У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу тримання під вартою
31 березня 2017 року слідчий суддя Личаківський районний суд м. Львова ОСОБА_1 , участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Личаківського відділу Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Личаківського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0005424 від 26.11.2016 рокупро обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, громадянину України, із середньою освітою, раніше не судимий, працюючому, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

слідчий, як сторона кримінального провадження, звернулася з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що 25.11.2016, в період часу з 19 год. 33 хв. по 19 год. 37 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Чайковського, 8 у м. Львові, за попередньою змовою у групі з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , таємно викрали із салону автомобіля марки «Тойота Ленд Крузер», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , грошові кошти на загальну суму 515 085 гривень.

Крім цього 22.01.2017, в період часу з 19 год. 33 хв. по 19 год. 37 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Шопена, 3 у м. Львові, за попередньою змовою у групі з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , таємно викрали із салону автомобіля марки «Хонда Сівік», д.н.з. « НОМЕР_2 », що належить ОСОБА_11 , майно останнього на суму 7500 гривень, майно ОСОБА_12 на загальну суму 115639 гривень та майно ОСОБА_13 на загальну суму 19130 гривень.

Крім цього, 28.03.2017 приблизно о 19:30 год. ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи у м. Львів-Винники по вул. Галицька, 16б, поблизу приміщення супермаркету «Рукавичка», викрали із автомобіля марки «Hunday Sonata», д.н.з. НОМЕР_3 майно ОСОБА_14 на загальну суму 12 000 гривень.

Враховуючи наведене, а також те, що підозрюваного ОСОБА_6 23.01.2017 Залізничним ВП ГУ НП у Львівській області та 17.02.2017 Франківським ВП ГУ НП у Львівській області повідомлено про підозру у вчиненні інших злочинів та вказані кримінальні провадження направлені до суду, разом з тим знову вчинив злочини.

А тому у слідства є достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі може продовжувати свою злочинну діяльність, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, маючи можливість спілкуватись із співучасниками скоєних злочинів, може виробити єдину лінію ухилення від кримінальної відповідальності чим протидіяти слідству, чинити тиск на потерпілих, переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна. Вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання з ним процесуальних рішень, більш м`який запобіжний захід унеможливить запобігання вказаним ризикам.

Прокурори в судовому засіданні клопотання підтримали, пояснили, що на їх думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться, зокрема, і до особливо тяжких злочинів, інші кримінальні провадження щодо підозрюваного вже наварлено до суду, при наявності обґрунтованих доказів вчинення кримінальних правопорушень, останній відмовляється співпрацювати із слідством, вину не визнає, Наведене свідчить, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше правопорушення, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Захисник ОСОБА_5 відносно задоволення клопотання заперечила і пояснила, що підозра, яка висунути ОСОБА_15 не підтверджується в повному об`ємі доказами, слід вважати, що така є обґрунтованою лише в частині скоєння діяння по останньому епізоду лише самим підозрюваним. Окрім того, просить врахувати, що запобіжний захід обраний у іншому кримінальному провадженні, яке на даний час поступило на розгляд у Залізничний районний суд м. Львова, на час скоєння інкримінованого діяння у виді домашнього арешту закінчив свою дію 23.03.2017 року. Тому, з врахуванням особи підозрюваного, йому може бути обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні участь у скоєнні діяння 28.03.2017 року визнав, разом з тим, пояснив, що скоїв його лише один, участь у скоєнні інших інкримінованих діянь заперечив.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

З матеріалів подання вбачається, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування 26.11.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених чч. 2, 3, 5 ст.185 КК України.

Про підозру у вчиненні даних злочинів ОСОБА_6 остаточно повідомлено 30.03.2017 року.

У відповідності до п. с ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема :

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;

Як бачимо, одною з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у справі «К.-Ф. проти Німеччини» 27.11.1997 року (заява №144/1996/765/962) ЄСПЛ знову наголошував, що обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної гарантії проти свавільного арешту й затримання й що це передбачено п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа ймовірно вчинила правопорушення. Однак факти, які зумовлюють виникнення підозри, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який є необхідним на пізнішому етапі кримінального розслідування.

При розгляді даного подання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої затриманому, оскільки встановлено, що він затриманий на місці скоєного по епізоду заволодіння майном потерпілого ОСОБА_14 при обставинах на які вказує слідство. Окрім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненому по всіх епізодах підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: допитами потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_12 , протоколами затримання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , рапортом начальника ОПВ УКР ГУНП у Львівській області ОСОБА_16 , допитами свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_22 , оглядом місця події від 28.03.2017, 25.11.2016 року та 22.01.2017 року, долученими дисками із камер відеоспостереження, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження, протоколами огляду предметів.

Таким чином, на даній стадії прокурор навів переконливі факти того, що затримана особа обгунтовано підозрюється у скоєнні правопорушень, які йому вміняються.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.

При обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належну поведінку затриманого, та виконання ним обов`язків передбачених ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину середньої тяжкості, тяжкого та особливо тяжкого злочину, зокрема, за яке передбачене покарання до дванадцять років позбавлення волі групою осіб з використанням спеціальних технічних пристроїв. При цьому враховується, що йому 23.01.2017 Залізничним ВП ГУ НП у Львівській області оголошено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 296 КК України та 14.03.2017 кримінальне провадження скероване до суду з обвинувальним актом, а також 17.02.2017 Франківським ВП ГУ НП у Львівській області оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України та 01.03.2017 кримінальне провадження скеровано до суду з обвинувальним актом.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчий суддя погоджується із доводами прокурора про те, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України. А тому з метою недопущення спробам перешкоджати кримінальному провадженню, в тому числі спілкуванні підозрюваних між собою, незаконному впливу на потерпілих та свідків, чи переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчиненню інших правопорушень, прихожу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

Разом з тим, оскільки у клопотання не наведені підстави передбачені ч.4 ст.183 КПК України і такі не передбачені законом та не встановлені при розгляді клопотання, тому суд зобов`язаний визначити підозрюваному розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків передбаченим цим кодексом. З врахуванням обставин справи і особи підозрюваного, його майнового стану та тяжкості скоєного такий розмір застави слід визначити виходячи з вимог частини п`ятої ст.182 КПК України у розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

клопотання старшого слідчого СВ Личаківського відділу Національної поліції у Львівській області задоволити частково.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в СІЗО № 19 УДД УВП у Львівській області.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 19.40 год. 28.03.2017 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 240 000 грн.

У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_6 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч.4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_6 покладаються такі обов`язки:

1. Прибувати до слідчого СВ Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області та суду за першою вимогою.

2. Повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, про зміну місця роботи та проживання.

3. Утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженні за винятком необхідності викликаної проведенням слідчої дії чи судового розгляду.

4. Носити електронний засіб контролю.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1