Справа № 583/3613/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" грудня 2016 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді слідчого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого СВ Охтирського ВП ГУ НП

в Сумській області ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Камертон», клопотання слідчого Охтирського ВП (м. Охтирка) ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000825 від 08.10.2016 року, за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 186 КК України щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка Сумської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , прож. АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, освіта середня, не працюючого, раніше судимого:

1)вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.02.2007 року за ст. ст. 185 ч.1, 185 ч.3, 69, 70 ч.1, 104 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

2)вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.06.2007 року за ст. 185 ч.3, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

3)вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.04.2010 року за ст. ст. 185 ч.3, 102, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

4)вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.06.2013 року за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

5)вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.02.2014 року за ст.ст. 186 ч.2, 69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
в с т а н о в и в:
02.12.2016 року на розгляд Охтирського міськрайонного суду Сумської області за погодженням з прокурором слідчим внесене клопотання відносно ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що 08.10.2016 року приблизно о 01.30 год. ОСОБА_9 , перебуваючи на вул. Незалежності в м. Охтирка Сумської області в кафе «На бульварі», зустрів раніше не знайомого ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, маючи на меті заволодіти чужим майном і використовуючи як привід для виникнення конфлікту вигадану подію, став пред`являти останньому претензії з приводу його спілкування з незнайомою дівчиною. Під час словесного конфлікту ОСОБА_9 відвів потерпілого ОСОБА_10 на деяку відстань від будівлі кафе та, маючи на меті заволодіти його майном, наніс правою рукою один удар в ліву частину нижньої щелепи, в результаті чого ОСОБА_11 впав на землю. Після цього ОСОБА_9 , продовжуючи свої насильницькі дії, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, розташовуючись позаду ОСОБА_10 , наніс один удар ногою в область задньої частини правого надпліччя, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді садна та, скориставшись фізичною перевагою над потерпілим ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що він розуміє протиправний характер його дій, у присутності потерпілого, повторно, вчинив відкрите викрадення чужого майна, а саме: із лівої кишені спортивної куртки ОСОБА_10 викрав належний йому мобільний телефон «Samsung Galaxy J500 НZKDSEK», яким розпорядився на власний розсуд.

В результаті насильницьких дій, вчинених ОСОБА_13 , потерпілому ОСОБА_14 заподіяно легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в області правого крила здухвинної кістки та садна по задній поверхні правого надпліччя

21.10.2016 року в порядку ч. 1 ст. 42 КПК України через матір ОСОБА_15 . ОСОБА_16 вручено повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 186 КК України.

01.12.2016 року у зв`язку з тим, що підозрюваний не з`явився для проведення слідчих дій, його місце на даний час не встановлене, ОСОБА_6 було оголошено у розшук.

26.12.2016 року ОСОБА_9 був затриманий.

Посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_9 , будучи особою раніше судимою, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із застосуванням насильства до потерпілого, який він вчинив під час перебування під адміністративним наглядом, на шлях виправлення не став, що свідчать про схильність до вчинення кримінальних правопорушень, та, залишаючись на волі, буде продовжувати свою злочинну діяльність, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив тяжке кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просив застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без застосування застави.

В судовому засіданні слідчий підтримав вимоги за клопотанням з наведених у ньому мотивів.

Прокурор в судовому засіданні висловився про задоволення вимог за клопотанням слідчого.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення вимог за клопотанням слідчого, просили застосувати запобіжний захід у вигляді застави.

Суд, врахувавши думку осіб, що беруть участь у розгляді справи, вирішуючи вимоги за клопотанням виходив з того, що згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Підпункти 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачають обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ст. 176 ч. 4 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 ч. 1, 2 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Судом враховано, що згідно ч. 1, ч. 2 п. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Встановлено, що 08.10.2016 року за правовою кваліфікацією ст. 186 ч. 2 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000825 внесено заяву ОСОБА_10 про те, що перебуваючи поблизу кафе на «На бульварі» в м. Охтирка Сумської області, невстановлена особа із застосуванням насильства у вигляді завдання ударів по тілу, відкрито, шляхом виривання з карману спортивної куртки, заволоділа телефоном «Samsung Galaxy J5», чорного кольору, що належить ОСОБА_14 , чим спричинила йому матеріальної шкоди.

21.10.2016 року в порядку ч. 1 ст. 42 КПК України через матір ОСОБА_15 . ОСОБА_16 вручено повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Посилання ОСОБА_6 про те, що він не підтримує стосунків з матір`ю, яку він негативно характеризує, суд розцінює як намір ухилитися від встановленої законом відповідальності.

Постановою Охтирського ВП (м. Охтирка) ГУНП в Сумській області від 01.12.2016 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.12.2016 року по справі № 583/3613/16-к, провадження № 1-кс/583/966/16 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

26.12.2016 року о 10.30 год. ОСОБА_9 був затриманий працівниками Охтирського ВП (м. Охтирка) ГУНП в Сумській області та доставлений до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з метою його участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, проаналізувавши встановлені у кримінальному провадженні обставини, доводи сторін у кримінальному провадженні та надані ними докази, дійшов висновку про належне обґрунтування ініціативи про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Висновок суду зроблений з урахуванням практики Європейського суду з прав людини у справі «О`Хара проти Сполученого королівства» від 16.10.2001 р., де зазначено, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу має відповідати стандарту «розумна підозра».

Детальніше цей термін роз`яснений у справі «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Сполученого королівства» від 30.08.1990 р.: мають бути наявні факти або інформація, які б переконали б об`єктивного спостерігача в тому, що саме ця особа могла вчинити злочин.

За висновком суду, є вагомими надані слідчим докази про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, які перевірені і оцінені в сукупності, а саме: особисті пояснення ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо обставин події 08.10.2016 року за участі його та потерпілого ОСОБА_10 ; протоколи огляду місця події від 09.10.2016 року та 11.10.2016 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколи допиту свідків та потерпілого, медична довідка про виявлені тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_10 ; дані, отримані в ході слідчого експерименту від 08.10.2016 року, впізнанням за фотознімками з потерпілим, під час якого він впізнав ОСОБА_6 як особу, що вчинила стосовно нього грабіж, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Суд погоджується з доводами слідчого про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, він є суспільно небезпечним і має репутацію особи, яка схильна до скоєння кримінальних правопорушень і, залишаючись на волі, може продовжувати злочинну діяльність; оскільки неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння корисливих, у тому числі, тяжких злочинів; у разі визнання винуватим за пред`явленою підозрою, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, тобто він знову підозрюється у скоєнні тяжкого злочину. Крім того, ОСОБА_9 , будучи особою, щодо якої ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22.12.2015 року у справі № 466/10353/15-к встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення встановлених обмежень та підозрюється за скоєння злочину.

Перевіряючи в судовому засіданні питання щодо належного сповіщення ОСОБА_6 щодо явки до слідчого, суд враховує пояснення підозрюваного в судовому засіданні про те, що йому від своєї бабусі було відомо про неодноразові звернення до неї працівників поліції з приводу місцезнаходження ОСОБА_6 . Однак, знаючи про відкриття кримінального переслідування за незаконні дії відносно ОСОБА_10 , він не побажав добровільно прибути до Охтирського відділу поліції, вважав, що його розшукують з приводу адміннагляду.

Твердження ОСОБА_6 про неявку до відділу поліції через застосування до нього фізичного і психологічного насильства під час перебування під адміннаглядом, суд не вважає такими, що виправдовують допущені ним порушення процесуальної поведінки у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_9 , будучи на свободі, мав можливість на звернення за правовою допомогою, оскарження неправомірних дій посадових осіб органу поліції і захист від незаконних посягань.

В судовому засіданні перевірялося питання і було заперечено підозрюваним про застосування до нього незаконних методів досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Посилання ОСОБА_6 про неприбуття до Охтирського відділу поліції через пошуки гарного адвоката, суд вважає надуманими, нелогічними і непослідовними та не відносить до поважної причини неявки підозрюваного до органу досудового розслідування,

В той же час, поясненнями слідчого та підозрюваного знайшло підтвердження, що останній не проживає за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 та відсутній за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , неодноразово виїжджав за межі м. Охтирка.

Посилання ОСОБА_6 про родичів в м. Москва Російської Федерації, крім іншого, свідчить про те, що він має змогу залишити Україну з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_9 , знаючи про його розшук, усвідомлено не виконав обов`язок прибути за викликом до слідчого; не повідомив органи поліції та слідчого про місце свого перебування та причини неприбуття, чим допустив переховування від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, що перешкоджає кримінальному провадженню.

Наведені ОСОБА_13 доводи про те, що він не переховувався від органу досудового розслідування і не має це на меті у майбутньому, оскільки співмешкає з дівчиною, яка від нього вагітна і має народити на початку наступного року, є суд вважає способом захисту.

Судом враховано, що ОСОБА_9 з матір`ю та бабусею не проживає, одружений і має доньку ОСОБА_17 , 2014 року народження, з якими не підтримує родинних зв`язків, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає.

Судом взято до уваги відомості про особу підозрюваного, який посередньо характеризується з місця проживання по АДРЕСА_3 ; має задовільний стан здоров`я, не перебуває на обліку в психо- та наркодиспансері.

Встановлені судом обставини щодо родинного стану, про відсутність постійного місця проживання, роботи чи заняття, стабільних джерел доходів, тощо, свідчать про нестійкі соціальні зв`язки і дає суду обґрунтовані підстави вважати, що він, перебуваючи на волі зможе залишити місце проживання та сховатися від слідства та суду, що перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Отже, висновок суду щодо застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтується не лише на підставі суворості можливого судового рішення у разі визнання його винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, а це зроблено з урахуванням низки відповідних фактів в сукупності, які підтверджують існування таких ризиків, та свідчать про такий їх ступінь, який вказує на відсутність підстав для незастосування запропонованого слідчим запобіжного заходу підозрюваному або застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Суд не знаходить законних підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки він та його родичі в Україні не працюють, не мають стабільних джерел матеріального забезпечення, а тому призначення застави матиме завідомо непомірний характер. Посилання ОСОБА_18 про те, що він зможе сплатити мінімальний розмір застави за рахунок продажу належного йому автомобіля «копійка», пенсії бабусі чи допомоги тітки та сестри з Російської Федерації, суд вважає необґрунтованими.

Суд вважає, що в силу приписів ст. 183 ч. 1 КПК України слідчий та прокурор довели, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів підозрюваному не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З огляду на приписи ст. 183 КПК України суд вважає відсутніми підстави для визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_16 , оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілогоОСОБА_10 , в наслідок якого останньому завдано тілесні ушкодження.
Щодо підозрюваного відсутні обмеження щодо застосування йому тримання під вартою, визначені п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України.

В силу положень ст.ст. 196 ч. 4, 197 КПК України суд визнав за обов`язок визначити строк тримання під вартою підозрюваного з моменту його затримання о 10.30 год. 26.12.2016 року, але не більше, ніж до 24.00 год. 23.02.2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 пункту «с» Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод, рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «О`Хара проти Сполученого королівства» від 16.10.2001 р., «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Сполученого королівства» від 30.08.1990 р., ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд -

ухвалив:
Клопотання слідчого Охтирського ВП (м. Охтирка) ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000825 від 08.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів.
Обчислювати строк тримання під вартою з моменту його затримання, тобто: з 10.30 год. 26.12.2016 року до 24.00 год. 23.02.2017 року, з подальшим утриманням у Сумському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України в Сумській області.
Строк дії ухвали до 24.00 год. 23.02.2017 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.
Суддя слідчий Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_20