НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/8398/15-к
Провадження № 1-кп/0182/183/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.12.2016 року м. Нікополь
Нікопольський міскрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.10.2015року за №0003486 та 18.11.2015 року №0003968 стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Берислав, Херсонської області, гр. України, вдовець, освіта неповна середня, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 10.02.1984 Каховським міським судом Херсонської області за ст.206 ч.2, 43 КК України (в ред.1960) до 3 років позбавлення волі;
- 15.04.1986 Бериславським районним судом Херсонської області за ст.140 ч.3, 43 КК України (в ред.1960) до 4 років 10 місяців 9 днів позбавлення волі;
- 22.11.1994 Бериславським районним судом Херсонської області за ст.144 ч.2 КК України (в ред.1960) до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 30.05.2001 Бериславським районним судом Херсонської області за ст.140 ч.2 КК України (в ред.1960) до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна та на підставі ст.14 КК України (в ред.1960) з лікуванням від алкоголізму;
- 11.11.2004 Нікопольським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2, 70 КК України (в ред.2001) до 4 років позбавлення волі, на підстав ст.ст.75, 76 КК України (в ред.2001) звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 28.03.2005 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.3, 71 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 21.07.2009 Бериславським районним судом Херсонської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 70 ч.4, 71 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі;
- 16.08.2013 Бериславським районним судом Херсонської області за ст.ст.198 ч.1, 384 ч.2, 396 ч.1, 70 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі, звільнений 17.08.2013 по закінченню строку покарання,
за правовою кваліфікацією ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження
прокурора: ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 12.10.2015 приблизно о 21 годині знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , де в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з вказаного будинку.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, заздалегідь знаючи, що ключ від дверей будинку знаходиться в літній кухні, проник на територію вказаного домоволодіння, де, скориставшись не зачиненими дверима, проник в приміщення літньої кухні, де взяв ключі від будинку.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_3 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою ключа, який взяв в літній кухні, відчинив вхідні двері до будинку, проник в середину, звідки викрав гумовий рибацький човен «Tunder», вартістю 4000 гривень, який належить ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.
З місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном втік, майном розпорядився за власним розсудом.
Дані умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Крім того, 22.10.2015 приблизно о 01 годині, ОСОБА_3 , прийшов у двір домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 , куди прийшов з метою з`ясування стосунків з ОСОБА_7 . Після того, як ОСОБА_7 не вийшов з будинку на вимогу Банних, у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрав гумовий рибацький човен «BARK В 240», вартістю 2200 гривень, який знаходився біля будинку та належить ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.
З місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном втік, майном розпорядився за власним розсудом.
Дані умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
ОСОБА_3 в судовому засіданні свою провину та пояснив, що приблизно в жовтні 2015 року до нього прийшла сусідка ОСОБА_8 сестра потерпілого ОСОБА_9 і попросила, щоб він допоміг відімкнути двері ключем, бо зламався замок. Він допоміг і вони разом зайшли в хату посиділи. Спілкувалися, потім пішли до сусідки трохи випили, і він, знаючи, що ОСОБА_10 в стані сп`яніння, зайшов на територію її подвір`я, і, знаючи де лежить ключ від хати, відімкнув двері і з коридору виграв гумовий човен, що належав потерпілому ОСОБА_11 брату сусідки. Човен продав, а гроші потратив на дорогу до дочки, яка перебувала у пологовому будинку у Кривому Розі на той час де народила дитину. Шкоду завдану потерпілому ОСОБА_12 він відшкодував в повному обсязі. Крім того, в кінці жовтня 2015 року він повернувся додому і дізнався зі слів дочки, що приходив сусід ОСОБА_13 , з яким у нього добрі стосунки та почав чіплятися до його доньки і ображав її. Він пішов до нього додому, але той не відкривав. Тоді він переліз через паркан, почав стукати у двері і вікно, але ОСОБА_13 увімкнув світло, а двері не відчиняв. Він намагався з ним поговорити, з`ясувати стосунки, але потерпілий не захотів. Потім він помітив у дворі гумовий човен і вирішив його забрати з собою, щоб ОСОБА_13 обов`язково прийшов до нього для з`ясування стосунків. Вказаний човен був вилучений співробітниками поліції за його місцем проживання. Просив не позбавляти його волі, оскільки страждає рядом тяжких хронічних захворювань.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не зявився. Надав суду заяву в якій просив проводити судовий розгляд у його відсутність. Цивільний позов ним не заявлено. Належність та допустимість доказів, зібраних під час досудового слідства, потерпілим не оскаржено та нові докази суду не надані.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_10 це його сестра, яка зловживає спиртними напоями. З її слів він дізнався, що саме ОСОБА_14 заходив до неї і допомагав, а також бачив, де вона залишила ключі від хати. Коли вона повернулася від сусідки, то виявила крадіжку човна. У крадіжці одразу ж підозрювали сусіда ОСОБА_14 і тому він особисто звернувся з заявою до поліції. Від позовних вимог, заявлених ним в підготовчому судовому засіданні, він відмовився, оскільки ОСОБА_3 відшкодував вартість викраденого човна.
З огляду на викладене, вважаю, що вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень доведена і його дії мають правильну правову кваліфікацію за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за ч.3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
За згодою сторін кримінального провадження, відповідно до п.3ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, враховує пом`якшуючі обставини, до яких відносить щиросердне каяття обвинувачуваного, враховує те, що обвинувачений сприяв розкриттю вчиненого правопорушення, має постійне місце реєстрації за яким характеризується задовільно, відшкодував шкоду завдану потерпілим. До того ж, обвинувачений страждає рядом хронічних захворювань і потребує стаціонарного лікування. Суд враховує думку потерпілих, які є сусідами обвинуваченого і продовжують надалі підтримувати дружні стосунки, тому не наполягали на позбавленні волі обвинуваченого. З урахуванням викладеного, суд вважає, що достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також відповідним до вчиненого та його наслідків буде покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст.75,76 КК України. Обставин, що обтяжують вину обвинувачуваного не встановлено. Цивільні позови потерпілими не заявлені.
Керуючись, ст.ст.370,371,374,376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання за :
-ч.2 ст.185 КК України два роки позбавлення волі;
-ч.3 ст.185 КК України три роки роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України із застосуванням ст. 76 КК України ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробовуванням терміном на два роки. Протягом випробувального терміну зобов`язати засудженого: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речові докази: гумовий рибацький човен «BARK B240» залишити в користуванні ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя :