Провадження № 11-кп/795/697/2017
Категорія - ч.1 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006373, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 квітня 2017 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні одну малолітню дитину 2011 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Орлівка Куликівського району Чернігівської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину 2014 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини обвинувачених, просить його скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 2 років обмеження волі, за ч. 1 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 2 років обмеження волі, за ч. 1 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 квітня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.185 КК України, і призначено йому покарання: за ч.2 ст.125 КК України у виді 170 годин громадських робіт; за ч.1 ст.185 КК України 120 годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено остаточне покарання у виді 220 годин громадських робіт.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.185 КК України, і призначено йому покарання: за ч.2 ст.125 КК України у виді 180 годин громадських робіт; за ч.1 ст.185 КК України 120 годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено остаточне покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Цивільний позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 1887,99 грн. у відшкодування майнової шкоди, 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 2590,00 грн. витрат на правову допомогу, з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 стягнуто 1687,39 грн. у відшкодування майнової шкоди, 3000 грн. - моральної шкоди та 2590,00 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнуто з обвинувачених на користь держави по 352,40 грн. процесуальних витрат.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказує, що при призначенні обвинуваченим покарання судом недостатньо оцінено суспільну небезпеку вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, наслідки, що настали для потерпілого, шкоду потерпілому не відшкодували, а повернення потерпілому мобільних телефонів не може свідчити про добровільність відшкодування. Крім того, злочини вчинені обвинуваченими в стані алкогольного сп`яніння. Наявність на утримання обвинувачених малолітніх дітей не завадила вчиненню ними умисних злочинів, у нічний час, перебуваючи в стані сп`яніння. Також судом не в повній мірі враховано особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, не працевлаштований, а наявність формально позитивної характеристики за місцем мешкання не може свідчити про позитивність особи останнього. Обвинувачений ОСОБА_7 раніше притягувався до адміністративної відповідальності, а незадовільний стан його здоров`я не підтверджується документальними даними.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що 05.07.2016 року, близько 03 год. 00 хв., ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 19, що по вул.Рокосовського у м.Чернігові, діючи умисно, наніс один удар кулаком в область голови ОСОБА_11 . Спільно зі ОСОБА_7 , який наніс два удари кулаком в область голови потерпілого, спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, гематомою повік га субкон`юктивальним крововиливом лівого ока, переломом кісток носа та забійною раною носа та забиття м`яких тканин і гематому 3-го пальця лівої кисті, які, згідно висновку експерта №799 від 02.08.2016 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

ОСОБА_6 , 05.07.2016 року, близько 03 год. 10 хв., знаходячись біля будинку №19, що по вул. Рокосовського у м. Чернігові, таємно викрав мобільний телефон марки «Самсунг GTS-5830i», вартість якого, згідно судово-товарознавчої експертизи №4008-4011/16-24 від 14.11.2016 року, складає 400 грн., з карткою мобільного зв`язку «Київстар», вартість якої, згідно судово-товарознавчої експертизи № 4008-4011/16-24 від 14.11.2016, року складає 25 грн., що належить ОСОБА_11 , а всього викрав майна на загальну суму 425 грн., чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

ОСОБА_7 , 05.07.2016 року, близько 03 год. 10 хв., знаходячись біля будинку №19, що по вул. Рокосовського у м. Чернігові, таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа-105», вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи №4008-4011/16-24 від 14.11.2016 року, складає 194 грн. 40 коп., з карткою мобільного зв`язку «Лайф», вартість якої, згідно судово-товарознавчої експертизи №4008-4011/16-24 від 14.11.2016 року, складає 30 грн., а всього викрав майна на загальну суму 224 грн. 40 коп., що належить ОСОБА_11 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення обвинувачених, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення; представника потерпілого, який вказав, що потерпілий та він не наполягають на скасуванні вироку, погоджуються з мірою покарання, визначену судом 1 інстанції, просять рішення суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, належних, допустимих, достовірних і достатніх у своїй сукупності, ретельно досліджених у судовому засіданні доказах, детально викладених у вироку, які узгоджуються між собою та яким суд дав належну юридичну оцінку і встановлені фактичні обставини учасниками судового провадження не оскаржуються.

Дії обвинувачених судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та таємне викрадення чужого майна.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнали та щиро каялись.

Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання, суд, у відповідності до вимог ст. ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретні обставини їх вчинення, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, дані про особу обвинувачених, які раніше притягувались до адміністративної відповідальності, їх вік, сімейний стан, перебування на утриманні малолітніх дітей, характеристики за місцем проживання, стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 та те, що він раніше не судимий, а ОСОБА_6 не судимий в силу ст. 89 КК України. За наявності вищезазначеного, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, колегія суддів вважає, що суд прийшов до вірного висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинувачених без ізоляції від суспільства, із призначенням їм покарання у виді громадських робіт, що передбачено санкцією інкримінованих статей, із застосуванням ст. 70 КК України. Призначене покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Своє рішення щодо виду та розміру покарання суд належно мотивував, воно відповідає вимогам закону щодо мети покарання. Колегія суддів погоджується з таким рішенням і не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання.

Зазначені в апеляційній скарзі прокурора обставини враховані судом при призначенні покарання.

Той факт, що заподіяна шкода не відшкодована потерпілому у повному обсязі не свідчить про те, що останні уникають чи не бажають її відшкодовувати. Крім того, потерпілий та його представник погодились з вироком суду 1 інстанції та не наполягали на призначенні обвинуваченим більш суворого покарання. Представник потерпілого пояснив, що питання відшкодування збитків потерпілому, з обвинуваченими врегульовані, останні обіцяли виплатити всі збитки після розгляду справи апеляційним судом.

Що стосується доводів прокурора про суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень та даних про особу обвинувачених, зокрема, те, що вони притягувались до адміністративної відповідальності, а обвинувачений ОСОБА_6 і до кримінальної відповідальності, то це саме по собі, відповідно до закону не є перешкодою для застосування покарання у виді громадських робі, що передбачено санкцією інкримінованих статей і є необґрунтованими.

Таким чином, безспірних правових підстав вважати призначене обвинуваченим покарання явно несправедливим унаслідок м`якості колегія суддів не вбачає.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 квітня 2017 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4