Єдиний унікальний номер 227/2639/16-к
Номер провадження 11-кп/775/472/2017

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000729 за апеляційною скаргою бвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07.03.2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Білицьке Донецької області, громадянин України, судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна,-

ВСТАНОВИЛА

Згідно вироку, 02 травня 2016 року в період часу з 01.00 години до 03.30 годин біля кафе «Казковий лісок», розташованого за адресою: Донецька область м.Білицьке вул. Леніна, 33а, між ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та потерпілим ОСОБА_8 на грунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка. Після цього у ОСОБА_7 виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння документами на автомобіль потерпілого та незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_8 в якості компенсації за нібито неправомірні дії останнього. Реалізуючи свій злочинний намір, 02.05.2016 року, приблизно о 02.10 годин ОСОБА_7 шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та звернення його на свою користь, таємно з рукавичного ящику салону автомобіля ВАЗ-2108 реєстраційний номер НОМЕР_1 , викрав важливі особисті документи ОСОБА_8 , а саме поліс № АІ/8402704 на ім`я ОСОБА_8 , довіреність на ім`я ОСОБА_8 від 05.10.2015 року, витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей від 05.10.2015 року на ім`я ОСОБА_9 та диплом спеціаліста на ім`я ОСОБА_8 .

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 02.05.2016 року приблизно о 03.30 годин ОСОБА_7 , не маючи дозволу власника автомобіля ОСОБА_8 на користування і розпорядження ним, всупереч волі останнього сів за руль транспортного засобу ВАЗ-2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та відсторонивши ОСОБА_8 від керування автомобілем, за допомогою ключа від транспортного засобу, який він раніше самовільно забрав з автомобілю, привів двигун у робочий стан. Разом з ОСОБА_8 та іншими особами, які не брали участі у вилученні транспортного засобу, проїхав на вказаному транспортному засобі до ЗОШ № 11, яка розташована за адресою: Донецька область, Добропільський район, с. Водяне вул.40 років Жовтня, 25, де ОСОБА_8 вийшов із автомобіля. Через деякий час, не дочекавшись власника автомобіля, ОСОБА_7 , продовжив рух на вказаному транспортному засобі. Під час руху, керуючи автомобілем, ОСОБА_7 пошкодив деталі вказаного автомобіля та залишив транспортний засіб навпроти будинку № 3 по провулку Московський м. Білицьке Донецької області.

Таким чином ОСОБА_7 , діючи умисно та незаконно, не маючи дійсного права у відношенні викраденого ним транспортного засобу, відкрито, незаконно, повторно заволодів транспортним засобом автомобілем ВАЗ-2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 38959,00 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 реальний матеріальний збиток на суму 5346,70 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок в частині засудження його за ч. 2 ст. 289 КК України. Вважає, що в нього не було умислу на заволодіння транспортним засобом. Висновки суду не підтверджуються доказами, які були дослідженні в ході судового розгляду.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили кримінальне провадження за ч.2 ст. 289 КК України закрити в зв`язку з відсутністю в діях обвинуваченого складу злочину; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг. Висновки суду, що ОСОБА_7 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 289 КК України за обставин, як вони встановлені вироком, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку у вироку. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК не визнав, за ч.3 ст.357 КК України визнав повністю. Суду пояснив, що у нього не було умислу на заволодіння транспортним засобом. Разом з тим, пояснив, що згоди на керування автомобілем потерпілий йому не давав.

Судова колегія вважає безпідставними доводи обвинуваченого про те, що в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку. В судовому засіданні пояснення обвинуваченого щодо відсутності у нього умислу на незаконне заволодіння автомобілем спростовуються поясненнями потерпілого, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та поясненнями обвинуваченого, який підтвердив, що згоди на керування автомобілем потерпілий йому не давав.

З пояснень потерпілого ОСОБА_8 встановлено, що згоди на керування своїм автомобілем останній обвинуваченому не давав і не передавав йому реєстраційних документів на свій автомобіль. Обвинувачений силою забрав у потерпілого ключі від автомобілю, а потім не давав можливості потерпілому керувати своїм автомобілем і всупереч волі останнього сів за кермо автомобілю.

Свідок ОСОБА_11 пояснив в судовому засіданні, що до нього з боку обвинуваченого та ОСОБА_12 було застосовано насилля. Обвинувачений ОСОБА_7 самовільно витяг ключі із запалення автомобілю та після цього керував автомобілем потерпілого.

Не є слушними доводи обвинуваченого щодо не взяття судом до уваги пояснень свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про те, що потерпілий не заперечував проти того, що його автомобілем керував обвинувачений. Вказані доводи спростовуються показаннями потерпілого та свідків. Так, з пояснень потерпілого встановлено, що він активно не супротивився діям ОСОБА_7 , так як побоювався за своє здоров`я та здоров`я свого знайомого ОСОБА_11 , так як останнього били, а на нього з боку ОСОБА_7 здійснювався психологічний тиск. Крім того, з пояснень свідка ОСОБА_10 , яка є дружиною потерпілого, в судовому засіданні встановлено, що після того, як обвинувачений приїхав на автомобілі потерпілого додому до останнього, ОСОБА_10 просила обвинуваченого залишити автомобіль, який належить її чоловіку. Проте ОСОБА_7 сказав, що поверне автомобіль лише після того, як остання віддасть йому гроші за нібито викрадений її чоловіком телефон. При цьому свідок ОСОБА_10 пояснила, що ніякого дозволу на те, щоб ОСОБА_7 забрав автомобіль її чоловіка, з метою покататися, вона останньому не надавала.

Доводи обвинуваченого щодо несвоєчасного звернення потерпілого з заявою про вчинення злочину безпідставні та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

З заяви ОСОБА_8 від 02.05.2016 року вбачається, що потерпілий звернувся до Добропільського ВП щодо прийняття заходів до невідомих, які 02.05.2016 року в період часу з 02.30 до 03.40 годин незаконно заволоділи його транспортним засобом автомобілем ВАЗ-2108 реєстраційний номер НОМЕР_1 чорного кольору.

З протоколу огляду місця події від 02.05.2016 року вбачається, що в м. Білицьке в період часу з 11.50 до 12.30 годин оглянута ділянка місцевості, яка розташована напроти будинку № 3 по провулку Московська м.Білицьке Донецької області, де був виявлений автомобіль ВАЗ-2108 реєстраційний номер НОМЕР_1 чорного кольору. Також вказаним протоколом підтверджується факт огляду вказаного автомобіля, який знаходився у відчиненому стані, на сидінні водія виявлено два файли, в яких знаходилися документи, в тому числі поліс № АІ/8402704 на ім`я ОСОБА_8 , довіреність на ім`я ОСОБА_8 від 05.10.2015 року та інші документи. Під час огляду були виявлені механічні пошкодження на автомобілі.

Оголошеним в судовому засіданні протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 11 травня 2016 року з додатками у вигляді таблиць фото-ілюстрацій підтверджується, що в ході проведення експерименту підозрюваний ОСОБА_7 показав місце де знаходився автомобіль ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , коли під`їхав до кафе «Казковий лісок» в м. Білицьке по вул. Леніна, звідки вийшла ОСОБА_15 . Показав з якої сторони він підійшов до автомобілю, з якої сторони шукав телефон та де знайшов документи потерпілого на автомобіль та диплом на його ім`я. Також підозрюваний показав місце напроти школи АДРЕСА_2 , де вони зупинились і звідки пішов потерпілий шукати гроші. Також підозрюваний показав місце, де залишив автомобіль після того, як пробив переднє праве колесо, а саме АДРЕСА_3 .

Оголошеним в судовому засіданні протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 11 травня 2016 року з додатками у вигляді таблиць фото-ілюстрацій підтверджується, що в ході проведення експерименту потерпілий показав місце, де знаходився автомобіль ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , коли під`їхав до кафе «Казковий лісок» в м. Білицьке по вул. Леніна. Показав де саме він вийшов в с. Водяне з метою знайти суму грошей, на якій наполягав обвинувачений. Вказаним протоколом також підтверджуються пояснення потерпілого, надані ним в судовому засіданні.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання і його розміру за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України, суд першої інстанції взяв до уваги обставини справи та ступінь тяжкості скоєних злочинів, які згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який судимий за скоєння корисливого злочину, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд першої інстанції обґрунтовано визнав скоєння злочинів в стані алкогольного сп`яніння та за ч. 3 ст. 357 КК України рецидив злочину.

У відповідності зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обтяжуючи покарання обставини, тому покарання у виді позбавлення волі відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів, у зв`язку із чим підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07 березня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 , засудженого за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: