АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/4121/17 Номер провадження 11-сс/786/303/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
29 червня 2017 року м. Полтава
Колегією суддів прийняте рішення про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 08 червня 2017 року.
Прокурор у своїй апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді про часткове задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 . в інтересах ОСОБА_5 та постановити нову ухвалу , якою у задоволенні скарги просив відмовити.
В обгрунтування апеляції прокурор посилався на порушення слідчим суддею приписів ст.303 КПК України , якою передбачено виключний перелік підстав для оскарження рішень , дій чи бездіяльності слідчого , прокурора та фактично втручанням слідчого судді у такий спосіб у досудове розслідування.
Вважаю вказану ухвалу колегії суддів апеляційного суду Полтавської області такою , що не відповідає приписам кримінального процессуального законодавства з огляду на таке.
Дійсно я походжуюсь із позицією суддів , що положення ст.309 КПК України не містять у своєму переліку можливість оскарження в в апеляційному порядку зазначеного рішення слідчого судді.
Разом з тим вказані положення статті 309 КПК не узгоджуються із загальними принципами кримінального процессуального законодавства.
Так відповідно до статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи , суспільства та держави від кримінальних правопорушень , охорона прав , свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження , а також забезпечення швидкого , повного та неупередженого розслідування і судового розглдяу з тим , щоб кожний , хто вчинив кримінальне правопорушення , був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини , жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений , жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щобо до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.
Згідно п.10 ст.3 КПК України кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження , процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння , передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.5 ст.3 КПК України досудове розслідуання стадія кримінального провадження , яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного ресєтру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвиувального акта , клопотання про застосування примусових заходів мепдичного або виховного харатеру , клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Виходячи із наведенного можна зробити висновок , що досудове розслідування і судове провадження це самостійні стадії кримінального провадження і судовий контроль за досудовим розслідуванням здійснюється виключно у випадках передбачених законодавством.
Такого права як зобов`язання слідчого , прокурора вчинити дії по виключенню відомостей про оголошення підозри , виходячи із положень ст.303 КПК , законодавство слідчому судді не надає і прийнявши зазначене рішення слідчий суддя фактично перебрав на себе функції слідчого.
Що ж стосується самого права на апеляційне оскарження зазначеного рішення слідчого судді , вважаю , що колегія має виходити із загальних принципів кримінального процессуального законодавства.
Зокрема на мою думку , право на апеляційне оскарження надають положення ст.ст.7,8,9,21 КПК України .
Крім того , на мою думку , залишено поза увагою приписи п.7 ст.129 Конституції України , відповідно до якого однією із засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Суддя ОСОБА_2