АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1415/17 Справа № 191/5500/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000773 від 01.05.2014 року, за апеляційною скаргою прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2017 року про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2017 року ОСОБА_8 звільнений від кримінальної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 125 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності; кримінальне провадження за № 0000773 від 01.05.2014 рокущодо нього закрито. Цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 залишені без розгляду.
Свої висновки суд першої інстанції мотивував тим, що з моменту скоєння останнього за часом кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , а саме епізод спричинення легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я потерпілому ОСОБА_10 30 травня 2014 року пройшло більше трьох років. ОСОБА_8 звернувся до суду з письмовим клопотанням про застосування до нього норм процесуального та матеріального права, що регламентують закриття провадження справи, і після роз`яснення йому наслідків такого закриття при відсутності реабілітуючих обставин, наполягав на задоволенні його клопотання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурором подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2017 року та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що суд першої інстанції при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності не виконав вимоги ст.368 КПК України та не перевірив чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення та інші вимоги, передбачені цією статтею.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіряючи ухвалу суду першої інстанції на дотримання зазначених вимог, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлених підстав, передбачених пунктами 4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 цього кодексу.

Так, відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Однією з підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є закінчення строків давності. Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Зокрема, суд встановлює наявність певного обвинувачення, закінчення відповідних строків, передбачених ст.49 КК України, і за таких умов зобов`язаний задовольнити клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності.

При апеляційному розгляді колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні, задовольняючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України належним чином дотримався вимог, передбачених ст.ст.286, 288 КПК України та за наслідками розгляду клопотання прийняв законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Як вбачається з журналу судового засідання та носія, на якому зафіксовано підготовче судове засідання технічними засобами, під час розгляду клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_8 суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, через те, що положення статті 49 КК України не є реабілітуючою підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, проте ОСОБА_8 підтримав клопотання та просив його задовольнити. З`ясувати думку потерпілих щодо вирішення зазначеного клопотання обвинуваченого у суду не було можливості, оскільки, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання, потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_11 надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.48-49 т.3), а потерпілий ОСОБА_10 , будучи повідомленим належним чином (а.с.67 т.3) в судове засідання не з`явився і причину неявки суду не повідомив. Крім того, суд першої інстанції ретельно перевірив відповідно до вимог ст.49 КК України перебіг та строки давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_8 за інкриміновані йому кримінальні правопорушення.

Так, на момент прийняття ухвали від 23 червня 2017 року судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_8 згідно обвинувального акту обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.125 КК України, які згідно ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, за одне з яких, передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, а за друге, не суворіше, ніж обмеження волі на строк до двох років та, відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.49 КК України до яких застосовується строк давності у два та три роки.

Відповідно до обвинувального акту, початком перебігу строку давності є день, коли ОСОБА_8 було вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення, а саме, епізод спричинення легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я потерпілому ОСОБА_12 - 30 травня 2014 року, а отже, судом першої інстанції на момент прийняття ухвали від 23 червня 2017 року було встановлено, що минули три роки строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність станом на 23 червня 2017 року законних підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження відносно нього, з яким погоджується й колегія суддів.

Доводи ж апеляційної скарги прокурора про суттєве порушення судом норм кримінального процесуального закону при постановленні оскаржуваного рішення, оскільки той не виконав вимог ст.368 КПК України, є безпідставними.

Так, звільнення особи від кримінальної відповідальності у разі настання обставин, передбачених пунктами 1-4 ч.1 ст. 49 КК України, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності, є обов`язком суду.

За нормами КПК України судове рішення за результатами кримінального провадження про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності необхідно постановляти відповідно до вимог ст.ст.284, 288, 368372 цього кодексу у формі ухвали.

І тільки, за відсутності згоди обвинуваченого суд, відповідно до ч.7 ст. 284 КК України, має розглянути справу в загальному порядку і за наявності підтвердження даних, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 368 КПК, та після виконання вимог, передбачених пунктами 6-14 ч. 1, частин 2-6 ст. 368 КПК України, постановити обвинувальний вирок, призначити покарання та звільнити від покарання на підставі статей 12, 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

Така правова позиція щодо порядку застосування положень ст.49 КК України була висловлена Верховним Судом України зокрема в «Аналізі практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності» та повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи « Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права особи на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою, а тому, не вбачає підстав для її задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2017 року, якою ОСОБА_8 звільнений від кримінальної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст. 125 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження за №0000773 від 01.05.2014 рокущодо нього закрито залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді: