Справа №592/1933/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/73/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 лютого 2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.189, ч.2 ст.289, ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Старший слідчий Сумського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , мотивуючи його наявністю достатніх підстав вважати, що ОСОБА_10 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185, ч.2 ст.189, ч.2 ст.289, ч.2 ст.190 КК України, існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти передбаченим ст.177 КПК України ризикам.

ОСОБА_10 підозрюється в тому, що в період часу з 19 січня 2017 року по 24 січня 2017 року за попередньою змовою групою осіб, не встановлених в ході досудового розслідування, викрав майно з офісу ПСП «Діана» розташованого за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Яструбине, вул. Жовтнева, 2.

10 лютого 2017 року близько 12-00 год., ОСОБА_10 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою за адресою: АДРЕСА_2 з погрозою заподіяння шкоди здоров`ю та життю вимагав у ОСОБА_12 майно.

Крім того, ОСОБА_10 в кінці січня 2017 року разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою незаконно заволодів автомобілем ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12

26 січня 2017 року та 09 лютого 2017 року, ОСОБА_10 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою шляхом зловживання довірою заволодів грошовими коштами ОСОБА_12 в сумі 13500грн. та 15000грн. відповідно.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 лютого 2017 року клопотання старшого слідчого задоволено, ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 години 13 квітня 2017 року.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих злочинів, існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та врахувавши тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_10 та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Не погодившись з таким рішенням суду, захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах ОСОБА_10 , подали апеляційні скарги, в яких:

- захисник ОСОБА_7 просить змінити запобіжний захід його підзахисному з тримання під вартою на домашній арешт;

- захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обґрунтовуючи свої вимоги, адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що його підзахисний позитивно характеризується, має постійне місце проживання, де мешкає зі своїми батьками, сестрою та цивільною дружиною, тобто має міцні соціальні зв`язки. Звертає увагу на те, що докази причетності ОСОБА_10 до подій в с. Яструбине в матеріалах справи відсутні, а матеріальні претензії його підзахисного носять характер цивільно-правових відносин. Зазначає, що слідчий суддя незаконно послався на репутацію підозрюваного, що дає підстави сумніватися у його неупередженості та суб`єктивності.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 посилається на те, що слідчий суддя не перевірив належним чином обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих злочинів, оскільки практично в усіх епізодах потерпілим є одна і та ж особа ОСОБА_12 , репутація якої, на думку захисту, не дозволяє оцінювати її покази як правдиві та викликає сумніви у їх достовірності. Вважає, що слідчий безпідставно послався на протоколи вилучення речових доказів у підтвердження обґрунтованості підозри її підзахисного. Звертає увагу, що матеріали справи по епізоду незаконного заволодіння автомобілем підтверджують, що ОСОБА_12 добровільно передав його ОСОБА_10 , вказує на відсутність будь-яких доказів у підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_10 за ст.189 КК України та належних і допустимих доказів в обґрунтування підозри за ст.190 КК України. Наголошує на порушенні прав її підзахисного під час затримання.

Крім того, захисники вказують на недоведену слідчим наявність ризиків, якими обґрунтовано клопотання про застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а висновки слідчого судді щодо існування цих ризиків побудовані на припущеннях, носять загальний характер та не відповідають фактичним обставинам провадження. Вважають, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не наведено аргументів, з яких визнано недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_10 для запобігання встановленим ризикам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_10 , які підтримали вимоги апеляційних скарг, думку прокурора про законність ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, в провадженні Сумського ВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження, внесене 24 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061, за ознаками кримінальних равопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.189, ч.2 ст.289, ч.2 ст.190 КК України.

17 лютого 2017 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні інкримінованих злочинів.

Під час розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею перевірено обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих злочинів, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження. Зокрема, підозра щодо причетності ОСОБА_10 до вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.189, ч.2 ст.289, ч.2 ст.190 КК ґрунтується на поясненнях самого ОСОБА_10 , наданих 16 лютого 2017 року (а.к.п.22), протоколах прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24 січня та 15 лютого 2017 року (а.к.п.11-12, 31), поясненнях ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 16 лютого 2017 року (а.к.п.23-24,25,50-51), показах потерпілого ОСОБА_12 , зафіксованих на оптичному диску (а.к.п.78), показах свідків ОСОБА_16 (а.к.п.56-57) та ОСОБА_17 (а.к.п.58-60) зафіксованих в протоколах допиту свідків від 16 лютого 2017 року, протоколах пред`явлення особи для впізнання (а.к.п.61-64), вилучених в ході огляду місця події предметів та документів.

Викладене вище спростовує доводи захисту щодо безпідставності підозри ОСОБА_10 у причетності до даних кримінальних правопорушень.

Крім того, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення від 28.10.1994р.) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

З огляду на це, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому, на думку колегії суддів, у слідчого судді були всі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Отже, доводи адвоката ОСОБА_8 щодо безпідставності покладення в обґрунтування підозри її підзахисного показів потерпілого ОСОБА_12 , які, на думку захисту, викликають сумніви у їх достовірності з огляду на репутацію потерпілого, відсутність будь-яких доказів в підтвердження підозри ОСОБА_10 за ч.2 ст.189, ч.2 ст.289 КК України, належних і допустимих доказів за ч.2 ст.190 КК України, не заслуговують на увагу колегії суддів.

Також слідчим суддею перевірено, що за матеріалами кримінального провадження існує певний ступінь ризиків, яким необхідно запобігти шляхом застосування запобіжного заходу, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За таких обставин слідчий суддя, відповідно до вимог ст.178 КПК України, якою встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, до яких, зокрема відноситься і репутація підозрюваного, врахувавши тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_10 у разі визнання його винним у вчиненні даних кримінальних правопорушень, наслідки кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, дійшов вірного висновку про відсутність підстав, які б переконували суд, що менш суворі запобіжні заходи здатні запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Отже доводи захисту про упередженість слідчого судді при розгляді клопотання, не наведенні аргументів, з яких визнав недостатнім застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів є непереконливими.

Крім того, колегія суддів бере до уваги, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні злочину з погрозою застосування насильства, тому вважає вірним посилання слідчого судді на положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України без визначення розміру застави.

На думку колегії суддів, обраний ОСОБА_10 запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками та відповідає викладеним у цьому кримінальному провадженні обставинам.

Крім того, зі змісту апеляційних скарг не встановлено жодних доводів сторони захисту щодо можливості застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також не наведено переконливих доводів щодо запобігання наявним ризикам в інший спосіб, ніж передбачений відповідним судовим рішенням. При цьому характеризуючі особу ОСОБА_10 дані, на які посилається адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, а саме те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, на думку колегії суддів, не є беззаперечною підставою для застосування відносно ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на те, що матеріали справи містять і інші обставини, а саме, що підозрюваний не працює, постійного джерела доходу не має, раніше неодноразово судимий.

Посилання захисника ОСОБА_7 на те, що його підзахисний позитивно характеризується, не знайшло свого підтвердження під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді. Навпаки, з наявної в матеріалах кримінального провадження характеристики (а.к.п.76) вбачається, що підозрюваний ОСОБА_10 зарекомендував себе посередньо, схильний до вживання наркотичних засобів та вчинення корисливих злочинів, 04 лютого 2017 року притягувався до відповідальності за ч.2 ст.126 та ст.130 КУпАП.

Що стосується доводів адвоката ОСОБА_8 про порушення прав її підзахисного під час затримання, яке фактично відбулося 15 лютого 2017 року, а протокол затримання був складений тільки 17 лютого 2017 року, і весь цей час ОСОБА_10 перебував в поліції, де до нього застосувались тортури, то на думку колегії суддів, дані обставини не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за правилами ст.ст.193,194 КПК України. Разом з тим, підозрюваний як самостійно, так і через адвоката може звернутися із відповідною заявою в порядку ст.214 КПК України.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів погоджується з рішенням суду, оскільки слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_10 на свободу.

Дані висновки слідчого судді узгоджуються з вимогами ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки тримання підозрюваного під вартою з наведених в ухвалі слідчого судді підстав, виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні і встановлення істини, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи.

За таких обставин, правові підстави для скасування ухвали слідчого судді у даному провадженні за поданими захисниками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 апеляційними скаргами відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 лютого 2017 року, якою ОСОБА_10 підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.189, ч.2 ст.289, ч.2 ст.190 КК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4