КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/163/17
Провадження № 1-кп/177/70/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2017 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001160 від 29.12.2016 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
28.12.2016 приблизно о 20:00 годині, ОСОБА_5 , проходячи повз домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшов до металевих воріт, через які здійснюється вхід на територію вищевказаного домоволодіння, та скориставшись відсутністю свідків і очевидців, застосовуючи фізичну силу, наніс декілька ударів ногами по воротах, тим самим пошкодивши завіси та від`єднавши їх від стовпчиків огорожі. Після чого, взявши руками та волочучи за собою, таємно викрав одну частину металеву воріт, вартість якої відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи від 30.01.2017 № 296, становить 1185,66 грн.

З викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 1185,66 грн.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, не заперечував обставин, викладених в обвинувальному акті, вказав, що посварившись з дружиною, 28.12.2016 вийшов з будинку та вирішив пройтись по селу. Близько 20:00 години, проходячи по вул. Центральній, зупинився біля одного з домоволодінь. Перебуваючи у нервовому стані, ногою вдарив по лівій частині металевих воріт, яка від удару впала на землю. У цей час вирішив заволодіти вказаними воротами, щоб в послідуючому їх продати та отримати за них кошти. 02.01.2017 запропонував придбати частину воріт знайомому ОСОБА_7 , пояснивши йому, що знайшов їх декілька днів по тому. Продавши ворота ОСОБА_8 за 100 грн., гроші витратив на цигарки. У вчиненому розкаюється, запевняє, що відшкодує спричинені потерпілому збитки у найкоротший строк. Просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що у його власності знаходиться будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Вхід на територію домоволодіння здійснюється через металеві ворота та калітку.

29.12.2016, близько 09:00 години йому зателефонувала сусідка та повідомила, що відсутня одна части металевих воріт. В цей же день він приїхав в с. Новоганнівка, Криворізького району та виявив відсутність однієї частини металевих воріт. Після виявлення крадіжки одразу подзвонив до поліції та по приїзду співробітників поліції написав заяву про вчинене кримінальне правопорушення. Через деякий час стало відомо, що до крадіжки причетний ОСОБА_5 . Станом на день судового розгляду по справі, обвинувачений не відшкодував заподіяної шкоди, хоча висловлював такі наміри. Обвинуваченого просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів по кримінальному провадженню щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового проводження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оцінюючи та аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України в повному обсязі доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середнього ступеня тяжкості, а також те, що обвинувачений винуватість визнав повністю, у вчиненому розкаявся, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.52), одружений, має на утриманні малолітнього сина (а.п.60,61), не працює, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.56,57), раніше не судимий (а.п.54).

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не вбачає.

Приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, те, що він щиро розкаявся, інкримінований злочин вчинив вперше, думку потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання, суд вважає за можливе призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання є справедливим, та у розумінні ст. 50 КК України, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Цивільний позов по кримінальному провадженню до обвинуваченого ОСОБА_5 не пред`являвся.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази по кримінальному провадженню: одна частина металевих воріт, які згідно з розпискою від 21.01.2017 передано на зберігання потерпілому ОСОБА_4 (а.п.34), залишити за належністю власнику потерпілому ОСОБА_4 .

Матеріали кримінального провадження № 0001160 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 177/163/17 (провадження № 1-кп/177/70/17).

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: