печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.08.2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Прилуки Чернігівської обл., українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 29.06.2017 року приблизно о 16.30 год. перебуваючи в приміщенні магазину «Страдіваріус», що за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1-а звернула увагу на жіноче взуття (артикул 6820/141/040, розмір 38), вартістю 457,50 грн., що належить ТОВ «Страдіваріус Україна», яке вирішила таємно викрасти.

Так, того ж дня, ОСОБА_6 переслідуючи корисливий злочинний умисел направлений на особисте збагачення та звернення викраденого на власну користь, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, під час примірки жіночого взуття у примірочній кімнаті, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, відірвала цінник та взула зазначене взуття, при цьому залишивши свої кросівки у примірочній, після чого направилась до каси, де розрахувалась за інший товар, який вибрала, окрім даного жіночого взуття , після чого попрямувала до виходу з приміщення зазначеного магазину, де була зупинена працівниками охорони тому не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від її волі.

Умисні дії ОСОБА_6 , безпосередньо спрямовані на таємне викрадення чужого майна, які не були доведеними до кінця з причин, що не залежали від її волі, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

12.07.2017 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою, представник потерпілого ОСОБА_5 та підозрювана ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 повністю визнала свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Розглядаючи в порядку ч.2 ст.474, ч.5 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до положень ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_6 визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачена ОСОБА_6 та представник потерпілого ОСОБА_5 , кожний окремо, просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_6 повністю визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Прокурор не заперечувала щодо затвердження угоди.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 та представник потерпілого ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_6 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 369, 373, 374, 469, 471, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 12.07.2017 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_6 про примирення.

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речові докази:

жіноче взуття (артикул 6820/141/040, розмір 38), які передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «Страдіваріус Україна» ОСОБА_5 - залишити ТОВ «Страдіваріус Україна» за належністю;

- DVD-R диск з відеозаписом, який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва, через Печерський районний суд м. Києва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1