Справа №577/269/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/333/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження №577/269/17 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 лютого 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чегдомин, Верхньобуреїнського району Хабаровського краю Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого 10 червня 2016 року вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 лютого 2017 року, в якій він вважає вирок суду необгрунтованим у зв`язку з суворістю призначеного покарання та просить призначити йому більш м`яке покарання.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком один рік.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України ОСОБА_6 за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 червня 2016 року у виді двох років одного місяця позбавлення волі і остаточно призначено до відбуття покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Цим же вироком ОСОБА_6 змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою до набрання вироком законної сили та взято під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з моменту взяття під варту.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати в розмірі 660 грн.30 коп. на користь держави.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені судом і викладені у вироку, доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину та правильність кваліфікації його діяння, стверджує, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, внаслідок суворості, оскільки, на думку обвинуваченого, суд не в повній мірі врахував пом`якшуючу покарання обставину щире каяття у вчиненому, та безпідставно не врахував як обставину, що пом`якшує покарання, активне сприяння розкриттю злочину.

За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що у вересні 2016 року в денний час на пустирі по вул. Клубній в м. Конотоп знайшов дикорослу рослину коноплі, зірвав з неї листя, приніс їх до підвального приміщення багатоповерхового будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де висушив та став зберігати без мети збуту. На початку грудня 2016 року ОСОБА_6 , помістив виготовлений наркотичний засіб канабіс до поліетиленового пакету і продовжив зберігати при собі у кишені власної куртки без мети збуту.

07 грудня 2016 року о 20 год.10 хв. біля буд. № 23 по пр. Миру в м. Конотоп працівники поліції виявили та вилучили у ОСОБА_6 поліетиленовий пакет з сухою подрібненою речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 19/119/7-2/1861е від 12 січня 2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 14,05г.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого злочину, які ніким не оспорювалися, обмежившись допитом обвинуваченого, який свою вину визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним інкримінованого йому злочину, а тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.309 КК України.

Висновки суду першої інстанції щодо наведених обставин не оспорюються, отже перевірці апеляційним судом не підлягають.

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, при цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень ст.ст. 66, 67 КК України.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що вимоги наведеного закону, судом першої інстанції виконані.

Так, вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно класифікації злочинів відноситься до злочинів середньої тяжкості; рецидив злочину визнав обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, а щире каяття у скоєному визнав обставиною, яка пом`якшує покарання.

Одночасно суд першої інстанції прийняв до уваги наявність судимості за вчинення корисливого злочину та ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин за ч.1 ст.309 КК України у випробувальний термін, що свідчить про його схильність до вчинення протиправних злочинних діянь та небажання ставати на шлях виправлення.

Таким чином, на думку колегії суддів, місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, що передбачене санкцією ч.1 ст.309 КК України, врахувавши при цьому пом`якшуючі покарання обставини, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений, а тому в цій частині доводи апелянта не заслуговують на увагу колегії суддів

Також, суд першої інстанції дотримався вимог ст.71 КК України, приєднавши до покарання за вказаним вироком невідбуту частину покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 червня 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, та у відповідності до ч.4 ст.71 КК України призначив остаточне покарання за сукупністю вироків більше від покарання, призначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Доводи обвинуваченого про те, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував як пом`якшуючу покарання обставину - активне сприяння розкриттю злочину, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки така пом`якшуюча обставина судом першої інстанції встановлена не була, не навів будь яких обґрунтувань з цього приводу як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного перегляду, обвинувачений.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що призначене покарання є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження нових злочинів, а тому не знаходить підстав для задоволення його апеляційної скарги.

Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.72 КК України у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, зарахування судом строку попереднього ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З огляду на те, що даним вироком обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту змінено на тримання під вартою до вступу вироку в законну силу та взято під варту в залі суду, на підставі ч.3 Прикінцевих положень Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 р., колегія суддів вважає за необхідне застосувати даний Закон до обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.376,404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 лютого 2017 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 09 лютого 2017 року по 06 червня 2017 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі згідно вимог ч.5 ст.72 КК України.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а для засудженого, який утримується під вартою з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4