Справа №295/4117/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2017 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Богунського районного суду м. Житомира клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянин України, розлученого, неповнолітніх дітей не має, освіта середня, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянин України, підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, -
Слідчий слідчого відділення Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором, здійснюючим процесуальне керівництво, подала клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , в обґрунтування якого вказав, що ОСОБА_7 21.06.2007 р. близько 23.00 годині разом із своїм знайомим ОСОБА_6 перебували неподалік від кафе «Легенда», що по проспекту Миру, 23 в м. Житомирі, де побачили раніше незнайомого їм громадянина ОСОБА_8 , який йшов по проспекту Миру в напрямку будинку № 19 в місті Житомирі.
В той час та місці за вказаних обставин у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна. Після чого ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_7 викрасти щось у ОСОБА_9 , на що ОСОБА_7 погодився, тим самим вступивши в попередню злочинну змову з КязімовимЗ.З.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_9 та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс йому удар ногою в область голови, внаслідок якого останній, втративши рівновагу, не втримавшись на своїх ногах, впав на землю на живіт. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_10 почав наносити численні удари потерпілому, тим самим долаючи його волю до опору.
Після чого, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_9 та почав наносити численні удари ногами по різним частинам тіла ОСОБА_9 , тим самим спричинивши потерпілому фізичного болю. Тим часом, діючи в межах спільної злочинної змови ОСОБА_10 користуючись тим, що воля потерпілого до опору, внаслідок раніше застосованого фізичного насильства подавлена, почав обшукувати кишені ОСОБА_9 , в ході чого в правій кишені штанів останнього виявив мобільний НОМЕР_1 , чорного кольору, вартістю 422 гривні, який відкрито викрали, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.
Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_10 з місця скоєння злочину зникли та викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
22.06.2007 р., по даному факту в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано провадження та розпочато досудове розслідування за ст. 186 ч. 2 КК України.
31.03.2017 р. слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_11 було винесено ухвалу про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
13.04.2017 р. ОСОБА_6 затримано в порядку 208 КПК.
25.08.2014 року ОСОБА_12 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.
Разом з тим, до суду звернулася захисник підозрюваного ОСОБА_5 із заявою в порядку ст. 206 КПК України, посилаючись на незаконність затримання підозрюваного, та просить негайно звільнити його з-під варти.
В клопотанні слідчий зазначив докази, які підтверджують вину підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення, а саме протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , протоколом допиту свідка ОСОБА_20 , протоколом огляду місця пригоди від 23.06.2007 року, згідно якого було оглянуто ділянку місцевості, де був скоєний злочин, протоколом огляду місця події від 11.07.2007 р., згідно якого було вилучено у свідка ОСОБА_13 мобільний телефон Моторола С-115.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 свою причетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав.
Таким чином, слідчий зазначає, що є підстави вважати, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора та слідчого які підтримали клопотання, звхисника, яка заперечувала щодо обрання запобіжного заходу, підозрюваного, який не визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, суд приходить до наступного висновку.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. В поданому клопотанні слідчий посилається на ризики, визначені ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Під час розгляду клопотання, з урахуванням оглянутих матеріалів кримінального провадження, прокурором було доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який скоїв злочин пов`язаний з застосуванням насильства, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи вказані вище обставини, суд не вбачає підстав щодо задоволення клопотання про обрання іншого запобіжного заходу.
Згідно положень ч. 2, 3 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
При цьому за ч. 4 та ч. 5 ст. 206 КПК України якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; неперевищення граничного строку тримання під вартою; відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, затримання ОСОБА_6 було здійснено 13.04.2017 р. в порядку ст. 208 КПК України, на підстави ухвали слідчого судді за обґрунтованою підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в якому пред`явлено підозру у його вчиненні.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що підстави для задоволення заяви, поданої захисником ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України на незаконність затримання підозрюваного ОСОБА_6 , відсутні.
У відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, у зв`язку з підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів і обчислюється з моменту затримання ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, а саме: з 13 квітня 2017 р. по 13 червня 2017 р. включно.
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , поданої в порядку ст. 206 КПК України, на незаконність затримання підозрюваного ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_21 Перекупка