АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/9629/16-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1645/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.187 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційні скарги прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 28 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 28 квітня 2017 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Сумгаїт Азербайджан, громадянин України, одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 12.10.2001 року Артемівським райсудом м.Луганська за ч.1 ст.187, ч.3 289,ч.3 ст. 357, ст.69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 21.08.2004 року за відбуттям строку покарання;
- 05.04.2005 року Жовтневим райсудом м.Луганська за ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 289 КК України до 10 років позбавлення волі, вирок змінено постановою Славяносербського райсуду Луганської області від 11.06.2008 року і призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, звільнений 30.11.2012 року за відбуттям строку покарання
визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України з призначенням покарання у виді 7 років позбавлення волі.
Вказаним вироком встановлено, що 04 жовтня 2016 року приблизно о 01.00 годині ОСОБА_7 , знаходячись на стадіоні загальноосвітньої школи № 26 по вул.12-го Квітня, 28 в м.Харкові, побачив раніше йому не знайомого ОСОБА_10 . Після чого ОСОБА_7 , діючи з умислом на відкрите заволодіння чужим майном, підійшов до ОСОБА_10 ззаду та наніс йому один удар в спину, в результаті чого ОСОБА_10 впав на землю. Потім ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний намір, з метою подолання волі потерпілого до супротиву, наніс потерпілому ОСОБА_10 ще три удари кулаками рук по голові та під загрозою заздалегідь підготовленого предмету ножа, відкрито заволодів сумкою ОСОБА_10 , в якій знаходилося належне потерпілому ОСОБА_10 майно, а саме: мобільний телефон марки Samsung Galaxy Ace Duos S6802 вартістю 600 грн., планшет марки Lenovo S5000 вартістю 1215 грн. та документи. Після заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Не погодившись з рішенням районного суду прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_7 подали на нього апеляційні скарги.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 28 квітня 2017 року скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 187 КК України у виді 8 років позбавлення волі.
В обґрунтування вимог вказує на те, що суд при призначенні покарання не врахував, що обвинувачений вчинив злочин повторно, був неодноразово судимий, не зробив ніяких висновків, на шлях виправлення не став та знову скоїв злочин. Вважає, що з урахуванням вчиненого злочину та особи обвинуваченого, призначене судом покарання не може бути достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 28 квітня 2017 року змінити в частині призначеного покарання та застосувати ст. 69 КК України. В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що він є вимушеним переселенцем з зони АТО, має на утримані 3 неповнолітніх дітей, а також часткове визнання вини та недоведеність наявності у нього ножа під час вчинення злочину та погрози ним потерпілому.

Вислухавши доповідь судді; пояснення прокурора , який підтримав апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні; пояснення обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу; пояснення захисника , який також підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції шляхом допиту обвинуваченого; потерпілого ОСОБА_10 ; свідка ОСОБА_11 ; вивчення письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, у тому числі: протоколу пред`явлення для впізнання, протоколу слідчого експерименту, протоколу затримання ОСОБА_7 під час якого в нього були вилучені ножі, протоколу огляду речових доказів у тому числі договору ломбарду та телефону, який був викрадений у потерпілого, повно та всебічно встановив фактичні обставини справи і винність ОСОБА_7 у розбійному нападі на ОСОБА_10 поєднаному з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу , вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

В мотивувальній частині вироку, суд навів переконливі докази вини ОСОБА_7 розбійному нападі на ОСОБА_10 , розкрив їх зміст та дав їм належну оцінку, з якою колегія суддів погоджується і наводити їх вдруге вважає недоцільним (а.с198-201 ).

Посилання обвинуваченого на те, що в ході розбійного нападу він не погрожував ножем потерпілому спростовані поясненнями самого потерпілого, який наполягав на тому, що ОСОБА_7 давив лезом ножа на його шию. Підстав не довіряти поясненям потерпілого колегія суддів не вбачає. Окрім того суд врахував, що в ході слідчого експерименту ОСОБА_7 пояснив , що потерпілий вкусив його за палець і відпустив тільки тоді, коли обвинувачений сказав , що заріже ОСОБА_10 . Також суд врахував ту обставину, що при затриманні обвинуваченого , у нього були вилучені ножі, які він носив з собою.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог ст. 65 КК України. В достатній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким і пов`язаний з посяганням не тільки на власність , а також на життя та здоров`я потерпілого. Суд врахував дані про особу обвинуваченого, зокрема наявність судимостей , наявність неповнолітніх дітей та стан здоров`я, і, незважаючи, на відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання призначив ОСОБА_7 мінімальне покарання, передбачене ч.2 ст. 187 КК України, яке колегія суддів вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Підстав вважати призначене покарання явно несправедливим через м`якість або суворість колегія суддів не вбачає, а тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України , колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2017 року залишити без змін.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в ред. 26.11.2015р. зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2017 року строк попереднього ув`язнення з 28 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року , включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим , який тримається під вартою , - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий
Судді -