Провадження № 1-кс/761/9618/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2017 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 про незаконність тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду надійшла скарга ОСОБА_2 , в якій він ставить питання про визнання незаконним йог триманням під вартою на підставі обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 28.05.2002 року і його дію з 28.05.2002 по 23.04.2013, визнати незаконним тримання його під вартою в умовах довічного позбавлення волі за вироком суду понад граничні допустимі строки позбавлення волі як виду покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали приходжу до наступного висновку.

Так, у відповідності до вимог ч.1 та ч.3 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Зі змісту скарги убачається, що ОСОБА_2 є особою, яка засуджена вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, відбуває покарання у Вінницькій установі виконання покарань № 1 за адресою в м.Вінниці.

Оскільки компетенція слідчого судді розповсюджується лише на стадію досудового розслідування, ОСОБА_2 відбуває покарання в установі виконання покарань, розташованій поза межами територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва, тому вирішення порушеного в скарзі питання, в тому числі щодо застосування положення ч.5 ст.72 КК України знаходиться поза межами компетенції слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва.

Вимогами ч. 3 ст.26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд, у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому з огляду на аналіз положень статей 537, 539 КПК України в частині віднесення вирішення під час виконання вироків окремих питань до певного визначеного суду, питання зарахування строку попереднього ув*язнення під час виконання вироку, враховуючи зміст ч.6 ст.9 КПК України, має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п.2 ч.2 ст.539 КПК України). Так само має вирішуватися це питання у випадку здійснення судового розгляду в порядку Кримінально - процесуального кодексу України (1960р).

Таким чином, суд враховує, що засуджена особа відбуває покарання поза межами територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду, у зв*язку з чим вважає за необхідне з цих підстав також повернути клопотання заявнику. Одночасно суд роз`яснює заявнику, засудженому право звернутись з вказаним клопотанням до належного суду - місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

На підставі викладеного, керуючись ст..9, 201, 206, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 про незаконність тримання під вартою, застосування ст.72 КК України - повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1