Справа № 191/3475/16-к
Провадження № 1-кп/191/210/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дзорагюх, Мартунинського р-ну, Вірменія, громадянин Республіки Вірменія, вірменина, освіта середня-спеціальна, одружений, останнє місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 02 серпня 1999 року за ч.3 ст.101 ч.3, ч.2 ст.140, ст.ст.44, 42 КК України (в редакції 1960 р.) до 4 років позбавлення волі. Звільнений 31 липня 2001 року на підставі Закону України «Про амністію» з випробувальним терміном 1 р. 9 міс. 11 днів;

- 03.04.2002 р. Апеляційним судом Херсонської області за ч.1 ст.115, ч.2 ст.115, п.3 ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до відбуття 16 років позбавлення волі з відбуванням 5 років на ТУ, з подальшим відбуванням у ВК суворого режиму, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
Засудженому ОСОБА_3 начальником відділення СПС ОСОБА_6 було роз`яснено вимоги ст.391 КК України та попереджено про кримінальну відповідальність за ст.391 КК України. Так, під час відбування покарання в Синельниківській виправній колонії № 94 УДПтС України в Дніпропетровській області, розташованої за адресою: Дніпропетровська область Синельниківський район, сел. Шахтарьське, вул. Миру, 1, з 30.12.2015 року ОСОБА_3 , неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення порядку відбування покарання, а саме, має 14 стягнень, з яких 5 (п`ять) разів було піддано дисциплінарному стягненню у вигляді догани, 7 (сім) разів у вигляді суворої догани, 1 (один) раз у вигляді переведення до ДІЗО строком на 4 доби, 1 (один) раз у вигляді переведення до приміщення камерного типу (ПКТ) строком на 1 місяць. 23 червня 2016 року згідно графіка чергування засудженими в ДПК на червень місяць 2016 року, засуджений ОСОБА_3 повинен був залучатися до чергових робіт по прибиранню. Приблизно 23.06.2016 року о 08 годині 25 хвилин, адміністрацією установи у складі: начальника дільниці посиленого контрою ст. лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 , начальника відділення СПС № 15 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_7 , начальника відділення СПС № 1 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 , в.о. начальника медичної частини установи капітана внутрішньої служби ОСОБА_9 , фельдшера медичної частини установи капітана внутрішньої служби ОСОБА_10 , фельдшера медичної частини установи ст. лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_11 , засудженому ОСОБА_3 було повідомлено про те, що згідно графіка чергування засудженими в ДПК на червень місяць 2016, останній повинен виконувати роботи по прибиранню дільниці посиленого контролю. Так, 23 червня 2016 року приблизно о 08 годині 25 хвилин, начальником дільниці посиленого контрою ст. лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 , було поставлено засудженому ОСОБА_3 законну вимогу приступити до виконання робіт по прибиранню території ДПК, згідно до вимог ч.5 ст.118 Кримінально-виконавчого кодексу, при цьому останній був забезпечений всім необхідним інвентарем для прибирання. Незважаючи на вищезазначену вимогу представників адміністрації Синельниківської виправної колонії №94 приступити до робіт, засуджений ОСОБА_3 в категоричній формі відмовився від її виконання і заявив, що прибирати не буде, при цьому скарг на стан здоров`я з його боку не надходило. Працівниками адміністрації установи, а саме начальником дільниці посиленого контрою ст. лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 знову було запропоновано засудженому ОСОБА_3 приступити до виконання робіт пов`язаних з прибиранням території ДПК, на що останній належним чином не відреагував і продовжував ухилятися від проведення прибирання у зазначеному місці.

Умисні дії ОСОБА_3 виразилися у злісній непокорі вимогам адміністрації установи виконання покарання, які кваліфікуються за ст.391 КК України.

11 квітня 2017 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001070 від 24 липня 2016 року, з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_5 з другої сторони було укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, та згідно умов якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, сторонами погоджено покарання обвинуваченому за ст..391 КК України у вигляді 1 року 4 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до даного покарання покарання за вироком апеляційного суду Херсонської області, остаточно погоджено покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі і з врахуванням ч.5 ст.72 КК України строк покарання вважати відбутим.

В угоді також зазначено, що сторонни розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у повному обсязі та пояснив суду, щоцілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним, просить суд затвердити угоду.

Захисник у судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Суд, заслухавши думки прокурора, захисника, обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, приходить до таких висновків.

У відповідності до ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У ч.1 ст.475 КПК Українизазначено, що суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, яке згідно ст.12 КК України є кримінальними правопорушеннями середньої тяжкості.

На думку суду укладена сторонами угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, оскільки її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, укладення угоди між сторонами є добровільним, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свобод та інтересів сторін та інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що покарання ОСОБА_3 повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті Кримінального кодексу України із застосуванням ч.1 ст.71 КК України.

Крім того, керуючись вимогами ч.5 ст.72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання час перебування ОСОБА_3 під вартою з 08 липня 2016 року до 11 квітня 2017 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі та звільнити його від відбування призначеного покарання у зв`язку з тим, що строк його перебування під вартою перевищує фактично призначене йому покарання за даним вироком.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд вважає за необхідне скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 370, 374, 474, 475 КПК України,-

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 квітня 2017 року в кримінальному провадженні №0001070 від 24 липня 2016 року між прокурором Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_5 з другої сторони про визнання винуватості за ст.391 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком апеляційного суду Херсонської області від 03 квітня 2002 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту його тримання під вартою, тобто з 08 липня 2016 року.

Керуючись вимогами ч.5 ст.72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання час перебування ОСОБА_3 під вартою з 08 липня 2016 року до 11 квітня 2017 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, що складає 1 (один) рік 6 (шість) місяців 8 (вісім) днів.
Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, у зв`язку з тим, що строк його перебування під вартою перевищує фактично призначене йому покарання за даним вироком.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнити його з-під варти в залі суду.

Роз`яснити ОСОБА_3 про те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1