АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №622/1356/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/838/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.246 КК України
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.07.2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
- головуючого судді ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, який приймав участь в розгляді справи в суді першої інстанції, та заступника прокурора Харківської області на вирок Золочівського районного суду Харківської області від 05.12.2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Золочів Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, раніше відповідно до ст.89 КК України не судимого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України та засуджено до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Речові докази: - автомобіль ЗІЛ ММЗ 554, р.н. НОМЕР_1 , 1981 року випуску, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , - залишено у його користуванні, скасовано його арешт; - дрова в об`ємі 4 куб.м., які передані на зберігання до Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області, - передано ДП «Жовтневий лісгосп», скасовано їх арешт; - бензопилу «Hausgarter», яка знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області, - передано ОСОБА_7 , скасовано її арешт.
Як встановлено вироком, 08.05.2016 року близько 15.00 год. ОСОБА_7 на території лісового кварталу №127 відділу №30 урочища «Меходове» Золочівського лісництва, розташованого поблизу с.В.Рогозянка Золочівського району Харківської області, що перебуває на балансі ДП «Жовтневий лісгосп», діючи умисно, з метою подальшого використання для власних потреб, не маючи спеціального на те дозволу, користуючись належною йому бензопилою «Hausgarter», здійснив незаконну порубку чотирьох сирозростаючих дерев виду «дуб» - 2 штуки, «клен» - 1 штука, «берест» - 1 штука та в подальшому розпилив їх на довільні частини різної довжини, заподіявши державі в особі ДП «Жовтневий лісгосп» істотну шкоду в розмірі 2 420 грн.
Не погоджуючись з вироком суду, прокурор, який приймав участь в розгляді справи в суді першої інстанції, та заступник прокурора Харківської області оскаржили вирок.
Прокурор, який приймав участь в розгляді справи в суді першої інстанції, в апеляційній скарзі просив скасувати вирок та ухвалити новий яким призначити ОСОБА_7 покарання за вчинення вказаного злочину у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., із застосуванням ст. 96-1 КПК України застосувати спеціальну конфіскацію на бензопилу «Hausgarter», яка належить ОСОБА_7 .
Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає що, вирок Золочівського районного суду Харківської області від 05.12.2016 року є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з невірним застосуванням кримінального процесуального законодавства.
Так, відповідно до вимог ст.96-1 КПК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна за умови вчинення умисного злочину, за яке передбачене основне покарання у виді позбавлення волі.
Наряду з іншим відповідно до п.1 ч.2 ст.96-1 КПК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.
Відповідно до санкції ст.246 КК України покарання за незаконну порубку лісу передбачено також у виді позбавлення волі на строк до 3 років.
Таким чином, під час винесення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_7 від 05.12.2016 р. суд повинен був застосувати ст. 96-1 КК України спеціальну конфіскацію на бензопилу «Hausgarter», яка є знаряддям злочину та належить ОСОБА_7 .
Заступник прокурора Харківської області в апеляційній скарзі просить вирок Золочівського районного суду Харківської області від 05.12.2016 року скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягає застосуванню, а також невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ст.246 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень. Відповідно до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати до ОСОБА_7 спеціальну конфіскацію у виді конфіскації бензопили «Hausgarter» у власність держави.
Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що вважає вирок Золочівського районного суду Харківської області від 05.12.2016 р. стосовно ОСОБА_7 є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягає застосуванню, а також невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Згідно положень статті 96-1 КК України в редакції Закону № 1019-VІІІ від 18.02.2016 р.«спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі».
Водночас, одним з видів покарань, передбачених санкцією ст.246 КК України є позбавлення волі на строк до 3 років.
Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав та не міг знати про їх незаконне використання.
Згідно матеріалів кримінального провадження, інкримінований злочин ОСОБА_7 вчинив за допомогою заздалегідь підшуканих засобів та знарядь, а саме бензопили «Hausgarter», яка за вироком суду повернута обвинуваченому.
Проте, зазначені вище норми КК України (ст. 96-1 КК України, а також вимоги ст. 96-2 КК України) суд взагалі не застосував, а навпаки повернув обвинуваченому засоби та знаряддя за допомогою яких останній скоїв незаконну порубку лісу (інструменти).
Таким чином, судом допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосовано закон, який підлягає застосуванню), що відповідно до ст.ст. 409, 413 КПК України є підставою для скасування постановленого вироку.
Крім того, відповідно до ст. 65 ч.1, 2 КК України покарання винній особі має бути призначено у межах, встановлених у санкції статті особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, при цьому призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.
Проте, суд при призначенні покарання не в повному обсязі врахував вищезазначені вимоги закону, не приділив достатньої уваги тому факту, що підсудним безповоротно знищено 4 дерева, чим спричинено шкоду державі на суму 2420 грн. Спричинені збитки обвинувачений не намагався відшкодувати навіть частково.
Враховуючи викладене, вважає, що призначене судом ОСОБА_7 покарання є недостатнім за розміром, не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є несправедливим і недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто, не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Заслухавши суддю доповідача, прокурора, яка підтримала апеляцію заступника прокурора Харківської області в повному обсязі та частково апеляцію прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого, який поклався на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Харківської області підлягає повному задоволенню, а апеляція прокурора у кримінальному провадженні частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуто в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження, а сам обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою провину у вчиненому злочині, передбаченому ст. 246 КК України.
Зазначеним діям ОСОБА_7 суд дав правову оцінку та кваліфікував його дії за ст. 246 КК України
Даючи оцінку доводам апеляції заступника прокурора про м`якість призначеного покарання, апеляційний суд вважає їх обгрунтованими.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як видно з кримінального провадження, обгрунтованість засудження по вказаній статті ніким не оспорюється, тому апеляційний суд переглядає вирок тільки в частині правильності призначення покарання та застосування конфіскації знаряддя злочину бензопили.
Вказаним вироком ОСОБА_9 визнаний винним за ст. 246 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, в мінімальних межах санкції даної статті.
Відповідно до ст. 65 КК України, покарання призначається в межах санкції статті обвинувачення з урахуванням суспільної небезпечності злочину, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, даних про особу обвинуваченого.
Проте, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому, не в повному обсязі врахував вищезазначені вимоги закону, не дав належної оцінки тому, що знищено 4 дерева на суму 2420 гривень, збитки повністю не відшкодовані та покарання призначено в мінімальних межах санкції статті.
Таким чином, призначене покарання ОСОБА_7 є недостатнім за розміром, не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципах законності, справедливості, індивідуалізації покарання та є недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, внаслідок м`якості.
Тому вказаний вирок в частині призначення покарання скасовується та апеляційний суд постановляє свій вирок.
При цьому, враховує суму, на яку заподіяно збиток державі, дані про особу обвинуваченого, який має трьох неповнолітніх дітей, характеризується задовільно, не судимий в силу ст. 89 КК України, розкаявся у скоєному.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд призначає покарання у межах санкції ст. 246 КК України у виді штрафу в максимальних межах, задовольняє апеляцію заступника прокурора в повному обсязі в цій частині.
Згідно вироку, районний суд знаряддя злочину бензопилу передав обвинуваченому, але рішення в цій частині не мотивував. Крім того, не прийняв до уваги вимоги ст. 96-2 ч. 1 п. 4 КК України
Так, відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються.
З урахуванням вимог вказаного закону, знаряддя злочину бензопила слід конфіскувати в дохід держави.
На підставі викладеного, апеляція прокурора у кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, п.3 ч.1 ст.ст.407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити в повному обсязі, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.
Вирок Золочівського районного суду Харківської області від 05.12.2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання та вирішення долі речових доказів бензопили скасувати.
Постановити вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ст. 246 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.
Відповідно до ст. 96-2 КК України, бензопилу «Hausgarter» конфіскувати в дохід держави.
В решті цей же вирок залишити без змін.
Вирок набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий -

Судді: