Справа №: 343/786/17
Провадження №: 1-кп/0343/85/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2017 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 та

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 14.03.2017 року за номером № 0000156, про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, що має середню спеціальну освіту, непрацюючого, неодруженого, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 наніс умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Злочин вчинено за таких обставин:

Вранці 14 березня 2017 року ОСОБА_7 в будинку по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом з товаришами та батьком ОСОБА_5 розпивали спиртні напої, після чого останній пішов в магазин, а ОСОБА_7 залишився вдома. Близько 12.20 год. батько повернувся з магазину до будинку, де в той час перебував ОСОБА_7 після чого між ними побутовому грунті виникла сварка, в ході якої ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, наніс ножем один удар в ділянку грудної клітки зліва ОСОБА_5 , який в той час сидів на ліжку, спричинивши йому тілесне ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва з ушкодженням легені, яка ускладнилася лівобічним гемотораксом, яке згідно з висновком судово-медичного експерта № 30 від 24.03.2017 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив, що того дня він разом з товаришами в магазині с.Шевченкове випили 1 пляшку вина, а потім продовжували розпивати спиртні напої в нього вдома, де також знаходився його батько ОСОБА_5 . Коли товариші пішли, через якийсь час у нього виник конфлікт з батьком, під час якого останній вдарив його гачком. Він батька не бив і ніж не брав. Коли потім батькові стало погано, він робив йому штучне дихання та викликав швидку допомогу. Своєї вини не визнає, оскільки удару ножем батькові не наносив, цивільний позов не визнає. Від подальших показань на підставі ст. 63 Конституції України відмовляється.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що його син ОСОБА_7 зловживає спиртними напоями та конфліктує з ним. Того дня син був у нетверезому стані, бив його кулаками, поламав ребра, так що він не міг дихати. ОСОБА_8 бігав по будинку з ножем, казав, що його вб`є. Потім, коли він сидів на ліжку, син вдарив його один раз ножем у груди. Він сам вийшов на вулицю. В подальшому його забрала до лікарні «швидка». Де син взяв ніж, він не знає.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що 14 березня 2017 року прийшов до будинку своєї матері ОСОБА_10 на обід. Коли йшов, то побачив, що ОСОБА_5 лежить у себе на подвір`ї. Вийшов його син ОСОБА_8 і вони разом занесли ОСОБА_5 до будинку. Він побачив в останнього на животі кров і відразу побіг та покликав матір. У ОСОБА_5 була на грудях рана, тому він викликав поліцію. Згодом працівники поліції сказали, що ОСОБА_7 зізнався в скоєному злочині. В лікарні ОСОБА_5 розповів, що син вдарив його ножем в груди, провернув ніж, витягнув і повитирав.
Свідок ОСОБА_10 суду підтвердила, що того дня близько 12.40 год. прийшла додому на обід. Побачила, що йде ОСОБА_5 та накульгує. Її син ОСОБА_9 в той час пішов на роботу, але за кілька хвилин повернувся і сказав, що ОСОБА_5 лежить на землі. Коли вона прийшла до будинку ОСОБА_5 , то побачила, що останнього вже занесли до хати. У ОСОБА_5 був розстібнутий верхній одяг і біля серця була рана. Все було в крові. Вона викликала швидку медичну допомогу, а син поліцію. ОСОБА_7 казав не викликати швидку. В подальшому ОСОБА_5 розповів, що син намагався його вбити, бо він мав купити пляшку горілки, а продавець у магазині не продала йому. Син вдарив його ножем, провернув, а потім витягнув і витер ніж у себе. Коли приїхала швидка допомога, ОСОБА_5 вже важко дихав. Обвинувачений ОСОБА_11 часто вживає спиртні напої, б`є свого батька, останній скаржився, що син бігає з ножем.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , яка працює лікарем швидкої допомоги Долинської ЦРЛ, вказала, що десь в березні 2017 року поступив виклик про те, що в с.Шевченкове Долинського району Івано-Франківської області, син порізав батька. Коли бригада швидкої допомоги приїхала за викликом, на місці події були жінка, чоловік та ОСОБА_7 . Потерпілий лежав на підлозі, на грудях в нього була проникаюча різана рана в ділянці серця. По дорозі в лікарню ОСОБА_5 казав, що його порізав син. У пораненого була кровотеча, останній перебував у важкому стані.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердила, що вона разом з лікарем та фельдшером с.Шевченкове Долинського району зайшли до кімнати, де був поранений ОСОБА_5 , який лежав на підлозі в крові. В машині швидкої допомоги ОСОБА_5 розказав, що його ножем вдарив син.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.03.2017 року (а.с. 34), ОСОБА_5 повідомив поліцію, що 14.03.2017 року близько 12.30 год. в будинку за місцем його проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_7 вчинив з ним сварку, під час якої умисно спричинив йому ножове поранення.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 14.03.2017 року та доданих до нього фототаблиць (а.с. 36-48), місцем події є домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_5 . В ході проведеного огляду працівниками поліції в кімнаті № 1 на кріслі було виявлено чоловічу футболку сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, у тій же кімнаті у шухляді серванту виявлено металевий ніж з коричневою вставкою на ручці, на лезі якого при візуальному огляді спостерігаються нашарування речовини бурого кольору схожої на кров. Також у кімнаті № 1 на плівці, якою встелена підлога, маються розмазані нашарування речовини бурого кольору схожої на кров, з яких відібрано змиви. Під час огляду виявлені футболку та ніж вилучено.
З постанови про визнання речовими доказами та долучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 15.03.2017 року (а.с. 53) встановлено, що футболку, пачку сигарет «Київ», ніж, два змиви речовини бурого кольору, зразки крові потерпілого та підозрюваного, змиви та зрізи нігтьових пластинок підозрюваного, а також одяг ОСОБА_5 : куртку, чоботи, светр, сорочку, штани, шапку, шкарпетки, труси та одяг підозрюваного ОСОБА_7 : куртку, светр, штани, визнано речовими доказами та здано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Долинського ВП.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 14.03.2017 року (а.с. 72-74), встановлено, що в ході слідчого експерименту, проведеного з метою перевірки і уточнення відомостей по факту спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, останній в присутності свого захисника ОСОБА_6 відтворив події, що мали місце 14.03.2017 року в будинку по АДРЕСА_1 . Під час слідчого експерименту ОСОБА_11 вказав, що він разом з товаришами та батьком ОСОБА_5 розпивали спиртні напої, після чого останній пішов в магазин, а ОСОБА_7 залишився вдома поратися по господарству. Коли батько повернувся додому, між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_7 наніс ножем, якого тримав у руці, один удар в ділянку грудної клітки зліва батькові, який сидів на ліжку. Вину визнавав та розкаювався.
Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи № 30 від 24.03.2017 року (а.с. 82-85), у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва з ушкодженням легені, яка ускладнилася лівобічним гемотораксом, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення.
Відповідно до висновків судово-медичних експертиз № 245 від 20.04.2017 року та № 246 від 14.04.2017 року (а.с. 90-91,101-102), на джинсових штанах та куртці підозрюваного ОСОБА_7 , а також на марлевих тампонах змивах з підлоги, вилучених під час огляду місця події, знайдено кров людини, що згідно ізосерологічної системи АВО не виключає можливості приналежності крові потерпілому ОСОБА_5 .

Як вбачається з висновку експерта № 2.2-0039/17 від 24.03.2017 року (а.с. 109-113), на ножі виявлено кров людини. За ізосерологічною системою АВО дані сліди могли утворитися від особи з групою крові В (ІІІ), у тому числі від потерпілого ОСОБА_5 .

На підставі проведеної судово-медичної криміналістичної експертизи куртки-дублянки, светра, сорочки, штанів, спортивних штанів, трусів, шкарпеток та чобіт ОСОБА_5 № 83 від 05.05.2017 року (а.с. 123-130) встановлено, що на передній поверхні светра зліва, передній поверхні сорочки зліва в ділянці нагрудної кишені мається по одному колото-різаному пошкодженні, які за розташуванням зіставляються між собою, що утворилися від дії плоского колючо-ріжучого предмету, що має обушок і лезо, яким міг бути клинок ножа. На спинці куртки-дублянки, задній поверхні штанів виявлено сліди ковзання у вигляді потертості тканини, накладання пилоподібних частинок сірого кольору, напівпрозорих частинок піску та непрозорих частинок глини, які утворилися від ковзання по травмуючій поверхні, якою могла бути поверхня дороги, землі та ін. Виявлене колото-різане пошкодження могло бути заподіяне ножем. Потерпілий в момент слідоутворення перебував у вертикальному положенні і був обернений до нападника передньо-лівою поверхнею тіла.

Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

При цьому суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_7 в частині, де він вказує, що не наносив потерпілому ОСОБА_5 тілесного ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами: показаннями потерпілого, протоколом огляду місця події та протоколом проведення слідчого експерименту від 14.03.2017 року, а також висновками експертиз у даному кримінальному провадженні.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст. 121 КК України як умисне заподіяння ОСОБА_5 тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

Суд вважає, що зазначені в обвинувальному акті як пом`якшуючі обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину не слід враховувати при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки їх наявність в судовому засіданні не підтвердилася, так як ОСОБА_7 своєї вини у вчинені злочину не визнав, у вчиненому не розкаявся та відмовився від дачі показань на підставі ст. 63 Коснституції України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує суб`єктивне відношення обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілого, який просив покарати його згідно закону, тяжкість вчиненого злочину, а також особу винного, зокрема те, що він неодружений, не працює, по місцю проживання характеризується негативно, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах Долинської ЦРЛ не перебуває, несудимий.

За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України у виді 6 років позбавлення волі. Зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд вважає, що саме такі вид та міра покарання, обрані обвинуваченому, будуть необхідними й достатніми для його виправлення та попередження нових злочинів і відповідають не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але і особі обвинуваченого та меті покарання.
При зарахуванні в строк відбуття покарання обвинуваченому терміну його попереднього ув`язнення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно ч.2 ст. 5 даного Кодексу, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Так, на час затримання та обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була чинною ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII, яка передбачала зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З 21 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року за № 2046-VIII, згідно якого ч.5 ст. 72 КК України викладено в новій редакції, що передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
За таких обставин в строк відбування покарання обвинуваченому слід зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 14.03.2017 року по 20.06.2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а час попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по день набрання вироком законної сили - за правилами ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Заявлений прокурором Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі фінансового управління Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 19349,15 грн. відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 підлягає до задоволення, оскільки факт понесення та розмір цих витрат підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема виданою Долинською ЦРЛ довідкою № 495/01-20/18 від 11.05.2017 року (а.с. 17), з якої вбачається, що ОСОБА_5 знаходився на лікуванні в реанімаційному та хірургічному відділеннях Долинської ЦРЛ з 14.03.2017 року по 12.04.2017 року і на його лікування медичним закладом було витрачено 19349,15 грн.
З довідок Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України встановлено, що витрати на проведення експертиз у даному кримінальному провадженні становлять 1430,65 гривень. Дану суму слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави, оскільки відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373,374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язннення з 14.03.2017 року по 20.06.2017 року включно за правилами ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року по день набрання вироком законної сили - згідно ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Початок відбуття терміну покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання - з 14.03.2017 року.

Цивільний позов прокурора Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури задоволити та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в дохід держави в особі фінансового управління Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області 19349,15 грн. (дев`ятнадцять тисяч триста сорок дев`ять гривень і 15 копійок) відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 , які перерахувати на р/р НОМЕР_1 МБ районний бюджет МФО 836014 код платежу 24060300.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави 1430,65 грн. (одна тисяча чотириста тридцять гривень і 65 копійок) відшкодування витрат, пов`язаних з наданням експертних послуг.

Речові докази в кримінальному провадженні: футболку, пачку сигарет «Київ», ніж, два змиви речовини бурого кольору, зразки крові потерпілого та підозрюваного, змиви та зрізи нігтьових пластинок підозрюваного знищити; куртку, чоботи, светр, сорочку, штани, шапку, шкарпетки та труси, які належать потерпілому ОСОБА_5 повернути останньому, як законному власнику; куртку, светр, штани, які належать обвинуваченому ОСОБА_7 повернути останньому, як законному власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: