№707/2775/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2017 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

законного представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Руська Поляна, Черкаського району, Черкаської області, українки, громадянки України, розлученої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей 2003 р.н. та 2009 р.н., не працюючої, із середньою спеціальною освітою, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 02 листопада 2016 близько 15 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту на ґрунті неприязних відносин зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно нанесла останній удари долонями рук по рукам потерпілої та удар в праву молочну залозу, в результаті чого заподіяла останній тілесні ушкодження у вигляді крововиливів та саден верхніх кінцівок, крововиливу правої молочної залози, які згідно висновку експерта № 02- 01/2250 від 16.11.2016 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, обставини вчинення нею злочину підтвердила у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаялась, та показала що 02.11.2016 року вона в ході конфлікту зі своєю дочкою, вдарила її руками.
Враховуючи ту обставину, що обвинувачена визнає свою вину повністю та у відповідності до вимог ст. 349 КПК України при визначенні обсягу доказів, які повинні були досліджуватись, учасники судового процесу не заперечували проти визнання недоцільним їх дослідження, оскільки обставини та докази ніким не оспорюються та правильно їх розуміють учасники процесу і за відсутності сумнівів у добровільності такої їх позиції, суд вважає недоцільним досліджувати докази по справі, роз`яснивши учасникам процесу про те, що вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки обвинувачена визнала свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчинених нею діянь, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченої, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_4 доведена повністю і кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.
Під час призначення обвинуваченій покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України відповідно до положень Загальної частини цього ж кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме, щирого каяття, особу винної яка за місцем проживання характеризується посередньо, враховуючи обтяжуючі покарання обставини, а саме вчинення злочину щодо малолітнього та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення особи та запобігання вчиненню ним нових злочинів є кримінальне покарання у виді штрафу.

Будь-яких даних щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_8 , в матеріалах кримінального провадження процесуальним прокурором не було надано, а тому суд позбавлений можливості вирішити дане питання.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Копію вироку після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1