В И Р О К
іменем України
Справа № 126/775/17

Провадження № 1-кп/126/101/2017

"19" червня 2017 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження № 0000173 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
7 березня 2017 року близько 5 год. в с. Флорино Бершадського району Вінницької області обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з метою вчинення крадіжки прийшов до нежитлового господарства, розташованого по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_4 . Обійшовши вказане домогосподарство зі сторони присадибної ділянки, шляхом вільного доступу ОСОБА_5 підійшов до огорожі домогосподарства, де з корисливих спонукань, руками вирвав та викрав дві металевих штахетних секцї паркану, загальною вагою 60 кг вартістю 4 грн. за 1 кг. Після цього ОСОБА_5 ці секції по черзі переніс до домогосподарства ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_3 та в подальшому продав їх ОСОБА_6 за 240 грн., якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_4 на суму 240 грн.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

16 березня 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України, який у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Сторонами угоди визначено, що дві металевих секції паркану, загальною вагою 60 кг, що є речовими доказами у кримінальному провадженні, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 - залишити йому як власнику. Отримана згода обвинуваченого на призначення покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 просить затвердити угоду про примирення, наслідки її укладення йому зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просить вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміють права, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним, що 07.03.2017 року близько 5 год. в с. Флорино Бершадського району Вінницької області обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння з метою вчинення крадіжки прийшов до нежитлового господарства, розташованого по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_4 . Обійшовши вказане домогосподарство зі сторони присадибної ділянки, шляхом вільного доступу ОСОБА_5 підійшов до огорожі даного домогосподарства, де з корисливих спонукань руками вирвав та викрав дві металевих штахетних секції паркану, загальною вагою 60 кг, вартістю 4 грн. за 1 кг. Після цього ОСОБА_5 ці секції по черзі переніс до домогосподарства ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_3 та в подальшому продав їх ОСОБА_6 за 240 грн., якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_4 на суму 240 грн.

Тому ці дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за якою належить призначити йому узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 16 березня 2017 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: дві металевих штахетних секції паркану, загальною вагою 60 кг, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 - залишити йому, як власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_7