Справа № 369/2797/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/13/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 10.04.2017

УХВАЛА
Іменем України
10 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

при секретарі: ОСОБА_6 ,

обвинуваченої: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.05.2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Києва, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму
13.03.2015 року вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави,-

визнано винною в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинувачену від призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обовяз`ки, передбачені п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирішено питання речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду,12.11.2015 року близько 21.30 ОСОБА_7 , будучи раніше судимою, маючи прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, перебуваючи в приміщенні торгового залу гіпермаркету ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», який розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 4, пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає,намагалася повторно таємно викрасти, належні ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» товарно-матеріальні цінності, а саме: дві зубні щітки «Oral B» вартістю 62,85 грн. (без ПДВ) за 1 шт. на суму 125,70 (без ПДВ) грн., чотири пластикові патрони вартістю 6,33 грн. (без ПДВ) за один на суму 25,33 грн. (без ПДВ), вушні палички вартістю 6,29 грн. (без ПДВ), стікер чистоти «Утенок» вартістю 14,87 грн. (без ПДВ), засіб для миття посуду «Фейрі» вартістю 20,58 грн. (без ПДВ), 15 метрів кабелю вартістю 18,42 грн. (без ПДВ) за 1 м на суму 276,25 грн. (без ПДВ), кабель «ШВВП 2х1,5» вартістю 83,33 грн. (без ПДВ), напій «Лонгер» вартістю 11,82 грн. (без ПДВ), дитячі капці вартістю 115,83 грн. (без ПДВ), капці жіночі вартістю 115,83 грн. (без ПДВ), на загальну суму 795,83 грн. (без ПДВ), які поклала до дитячої коляски чорного кольору.

Після чого, утримуючи при собі вказаний товар, ОСОБА_7 пройшла через касову зону, не розрахувавшись за нього, при цьому виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак не змогла завершити злочин із причин, які не залежали від її волі, оскільки булла затримана працівником охорони.

Не погоджуючись з вироком, прокурор в апеляції, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, вважає вирок незаконним, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість, просить його скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, визначити остаточне покарання за цим вироком 3 роки позбавлення волі та невідбутого покарання за попереднім вироком Києво-Святошинського районного суду від 13 березня 2015 року у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., який на підставі ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

В обґрунтуванні вказує, що при призначенні покарання ОСОБА_7 , суд не застосував ч.1 ст.71 КК України та не приєднав до призначеного покарання невідбуте покарання за попереднім вироком від 13 березня 2015 року, призначений штраф за яким обвинуваченою не сплачено, крім того звертає увагу суду на те, що суд, призначивши ОСОБА_7 основне покарання, із звільненням від відбування покарання, із застосуванням ст. 75 КК України, покращив її правове становище, в порівнянні з покаранням у виді штрафу, яке належить відбувати реально, вказує на м`якість призначеного покарання, оскільки покарання у виді штрафу не досягло своєї мети щодо виправлення обвинуваченої та запобігання вчинення нею нових злочинів, що ще раз підтверджує її суспільну небезпечність, неможливість її виправлення та запобігання вчинення інших злочинів без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої, яка підтримала судове рішення, думку прокурора, який просив задовольнити апеляцію, перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченій, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Оскільки встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 учасниками судового розгляду у апеляційному порядку не оскаржуються, тому колегією суддів вони не перевіряються.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Києво-Святошинського районного суду від 13 березня 2015 року ОСОБА_7 було засуджено за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., який на час ухвалення оскаржуваного вироку обвинуваченою не сплачено.

Однак, під час апеляційного розгляду скарги прокурора, обвинуваченою ОСОБА_7 було надано суду квитанцію про сплату нею штрафу в розмірі 850 грн., що свідчить про фактичне відбуття нею покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 березня 2015 року.

Тому, апеляційна скарга прокурора в частині застосування при призначенні покарання щодо ОСОБА_7 вимог ч.1 ст.71 КК України не підлягає до задоволення.

Доводи прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання не ґрунтуються на матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, судом першої інстанції було враховано відсутність обставин, які обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка розкаюється в скоєному, усвідомлює, що вчинила протиправний вчинок, обіцяла, що подібного вчинку більше не зробить, просила не позбавляти волі та надати їй останній шанс виправитися, має на утриманні двох дітей, офіційно працює та має позитивну характеристику з місця роботи, злочин вчинила у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Призначене ОСОБА_7 покарання не суперечить вимогам закону, воно відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу винної і є необхідним та достатнім для виправлення останньої та попередження нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.05.2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді