРЕСА_1 . Проте в матеріалах, що подані слідчим до клопотання міститься лист Посольства Латвійської Республіки в Україні згідно якого 13.09.2016 року ОСОБА_8 було видано посвідку на проживання зі строком дії до 23.09.2021 року, адреса місця проживання в Латвії: АДРЕСА_2 .

Так, при встановленні обставин щодо вручення підозри ОСОБА_8 встановлено наявність вищевказаного листа в матеріалах клопотання, проте не встановлено, що сторона обвинувачення вжила заходів для вручення підозри ОСОБА_8 за вказаною адресою, оскільки матеріалами клопотання підтверджено її направлення лише за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя не вбачає достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого в ОВС ГСУ НП України майора поліції ОСОБА_7 про обрання підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішенням судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1