Справа № 357/119/17
У Х В А Л А
16 січня 2017 року Слідчий cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , заступника начальника СВ ФР Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Експерт» на постанову заступника начальника СВ ФР Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС ОСОБА_4 від 26.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000038 від 21.11.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 219 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
11.01.2017 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Експерт» на постанову заступника начальника СВ ФР Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС ОСОБА_4 від 26.12.2016 року про закриття кримінального провадження. Скаржник посилається у скарзі на те, що генеральним директором ТОВ «Агро-Богуславщина» ОСОБА_5 та заступником директора ревізором-інспектором ТОВ «Агро-Богуславщина» ОСОБА_6 здійснені дії щодо виведення майна ТОВ «Агро-Богуславщина» на пов`язаних з ним осіб на загальну суму більше 1000000 грн., чим скоєні дії щодо неможливості ТОВ «Агро-Богуславщина» розрахуватися з ПАТ АКБ «Київ», ТОВ «АгроЕксперт», що потягнуло за собою порушення справи про банкрутство, чим спричинило шкоду ТОВ «Агро-Богуславщина» та його кредиторам на суму 1000000 грн., що є складом злочину, передбаченого ст. 219 КК України. Тому постанова про закриття кримінального провадження від 26.12.2016 року є безпідставною. Скаржник просить скасувати постанову заступника начальника СВ ФР Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС ОСОБА_4 від 26.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000038 від 21.11.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 219 КК України.

В судове засідання представник скаржника не з`явився. Про день та час розгляду скарги в суді був належним чином повідомлений. До суду надав заяву, в якій просив проводити розгляд скарги у його відсутності.

Прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та заступник начальника СВ ФР Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС ОСОБА_4 просили відмовити в задоволенні скарги.

Оглянувши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження за № 0000038 від 21.11.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 219 КК України, приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до диспозиції статті 219 КК України, доведення до банкрутства - умисне, з корисливих мотивів, іншої особистої заінтересованості або в інтересах третіх осіб вчинення громадянином - засновником (учасником) або службовою особою суб`єкта господарської діяльності дій, що призвели до стійкої фінансової неспроможності суб`єкта господарської діяльності, якщо це завдало великої матеріальної шкоди державі чи кредитору. Під стійкою фінансовою неспроможністю суб`єкта господарської діяльності розуміється такий його фінансовий стан, який виключає виконання даною юридичною особою вимог кредиторів. Ознаками стану стійкої фінансової неспроможності вважаються зокрема: зупинення платежів, що триває понад 3 місяці, за наявності боргових зобов`язань, строки платежів по яких настали; наявність значної (понад 300 мінімальних розмірів заробітної плати) суми непогашених боргових зобов`язань, строки платежів по яких настали більш як 3 місяці тому; наявність значної суми непогашених боргових зобов`язань, визнаних юридичною особою - боржником або підтверджених виконавчими документами; наявність заяви про порушення справи про банкрутство даної юридичної особи, прийнятої до розгляду господарським судом і, тим більше, наявність ухвали господарського суду про порушення справи про банкрутство даної юридичної особи. Банкрутство, це певний фінансово-економічний стан підприємства, в якому воно знаходиться на час розгляду справи в суді.

Ознаками банкрутства являються такі фактичні дані як: наявність визнаних судом вимог кредиторів, які не погашені в попередніх процедурах розпорядження майном боржника та процедурі санації; перевищення розміру грошових зобов`язань боржника над вартістю його майнових і немайнових активів; незадовільні результати попередніх процедур та відсутність реальної можливості щодо відновлення платоспроможності боржника. Встановлення юридичного факту, який тягне за собою для боржника такі наслідки як ліквідація, відбувається в результаті винесення відповідного судового рішення постанови господарського суду про визнання боржника банкрутом. Ліквідація відповідно до Закону це припинення діяльності суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Ліквідаційна процедура закінчується затвердженням ухвалою господарського суду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

З моменту закінчення ліквідаційної процедури та затвердження судом результатів ліквідації банкрута стає відомим розмір вимог, які не сплачені кредиторам за недостатністю майна тобто розміру матеріальної шкоди, завданої кредиторам боржника, що підтверджено звітом і ліквідаційним балансом та ухвалою господарського суду про припинення провадження у справі про банкрутство.

Злочин, передбачений ст. 219 КК України, вважається закінченим з моменту настання наслідків - великої матеріальної шкоди завданої кредиторам або державі (500 і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), тобто встановлення наявності фактичних даних, які вказують про розмір вимог, що не сплачені кредитору чи державі, за недостатністю майна боржника.

Висновок про злочин доведення до банкрутства до закінчення ліквідаційної процедури та встановлення суми несплачених вимог за рахунок майна боржника, навіть за наявності визнаних судом кредиторських вимог,є передчасним та безпідставним.

Станом на 20.12.2016 року, матеріалів, які б вказували на доведення до банкрутства ТОВ «Агро-Богуславщина» від Головного територіального управління юстиції у Київській області, не надходило.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження за № 0000038 від 21.11.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 219 КК України, приходжу до висновку, що скаржнику слід відмовити в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження від 26.12.2016 року, винесену заступником начальника СВ ФР Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС ОСОБА_4 , оскільки заступник начальника СВ ФР Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС ОСОБА_4 , на думку суду, вжив всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів відповідно до вимог ст. 94 КПК України, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з іншими доказами - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із положення ст. 2 КПК України. За даних обставин оскаржувана постанова може вважатися законною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Експерт» на постанову заступника начальника СВ ФР Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС ОСОБА_4 від 26.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000038 від 21.11.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 219 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1