№755/3290/17
1-кc/755/1913/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2017 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , отримавши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 ,

встановив:
12 квітня 2017 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

14 квітня 2017 року, відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень, зазначена скарга передана слідчому судді ОСОБА_1 .

При вивченні скарги та доданих документів, слідчий суддя прийшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно вимогам статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом

Зі змісту скарги вбачається, що 20 березня 2017 року ОСОБА_2 на особистому прийомі керівника Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 подала клопотання, відповідно до вимог ст.220 КПК України.

07 квітня 2017 року по пошті, за вих. №37-1-0017400 від 28.03.2017 року, вона отримала відповідь на свій лист, за підписом керівника Київської місцевої прокуратури №4.

Згідно ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Разом з тим, зважаючи на змагальність учасників кримінального процесу та його диспозитивність, виходячи із позиції безсторонності, об`єктивності та неупередженості суду, дослідивши скаргу, слідчий суддя приходить до висновку, що особою, яка подала скаргу, ОСОБА_2 не надано будь-яких підтверджуючих документів того, що вона являється однією із осіб, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, які можуть звертатися до слідчого судді з відповідною скаргою.

Зі змісту скарги взагалі не зрозуміло, в рамках якого кримінального провадження подано відповідне клопотання, ким в даному кримінальному провадженні являється ОСОБА_2 , у зв`язку з чим не є зрозумілим те, що чи є взагалі ОСОБА_2 особою, яка, у відповідності до ст. 220 КПК України, могла звернутися до Київської місцевої прокуратури №4 з відповідним клопотанням.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п.161, Series A заява № 25).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Враховуючи те, що особою, яка подала скаргу, не доведено, що вона є особою, яка може звертатися з відповідною скаргою до слідчого судді, слідчий суддя, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, вважає за необхідне повернути скаргу особі, яка її подала.

Крім того, згідно ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Поряд з цим, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчі судді, щодо виконання ухвал яких особа звернулася до керівника Київської місцевої прокуратури №4 з відповідним клопотанням, являються слідчими суддями Дніпровського районного суду м. Києва, а не Деснянського районного суду м. Києва, як це зазначено по усьому тексту скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 306 КПК України,

ухвалив:
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2 .

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 5 діб з моменту отримання скаржником копії судового рішення.

Слідчий суддя: