АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

7 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , яка діє у захист прав і інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000512 від 18.03.2014 року, задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство не встановлено, який народився в м. Джалал-Абат, Киргизької Республіки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

якому оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування на 16 днів, а само до 27.11.2016 року включно.

Одночасно підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що складає 413 400 (чотириста тринадцять тисяч чотириста) гривень у національній грошовій одиниці України.

У разі внесення застави, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки:
- з`являтися до визначеної службової особи з установленою періодичністю;
- не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (за наявності), інші документи, що дають право для виїзду з України;
- носити електронний засіб контролю.

Термін дії покладених на ОСОБА_6 процесуальних обов`язків визначений слідчим суддею строком на два місяці з моменту внесення застави.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаних кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, інших даних про особу підозрюваного, в їх сукупності, а також з урахуванням наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вказане кримінальне правопорушення, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та з метою належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник підозрюваного подала апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, а тому просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, захисник вказує на те, що при розгляді клопотання слідчий суддя не врахував те, що прокурор не довів існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

Також, захисник підозрюваного зазначає про те, що слідчий суддя визначаючи розмір застави в повній мірі, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, не врахував характеризуючі дані про особу підозрюваного, зокрема, що стосується його майнового стану, а також те, що сума завданої підозрюваним шкоди не визначена та встановив її завідомо непомірною для ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим управлінням ГУ Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні під № 0000512 від 18.03.2014 р. (виділене з кримінального провадження № 0001608), за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в умисних діях, які виразилися у заволодінні чужим майном та придбанні права на майно шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

04.02.2014 р. слідчим СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України.

04.02.2014 р. постановою слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 . ОСОБА_6 було оголошено в розшук.

11.02.2014 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчого було задоволено та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

18.02.2014 р. прокурором відділу прокуратури м. Києва прийнято рішення про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 в частині пред`явленої підозри, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України.

18.03.2014 р. постановою прокурора відділу прокуратури м. Києва виділено в окреме провадження № 0000512 матеріали за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України та зупинено досудове розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

03.06.2014 р. ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва було задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

12.02.2016 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було задоволено клопотання слідчого та, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, було обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

17.10.2016 р. ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва було задоволено клопотання слідчого та, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, було обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

11.11.2016 р. постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000512 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України відновлено, у зв`язку з доставлянням підозрюваного ОСОБА_6 до слідчого управління ГУ Національної поліції в м. Києві.

11.11.2016 р. старший слідчий в ОВС СУ ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що на думку слідчого свідчить про те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

12.11.2016 р. ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування на шістнадцять днів, а саме до 27.11.2016 р., з визначенням застави в розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що становить 413400 грн., з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в разі внесення визначеного в ухвалі розміру застави.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому із залученням перекладача був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого мети та підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема те, що ОСОБА_6 має подвійне громадянство, не має постійного джерела доходів в Україні, не має непрацездатних осіб на утриманні.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.

Разом з тим, відповідно до змісту ст. ст. 177, 183 КПК України, крім наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, тримання під вартою має бути обумовлено доведеністю обставин, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами, які б в сукупності свідчили про наявність підстав, що були достатніми для застосування запобіжного заходу, а тому не заслуговують на увагу посилання захисника підозрюваного про відсутність ризиків, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання прокурора.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Таким чином підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Слідчий суддя також правильно, з урахуванням вимог кримінального процесуального закону, а також практики Європейського суду з прав людини, визначив розмір застави, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також обставини кримінального провадження, характер вчинених кримінальних правопорушень, данні про особу підозрюваного, значний розмір збитків, завданих кримінальним правопорушенням, визначив заставу у розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що належним чином забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави. З таким твердженням слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Даних, які б унеможливлювали тримання ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а також яким дана належна оцінка, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000512 від 18.03.2014 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування на 16 днів, а само до 27.11.2016 року включно, з одночасним визначеннямальтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що складає 413 400 (чотириста тринадцять тисяч чотириста) гривень у національній грошовій одиниці України, а також покладенням зазначених процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє у захист прав і інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 и б а к