Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 17 лютого 2017 року касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и л а:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ) від 23 січня 2017 року касаційну скаргу прокурора залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 3 ст. 427 КПК та надано десятиденний строк з дня отримання копії вказаної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
У межах наданого строку прокурор повторно звернувся з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі ВССУ, в повному обсязі не усунув.
Зокрема, прокурор у касаційній скарзі, як і попереднього разу, вказуючи на незаконність вироку суду першої інстанції, наводить доводи щодо невідповідності призначеного судом покарання за ч. 2 ст. 121 КК у виді позбавлення волі на строк 7 років тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого ОСОБА_4 внаслідок м`якості. Однак, як убачається з доданої до касаційної скарги копії ухвали, вказаний вирок був змінений апеляційним судом шляхом перекваліфікації дій засудженого з ч. 2 ст. 121 КК на ст. 124 цього Кодексу та призначення ОСОБА_4 зовсім іншого покарання. Зазначене знову залишилось поза увагою прокурора, який продовжує оскаржувати вже неіснуюче покарання.
При цьому, прокурор вказує на те, що при постановленні обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 було допущено порушення норм КПК, однак в чому саме полягали такі порушення у скарзі він не зазначає.
Крім того, у новій касаційній скарзі, як убачається з її змісту, прокурор оскаржує та наводить доводи щодо незаконності як вироку суду першої інстанції, так і ухвали апеляційного суду, тоді як вимоги формулює про скасування лише зазначеної ухвали, що вказує на неузгодженість його позиції та суперечності, допущені між частинами касаційної скарги. Зазначене перешкоджає суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки у касаційному порядку.
Згідно ч. 3 ст. 429 КПК, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Таким чином, прокурором не були виконанні вимоги попередньої ухвали, а тому його касаційна скарга підлягає поверненню.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Повернути прокурору, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, його касаційну скаргу на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3