Справа № 1-кс/331/395/2017
331/641/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2017 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , заступника начальника СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_4 , розглянувши його клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000260 від 26.01.2017 року, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого середню освіту, мешкаюого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Заступник начальника СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000260 від 26.01.2017 року, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , погодженим з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 .

В клопотанні органу досудового розслідування зазначено, що 25.01.2017 приблизно о 21 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, знаходячись в районі перехрестя вул.Жуковського та вул.Залізничної в Олександрівському районі м.Запоріжжя, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленою в ході досудового розслідування особою про напад на ОСОБА_7 , підбігли ззаду до потерпілого та коли останній обернувся до них обличчям, одночасно штовхнули ОСОБА_7 в груди, від чого останній впав на землю. Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , маючи намір на заволодіння майном ОСОБА_7 , стали вимагати видачу всіх наявних цінностей, почали обшукувати кишені останнього, при цьому стали наносити потерпілому численні удари руками по обличчю та тулубу.

Після того, як потерпілий ОСОБА_7 відмовився виконувати незаконні вимоги нападників, а останні не знайшли в зовнішніх кишенях потерпілого цінних предметів, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір направлений на здійснення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_7 поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я останнього, дістав з кишені ніж, та погрожуючи його застосуванням та вбивством наказав потерпілому видати всі наявні при ньому цінності, при цьому ОСОБА_5 та невстановлена в ході досудового розслідування особа підтвердили наміри ОСОБА_6 щодо застосування ножа.

Усвідомлюючи реальну загрозу життю та здоров`ю, потерпілий ОСОБА_7 підкорився незаконним вимогам ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановленої в ході досудового розслідування особи та віддав ОСОБА_6 наявний при ньому мобільний телефон «Samsung GT-N7100» в корпусі білого кольору, який знаходився у внутрішній кишені його куртки, та який належить його матері ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та невстановлена в ході досудового розслідування особа здійснили напад на потерпілого ОСОБА_7 та з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, заволоділи мобільним телефоном «Samsung GT-N7100» вартістю 5000 гривень, сім-картою мобільного оператора «Лайф», яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, без грошових коштів на мобільному рахунку, які належать потерпілій ОСОБА_9 , чим завдали останній матеріальну шкоду на суму 5000 гривень.

Тим самим встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства що є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України.

26 січня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

26 січня 2017 року об 20 год. 55 хв. підозрюваному ОСОБА_5 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.

Слідчий, прокурор у судовому засідання внесене клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та просив суд обрати запобіжний захід не повязаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, прийшов до наступного.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою, що підтверджується: протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом проведеного впізнання особи, в ході якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 , як особу яка вчинила відносно нього розбійний напад 25.01.2017; іншими матеріалами кримінального провадження.

В матеріалах провадження є наявними ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого чи свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення, чи продовжити свою злочинну діяльність.
При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу слідчим суддею також враховується, що підозрюваний ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, віднесене до категорії тяжкого, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років; не працює, тобто не має стійких соціальних зв`язків, що в свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_5 усвідомлює, що вчинив корисливий злочин із застосування насильства, який має незворотливий характер, а тому може вчинити дії щодо переховування від органу досудового слідства з метою уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.

На підставі викладеного, а також з урахуванням ступеня порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню: переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду, вчиненню ним інших кримінальних правопорушень; знищенню, приховуванню та спотворенню будь-яких з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення., а також забезпечить високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів громадян України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання заступника начальника СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Виходячи з того, що підозрюваним ОСОБА_5 скоєно кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання заступника начальника СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000260 від 26.01.2017 року, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , погодженим з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів у Запорізькому СІЗО.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області.

Термін дії ухвали закінчується 24 березня 2017 року об 17 год. 40 хв..

Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою відраховувати з 27 січня 2017 року 17 год. 00 хв..

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
27.01.2017