Справа № 562/3095/16-к>
У Х В А Л А
"13" квітня 2017 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
його захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Здолбунів кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачуються у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у приміщення, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, за ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на два місяці, мотивуючи тим, що наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що у випадку скасування або зміни обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який, останні можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обвинувачені та їх захисники щодо продовження строку тримання під вартою заперечують, просять змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши думку учасників судового розгляду суд дійшов до висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченим, який ухвалою суду від 14 лютого 2017 року продовжений до 17.00 години 14 квітня 2017 року, слід повторно продовжити, оскільки судове провадження не закінчене та існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування обвинувачених від суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

До такого висновку суд дійшов виходячи з того, що на час розгляду клопотання ризики, що були враховані при обранні 23 вересня 2016 року слідчим суддею відносно обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились і жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, оскільки раніше судимі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину під час іспитового строку, що свідчить про наявність ризику переховуватись від суду, можливості здійснення тиску на свідків.

Зважаючи на викладене, з урахуванням віку та стан здоров`я обвинувачених, наявності у них судимостей, відсутності постійного місця роботи та повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень, а також те, що завершити судове провадження до цього строку не видається можливим, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченим слід продовжити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.181, 183, 195, 331, 350 КПК України, суд
у х в а л и в:
Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 строк тримання під вартою до 17 год. 00 хв. 09 червня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя