справа 274/4525/16-к провадження: 1-кп/0274/386/16
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.12.2016 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, працюючого оператором котельні дошкільного навчального закладу № 5 м. Бердичева, раніше судимого 10.07.2015 року Бердичівським міськрайонним судом за ст. 190 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт. 15.04.2016 року зазначене покарання відбув, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.185 ч. 2 КК України,
за участю сторін: прокурора ОСОБА_4 ; потерпілої ОСОБА_5 ; захисника ОСОБА_6 ; обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину, судимість за який не знята та не погашена в законному порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин.
Так, 30.07.2016 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на території домогосподарства АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , після закінчення ремонтних робіт, які здійснював на умовах усного договору із останньою, на ручці вхідних дверей будинку помітив жіночу сумочку. Відчинивши сумку ОСОБА_5 та побачивши в ній гроші, у ОСОБА_3 виник умисел на таємне їх викрадення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , впевнившись в тому, що його дії будуть не помічені, шляхом вільного доступу, таємно повторно викрав грошові кошти в сумі 5000 рублів Російської Федерації, що становить 1850 грн. ( з розрахунку курсу Національного банку України ) та з місця вчинення злочину зник, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на зазначену вище суму.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна /крадіжка/, вчиненими повторно, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст.185 ч. 2 КК України.
В ході судового розгляду ОСОБА_3 свою вину в скоєні злочину визнав повністю та по суті обвинувачення пояснив, що раніше з потерпілою знайомий не був. Разом з ОСОБА_7 він робив у потерпілої ремонтні роботи по АДРЕСА_2 . В липні 2016 року, точної дати він не пам`ятає, він перебував на об`єкті. Після того як помив руки, на ручці дверей побачив жіночу сумочку, з якої таємно викрав 5000 російських рублів. Зазначені гроші в подальшому розміняв на гривні.
Чому став на шлях злочину пояснити не може. На даний час повністю відшкодував потерпілій завдану шкоду. У вчиненому щиро розкаявся.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується показами потерпілої та матеріалами кримінального провадження, а саме:
показами потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що обвинувачений разом з хлопцем на ім`я ОСОБА_9 робили в її будинку ремонт. 30.07.2016 року до неї приїхала сестра і вони з нею та обвинуваченим сиділи в садку, де пили чай Обвинувачений відлучався із-за столика мити руки і ходив туди, де висіла її сумочка. Потім обвинувачений поїхав додому. Сумочка висіла на дверях. У вечірній час вона забрала сумочку і поклала на диван. Наступного дня їй треба було розрахуватися за матеріал. Вона відкрила сумочку і виявила зникнення 5000 російських рублів. Коли зателефонувала обвинуваченому та повідомила про виявлене, то він відповів, що грошей не брав і вимкнув телефон.
В подальшому до неї приїхали ОСОБА_9 та обвинувачений і вони разом поїхали в поліцію, однак обвинувачений в приміщення відділу поліції не зайшов. Потім їй зателефонував ОСОБА_9 і повідомив, що ОСОБА_10 зізнався у крадіжці грошових коштів.
На даний час обвинувачений повністю відшкодував їй заподіяну шкоду. На суворості покарання обвинуваченому вона не наполягає;
протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.08.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_5 повідомила Бердичівський відділ поліції про те, що в період з 09 год. 29.07.2016 року по 12 год. 31.07.2016 року хтось із працівників, які здійснювали ремонтні роботи у належному їй будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрав гроші в сумі 5000 рублів РФ (т.1 а. п. 7);
протоколом огляду місця події від 01.08.2016 року з фото таблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто місце скоєння злочину домогосподарство АДРЕСА_2 (т. 1 а. п. 9-19);
протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_3 від 11.08.2016 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого останній розповів та на місці показав, яким чином він скоїв крадіжку грошей, які належать потерпілій (т. 1 а. п. 51-54).
Дослідивши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 в скоєнні злочину.
Суд знаходить винуватість ОСОБА_3 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, повністю доведеною .
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину злочин середньої тяжкості, особу винного, який характеризується посередньо, раніше судимий, на утриманні має малолітню дитину.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 ч.1 п.п. 1, 2 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі. Однак, враховуючи, що обвинувачений щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодування завданий збиток, на утриманні має малолітню дитину, враховуючи думку потерпілої, яка не наполягає на суворості покарання, суд вважає можливим, відповідно до ст. 75 КК України, звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у провадженні не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.
Приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_3 при проведенні досудового розслідування та судового розгляду, підстав для обрання щодо нього запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст.ст. 369- 371, 373- 374 КПК України, суд,
визнати винуватим ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом однорічного іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 ч.1 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1