н/п 1-кс/640/7067/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,

шляхом заборони на пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження зазначеного у клопотанні нерухомого майна.
Під час досудового розслідування здобуто достатньо даних, що дають підстави вважати, що вартість пансіонату «Комунальник», яка зазначена у звіті про оцінку комунального майна суттєво занижена, що свідчить про умисні дії суб`єкта оціночної діяльності, яким у даному випадку виступив ТБ «Євромаркет», який зловживаючи своїми повноваженнями як оцінювача, вніс недостовірні відомості у звіт про оцінку майна, що призвело до нанесення шкоди економічним інтересам держави, так як було втрачено право власності на комунальні об`єкти нерухомості, а бюджет м. Харкова недоотримав значну суму грошових коштів, що є тяжкими наслідками.
Так, 03.04.2017 органом досудового розслідування призначено судову оціночно-будівельну експертизу, виробництво якої доручено експертам ХНДІСЕ ім. засл. професора Бокаріуса, з метою вирішення питання дійсної ринкової вартості нежитлових будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 станом на час їх відчуження.
Таким чином, на підставі вказаного звіту про оцінку цього майна, який виконала оцінювач ТБ «Євромаркет» ОСОБА_5 , 20.10.2016 його було виведено з комунальної власності громади м. Харкова, відповідно до договору купівлі-продажу між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та ТОВ «Український зодчій».
Таким чином з комунальної власності було відчужено нерухоме майно за ціною щонайменше в 2,5 разів менше ринкової.
Крім того, об`єкти нерухомості за адресою: Харківська область, Вовчанський район, с. Зарічне (попередня назва с. Петрівське), Вовчанський шлях, 13 зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а саме вони є джерелом інформації про те, якою є реальна ринкова власність станом на 31.08.2016 (дата проведення оцінки майна). Їх відчуження, знищення, перетворення або інші зміни пов`язані з реконструкцією або знесенням можуть призвести до втрати вже здобутих доказів у даному кримінальному провадженні та тим самим негативно вплинути на проведення досудового розслідування та встановлення істини у даному кримінальному провадженні.
Як зазначає слідчий, вказані об`єкти нерухомого майна зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто вони є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні та відповідають критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України, та є доказом злочину.
При розгляді клопотання в судовому засіданні слідчий його підтримала.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
шляхом заборони пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження зазначеного у клопотанні нерухомого майна у будь-який.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1