Справа №766/1393/17
н/п 1-кс/766/1380/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.01.2017 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Орехово Дальнореченського р-ну Приморського краю Російської Федерації, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зі слів раніше не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :
Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив: застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.01.2017 близько 13.00 год. (більш точний час досудовим слідством не встановлено) знаходячись біля будинку № 1 по вул. Чайковського м.Херсона усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з застосуванням насильства що не є небезпечним під час застосування яке виразилось у нанесені ударів руками по голові потерпілому ОСОБА_8 примусили останнього сісти до автомобіля марки Опель Кадет д.н. НОМЕР_1 , де продовжуючи реалізовувати свій загальних умисел ОСОБА_5 , шляхом демонстрації ножиців, а ОСОБА_7 , шляхом триманням за горло потерпілого остаточно подавили його волю, після чого ОСОБА_7 відкрито заволодів майном ОСОБА_8 , а саме : 3500 гривнами, та мобильним телефоном марки Fly FF - 179 на 2 СІМ картки ІМЕІ №1- НОМЕР_2 , ІМЕІ № 2- НОМЕР_3 , з СІМ карткою МТС № НОМЕР_4 загальною вартістю 350 грн.

За вказаним фактом 25.01.2017 о 13.30 годині ОСОБА_5 затриманий в порядку статті 208 КПК України.

26.01.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними на даний час у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 25.01.2017, місцем огляду був автомобіль Опель Кадет сірого кольору, д.н. НОМЕР_1 , в якому було вилучено мобільний телефон «Fly F179», які належать потерпілому та металеві ножиці з пластмасовими ручками; протоколом огляду місця події від 25.01.2017, в ході якого було встановлено місце вчинення злочину; протоколом пред`явлення особи до впізнання, у ході якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_10 , як особу яка разом із ОСОБА_7 здійснила відкрите заволодіння майном потерпілого; протоколом огляду місця події від 26.01.2017, в ході якого була оглянута куртка ОСОБА_9 зі слідами пошкодження; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи до впізнання, у ході якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_7 як особу яка відкрито заволоділа його мобільним телефоном та грошовими коштами у розмірі 3500 гривень із застосуванням насильства; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; довідкою № 1232 від 25.01.2017 Херсонської обласної клінічної лікарні згідно якої у потерпілого ОСОБА_8 виявлена закрита черепно-мозкова травма.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного корисливого злочину, за який передбачено максимальне покарання до 6 років позбавлення волі, що дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків передбачених п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, підозрюваний не має законного джерела доходу, оскільки ніде офіційно не працевлаштований, корисливий мотив та мета особистого збагачення, які як вбачається з матеріалів провадження переслідував ОСОБА_5 знову ж таки свідчать про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Також підозрюваний ОСОБА_5 стоїть на обліку в Дніпровському відділені поліції як особа раніше засуджена за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 391 КК України, що свідчить про його антисоціальну поведінку та можливість незаконного впливу на потерпілого та інших учасників кримінального провадження, тобто є обґрунтовані підстави вважати про наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив умисний корисливий злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, а також те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно вплинути на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, адже він з ними знайомий, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зважаючи на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання з обставин викладених у ньому. Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.
Підозрюваний пояснив, що потерпілий є знайомим ОСОБА_13 і 25.01.2017 року вони їхали разом у машині, за кермом якої був ОСОБА_14 . Оганесян побачив потерпілого і попросив зупинити машину, після чого вийшов з неї і спілкувався з потерпілим. Він потерпілого не бив і нічого в нього не забирав.
Захисник просив відмовити з задоволенні клопотання за необґрунтованістю. Вважав, що не надано належних та допустимих доказів обґрунтованості підозри. Так, до матеріалів клопотання долучений протокол допиту свідка ОСОБА_14 , який спростовує пояснення потерпілого та зазначає, що потерпілий не сідав в його автомобіль, з машини виходив лише Оганесян, а ОСОБА_15 знаходився весь час з ним в автомобілі. Окрім того, на його погляд, відсутні ризики, оскільки ОСОБА_15 має постійне зареєстроване місце проживання, сім`ю, неповнолітню дитину, зайнятий у бізнесі дружини, має певні статки, що підтверджується залишком на його банківській картці.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, свідка ОСОБА_16 , слідчий суддя вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 25.01.2017 о 13.30 годині ОСОБА_5 затриманий в порядку статті 208 КПК України.

26.01.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними на даний час у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 25.01.2017, місцем огляду був автомобіль Опель Кадет сірого кольору, д.н. НОМЕР_1 , в якому було вилучено мобільний телефон «Fly F179», які належать потерпілому та металеві ножиці з пластмасовими ручками; протоколом огляду місця події від 25.01.2017, в ході якого було встановлено місце вчинення злочину; протоколом пред`явлення особи до впізнання, у ході якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_10 , як особу яка разом із ОСОБА_7 здійснила відкрите заволодіння майном потерпілого; протоколом огляду місця події від 26.01.2017, в ході якого була оглянута куртка ОСОБА_9 зі слідами пошкодження; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи до впізнання, у ході якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_7 як особу яка відкрито заволоділа його мобільним телефоном та грошовими коштами у розмірі 3500 гривень із застосуванням насильства; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; довідкою № 1232 від 25.01.2017 Херсонської обласної клінічної лікарні згідно якої у потерпілого ОСОБА_8 виявлена закрита черепно-мозкова травма.

Доводи захисника щодо необґрунтованості підозри та відсутності ризиків слідчий суддя вважаєнепереконливими, так як зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно Коменди, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, а враховуючи тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винним, слідчий суддя приходить до висновку про існування ризику незаконного впливу на потерпілого.

Доказів наявності інших ризиків суду не надано та прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаному ризику. Так,ОСОБА_15 проживає разом з родиною за зареєстрованим місцем проживання, має заощадження, що підтверджується випискою з банківської картки та позитивною характеристикою з місце проживання, показами свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що затриманий є її чоловіком, вони проживають у належній їй частині будинку разом з їх спільною дитиною. Чоловік допомагає їй у бізнесі, має заощадження, банківську картку на якій зберігає гроші.

Відповідно до п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Разом з цим, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаному ризику.
З огляду на вказані обставини, суд приходить до висновку про можливість обрання щодо Коменди цілодобового домашнього арешту з можливістю носіння електронного засобу контролю та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і вважає, що такий запобіжний захід зможе запобігти вищезазначеному ризику та забезпечить виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 131,132, 176-179, 181 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю носіння електронного засобу контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; не покидати місце свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово; прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожним викликом; не спілкуватися з потерпілим та свідками, окрім як під час проведення слідчих дій за їх участі.

Виконання ухвали покласти на СВ Корабкльного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області.

Встановити строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу до 26.03.2017 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1