провадження № 1-кс/294/1632/16
справа № 294/1382/16-к
УХВАЛА
слідчого судді
21 грудня 2016 року слідчий суддя Чуднівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

та захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чуднові клопотання слідчого СВ Чуднівського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 , про продовження строку застосування у кримінальному провадженні №0000340 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
21.12.2016 року слідчий СВ Чуднівського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим заступником керівника Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про продовження на строк до трьох місяців застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 28.10.2016 року у кримінальному провадженні №0000340 обрано запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України. Слідчий зазначає у клопотанні, що на даний час у кримінальному провадженні виникла необхідність у проведенні ряду слідчих дій, без виконання яких неможливо всебічно, повно й неупереджено дослідити всі обставини кримінального правопорушення, у зв`язку з чим 19.12.2016 року керівником Бердичівської місцевої прокуратури винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до 26.01.2017 року. Також слідчий у клопотанні вказує, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, так як йому відомо місце проживання потерпілих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 підтримали клопотання із підстав, зазначених слідчим у клопотанні, просили їх вимоги задовольнити. В обгрунтування клопотання прокурор додатково повідомив, що на даний час не з`явилось нових ризиків, які б виправдовували тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, разом з тим заявлені раніше ризики не зменшились і підтверджуються тим, що ОСОБА_5 вчинив умисний особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання позбавлення волі на строк від 7 до 12 років. Злочином заподіяна матеріальна шкода потерпілим на суму 32500,00 грн., проте підозрюваним не прийнято жодних заходів для відшкодування завданої шкоди. Підозрюваний ніде не працює, не має у приватній власності будь-якого житла.
Клопотання слідчого не містить викладу обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Як того вимагає п.2 ч.3 ст.199 КПК України. У клопотанні зазначено лише перелік слідчих дій, у проведенні яких у слідчого на даний момент виникла необхідність. Прокурором у судовому засіданні надано пояснення, що такими обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, є призначення у даному кримінальному провадженні ряду експертиз, які на даний час не завершені і строк їх проведення не залежить від слідчого. Також прокурор пояснив, що ряд слідчих дій неможливо було вчинити за два місяці у зв`язку із зайнятістю слідчого у проведенні інших слідчих дій.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 просили відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість. Стверджуючи про відсутність на даний час будь-яких ризиків у кримінальному провадженні, захисник подав суду докази, що характеризують особу підозрюваного, його стан здоров`я, склад сім`ї підозрюваного, наявність у нього на утриманні малолітньої дитини 2014 року народження, вагітність співмешканки підозрюваного - ОСОБА_8 , а також часткове відшкодування завданих потерпілій матеріальних збитків.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного та захисника, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, а також про необхідність обрання у даному кримінальному провадженні більш м`якого запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_5 .
Відповідно до ч.1 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Строк дії попередньої ухвали від 28.10.2016 року до 22:20 год. 25 грудня 2016 року. Клопотання, що розглядається, надійшло до суду з пропуском вказаного процесуального строку.

Згідно з положеннями статей 28, 113 КПК України після спливу граничного строку, визначеного ч.1 ст.199 КПК України, прокурор та слідчий не мають права подавати клопотання про продовження строку тримання під вартою, що розцінюється слідчим суддею як самостійна підстава для відмови у задоволенні даного клопотання.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
У відповідності до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд також враховує практику Європейського суду з прав людини (надалі по тексту - Суд), викладену у рішенні «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року (заява №42310/04), згідно з якою зі спливом певного часу обґрунтована підозра у вчиненні злочину перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи, а утримання під вартою протягом тривалого часу не відповідає принципові захисту від свавілля, встановленому пунктом 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, а сама тяжкість обвинувачення не може бути виправданням тривалих періодів утримання під вартою. У випадку, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства та суду можна запобігти за допомогою застави чи іншого запобіжного заходу, обвинуваченого має бути звільнено з-під варти. Посилання прокурора на тяжкість злочину та ймовірне покарання, як мету продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, є недостатнім, про що також зазначається в рішеннях Суду у справах «Мамедова проти Росії», «Вемгофф проти Німеччини», «Летельє проти Франції», «Смирнова проти Росії», «Харченко проти України».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини та рішення Конституційного суду України від 08.07.2003 року № И-рп/2003 року, ступінь небезпеки переховування не може встановлюватися тільки на підставі суворості можливого вироку, а тяжкість злочину не є самодостатньою підставою для обрання запобіжного заходу. Із викладеного слідує, що «розумність» строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника.

Враховуючи, що ризики, враховані слідчим суддею при обранні тримання під вартою, такі як можливість підозрюваного перешкоджати проведенню слідчих дій шляхом впливу на свідків чи потерпілих, на даний час перестали існувати (оскільки такі слідчі дії були безперешкодно проведені слідчим), а інші ризики істотно зменшились з урахуванням поданих стороною захисту доказів, такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю є цілком достатнім як для запобігання наявним ризикам, так і для забезпечення дієвості кримінального провадження.
На підставі наведеного вище обґрунтування та керуючись статтею 29 Конституції України, статтями 28, 113, 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 195, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - домашній арешт на строк один місяць, тобто до 21 січня 2017 року включно, заборонивши ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.
На підставі частини п`ятої статті 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 на строк до 21.01.2017 року включно наступні обов`язки:
-носити електронний засіб контролю;
-прибувати до слідчого відділу Чуднівського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП України в Житомирській області за кожним викликом та вимогою слідчого;
-не відлучатися із м. Бердичів Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-здати на зберігання слідчому СВ Чуднівського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_3 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу передати для виконання до Чуднівського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП України в Житомирській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника керівника Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1