Справа № 404/2120/16-к
Номер провадження 1-кс/404/1626/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши в залі Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Кіровоградського відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області від 29.09.2016 року про закриття кримінального провадження 0002910 з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Кіровського районного суду міста Кіровограда зі скаргою про скасування постанови слідчого СВ Кіровоградського відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області від 29.09.2016 року про закриття кримінального провадження 0002910 з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 185 КК України.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник зазначив, що постанова слідчого є поверховою через відсутність правового аналізу по результатам проведеного досудового розслідування. Оскаржуване процесуальне рішення не містить належних обґрунтувань про наявність чи відсутність складових злочину, не проводились слідчі дії. Тому закриття кримінального провадження є передчасним та безпідставним. Просить скасувати постанову слідчого СВ Кіровоградського відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області. Прокурор заперечує через обґрунтованість висновків слідчого. Слідчий не з`явився.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, що були винесені на його розгляд стороною кримінального провадження, та перевіривши надані в обгрунтування доводи і докази, з урахуванням вищенаведеного переконаний в обґрунтованість скарги, з наступних міркувань:

Суб`єктивна сторона злочину передбаченого ст. 185 КК України передбачає прямий умисел.

Особа, яка знайшла загублену річ, зобов`язана негайно повідомити про це особу, яка її загубила, або власника речі і повернути знайдену річ цій особі. Якщо особа, яка має право вимагати повернення загубленої речі, або місце її перебування невідомі, особа, яка знайшла загублену річ, зобов`язана заявити про знахідку міліції або органові місцевого самоврядування. Особа, яка знайшла загублену річ, має право зберігати її у себе або здати на зберігання міліції, або органові місцевого самоврядування, або передати знахідку особі, яку вони вказали. (ст. 377 ЦК України)

Скаржник при розгляді заявлених ним вимог довів що особа, яка знайшла загублений ним телефон одразу вимкнула апарат стільникового звязку, перестала користуватись сім картою потерпілого. При цьому слушні зауваження скаржника, що в телефоні залишилось достатньо контактної інформації , тобто відсутні перешкоди для зв`язку з власником загубленого майна.

За таких умов особливе значення є відношення особи яка знайшла річ.

Вказані обставини слідчий не проаналізував, не вчинив дій спрямованих на розшук майна, що також є завданням кримінального провадження. Не зясував, чи зверталась особа до поліції чи органу місцевого самоврядування з заявою про знахідку, тощо.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Оскаржувану ж постанову слідчий виніс передчасно, оскільки при її вирішенні не додержані вимоги п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, згідно якого мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підствами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обгрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема в ньому має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та інтересів. Відповіді на всі поставлені нею питання мають бути одержані вичерпні, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

При цьому повинні бути ретельно проаналізовані та здійснена досудова перевірка вмотивованих доводів заявника про можливу наявність умисних дій, ймовірних винних осіб, чого зроблено не було.

Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. (ч. ч. 1-2 ст. 223 КПК України. )

Постанова не містить посилань на результати слідчих дій.

Фактичні обставини і достовірність доводів перевірити можна насамперед після проведення слідчих дій спрямованих на збір доказів.

Так, для прийняття правильного процесуального рішення слідчому необхідно було б визначити предмет доказування, оскільки скаржник слушно вказує про невідповідність фактичних обставин з зазначеними в оскаржуваній ним постанові.

Досліджений зміст оскаржуваної постанови, а також самі матеріали кримінального провадження не містять відповідей на поставлені потерпілою стороною запитання. Тільки після ґрунтовного зясування сукупності цих обставин, можливо здійснити правовий аналіз наявності в діях особи ознак злочину, або їх відсутності, тобто наявності чи відсутності складових ознак кримінального правопорушення.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора.

Слідчий формально організував і поверхово провів досудове розслідування у кримінальному провадженні, ретельно не перевірив усіх доводів учасників кримінального провадження.

На досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником (п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України).

За резульатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобо`вязання вчинити певну дію. (ч. 2 ст. 307 КПК України).

Потерпілий має право на повний і всебічний розгляд факту можливого кримінального правопорушення. Ці положення кримінального процесуального закону фактично були порушені слідчим при прийнятті процесуального рішення про закриття крмінального провадження. Висновки слідчого про відсутність в діях складу кримінального правопорушуення є передчасними, а рішення про закриття кримінального провадження необгрунтованим.

З цих підстав оскаржувана постанова слідчого СВ Кіровоградського відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області про закриття кримінального провадження, в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, підлягає скасуванню з направленням матеріалів для подальшої організації досудового розслідування.

Строк звернення до суду скаржник не пропустив, так-як оскаржувану постанову слідчий і прокурор на адресу скаржника своєчасно не направили.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст.303-307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого СВ Кіровоградського відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області від 29.09.2016 року про закриття кримінального провадження 0002910 з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 185 КК України, скасувати.

Ухвалу направити прокурору Кіровоградської місцевої прокуратури для організації подальшого досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу слідчого судді можуть бути подані під час підготовчого судового засідання. (ч. 3 ст. 307 КПК України).

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1