Справа № 755/2007/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю: м. Запоріжжя, українцю, громадянину України, з повною загальною середньо-спеціальною освітою, не одруженому, непрацюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимому:,
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,, -

в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 за згодою прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про продовження строку тримання під вартою по відношенню до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до трьох місяців.

В судовому засіданні, прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити та мотивував його тим, що вина підозрюваного в інкримінованому йому правопорушенні повністю доведена зібраними по кримінальному проваджені доказами, у зв`язку з чим останній може переховуватись від органів досудового розслідування, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, зокрема шляхом впливу на свідків. Крім того, на даний час, неможливо прийняти обґрунтоване рішення по кримінальному провадженню, оскільки необхідно проведення ряд слідчих дій, а саме: отримати висновки призначених експертиз, провести процедуру відкриття матеріалів кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 290 КПК України, а також скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Слідчий клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав зазначених в мотивувальній частині клопотання.

Захисник заперечував проти задоволення даного клопотання.
Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, просив суд відмовити у задоволенні даного клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

За вказаним фактом, 29.01.2016 року відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер № 0001312.

30.01.2016 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

30.01.2016 року - ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186КК України.

30.02.2016 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

22.03.2016 року - прокурором продовжено строки досудового розслідування до 3-х місяців, а саме до 28.04.2016 року.

Зокрема, як убачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчиненні діяння, може переховуватись від органів досудового розслідування, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, зокрема шляхом впливу на свідків, дасть змогу здійснити належне виконання останнім процесуальних обов`язків.

З положень норм ст. 199 КПК України випливає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX). Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 219, заява № 42310/04).

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладено і у п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року та випливають з ч. 3 ст. 17 КПК України.

З рішення ЄСПЛ від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п. 32, Series А, № 182 убачається, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи та безпосередньо саме кримінальне провадження в оригіналі, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити правопорушення, прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, та отримані у порядку встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України.

Крім того, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

В судовому засіданні встановлено, що строк тримання під вартою підозрюваного закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити досудове розслідування, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести ще ряд слідчих дій, зокрема: отримати та проаналізувати висновки експертиз; повідомити підозрюваного про закінчення досудового розслідування; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Вказані обставини, які, на даний час, унеможливлюють закінчення досудового розслідування, до закінчення строку дії попередньої ухвали, суд визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим та підтверджуються наявними матеріалами.

Разом з тим, відповідно до ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 01.02.2016 року, ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при цьому слідчим суддею було враховано ризики передбачені ст. 177 КПК України та взято до уваги, усі без виключення доводи сторони захисту, що були зазначені ними, в даному судовому засіданні, в повному обсязі та надано їм відповідну оцінку.

В даному судовому засіданні, стороною захисту, у супереч положень ст. 132 КПК України, не надано до суду жодних належним та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність, а особа підозрюваного перестала бути суспільно небезпечною.

В свою чергу, мотиви наведені стороною обвинувачення дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, будучи підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжких злочинів, за який передбачене покарання тільки у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, зокрема шляхом впливу на свідків, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак, слідчий суддя вважає не обґрунтованою позицію органу досудового розслідування про наявність ризику визначеного ст. 177 КПК України у виді забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки даний факт не є підставою для запобіжного заходу, а являється його безпосередньою метою.

За таких обставин, слідчий суддя, враховує той факт, що вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає за доцільне, з урахуванням виключних обставин, клопотання слідчого задовольнити.

Крім того, задовольняючи клопотання слідчого про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує положення ч. 4 ст. 183 КПК України та не убачає підстав для визначення застави.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131-132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 199, 309, 372-376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Клопотання - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 3-х місяців, а саме до 28.04.2016 року та тримати під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: