АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Національної поліції України ОСОБА_8 та накладено арешт на транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ S 350», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 з забороною користування, розпорядження та відчуження майна на користь третіх осіб.
Слідчий суддя у відповідності до вимог статей 160, 170, 171 КПК України та врахувавши наведені у клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна дійшов висновку про його задоволення та накладення арешту на вказаний автомобіль із забороною використовувати та розпоряджатись ним.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно. Апелянт вказує та не, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 173 КПК України, оскільки судом не було перевірено належність правових підстав для арешту майна.
Мотивуючи свої доводи викладені в апеляційній скарзі, захисник зазначає, що при постановлені ухвали слідчим суддею не встановлено того факту, що ОСОБА_7 не має ніякої причетності до кримінального провадження, а автомобіль на який накладено арешт є її приватною власністю, а отже до неї не може бути застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження. Також апелянт додає, що орган досудового розслідування не обґрунтував своє клопотання про накладення арешту на майно належною кількістю доказів, які б вказували на ймовірність в діях ОСОБА_7 пошкодити, відчужити майно або настання будь яких інших негативних наслідків для майна.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку представника власника майна, яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягають задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002625 від 16.04.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ст.. 290, ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 358 КК України за фактом незаконного заволодіння автомобілем, підробки документів та заміни номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в підрозділах головного сервісного центрі МВС України в м.Києві відсутні будь-які документи, що підтверджують реєстрацію автомобіля моделі «MERCEDES-BENZ S 350», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 .
Враховуючи дані обставини орган досудового розслідування звернувся з клопотанням арешту вказаного майна, оскільки останнє може містити сліди вчиненого кримінального правопорушення та для забезпечення конфіскації просив його задовольнити, як і просив поновити процесуальний строк на подання клопотання про арешт майна.
20 вересня 2016 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва дане клопотання слідчого було задоволено.З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак на переконання колегії суддів, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.

Так, клопотання органу досудового розслідування, як і ухвала, містить загальний опис обставин кримінального провадження, які не мають прямого стосунку до майна, яке належить на праві власності ОСОБА_7 , а саме автомобіля марки «MERCEDES-BENZ S350», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 .
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя належним чином не перевірив наявність достатніх доказів, які б вказували на те, що транспортний засід був об`єктом злочинних дій, є предметом кримінального правопорушення в кримінальному провадженні. Також слідчий суддя взагалі не обґрунтував, яким саме чином транспортний засіб відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіга на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та набуті кримінально протиправним шляхом.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, щопостановою Національної поліції України від 24.11.2016 року за підписом старшого слідчого в особливо важливих справах Національної поліції України ОСОБА_8 було припиненнол розшук автомобіля марки «MERCEDES-BENZ S350» ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 . При прийнятті рішення колегія суддів звертає увагу і на ту обставину, що відповідно до висновку державного науково-дослідчого експертно-криміналістичного центру № 19/12-2/10 від 18.11.2016 року вбачається, що кузов НОМЕР_1 та номер двигуна НОМЕР_3 наданого на дослідження автомобіля «MERCEDES-BENZ S350», номерними знаками НОМЕР_4 змінам не підлягав, є первинним (заводським). Дублююча номерна табличка (наклейка) з ідентифікаційними даними , що розташовується на автомобілі, наданому на дослідження, заміні та внесенню змін у її першопочатковий зміст не піддавалася, була виготовлена та закріплена в умовах заводу-виробника.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та, зазначені в апеляційній скарзі обставини, можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну с каргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Національної поліції України ОСОБА_8 та накладено арешт на транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ S 350», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з забороною користування, розпорядження та відчуження майна на користь третіх осіб скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в клопотанні старшого слідчого в особливо важливих справах Національної поліції України ОСОБА_8 про накладення арешту на транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ S 350», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/4118/2016 Категорія ст. 172КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1