Справа №585/5083/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/255/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 січня 2017 року, якою клопотання засудженого

ОСОБА_8 , 1964 року народження, судимого:

28 вересня 2004 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121, п. 2 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі,

про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, задоволено.

Зараховано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 12.04.2004 року по 25.01.2005 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дві позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 січня 2017 року, зараховано ОСОБА_8 , засудженому вироком судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2004 року, строк попереднього ув`язнення з 12.04.2004 року по 25.01.2005 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд першої інстанції постановлену ухвалу обґрунтовує тим, що положення норми ч. 5 ст. 72 КК України не передбачає прямої заборони щодо застосування до осіб засуджених до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Прокурор у кримінальному провадженні не погоджуючись з ухвалою суду подав апеляційну скаргу, згідно якої просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити засудженому до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання. Норма ч. 5 ст. 72 КК України вказує на строковий вимір покарання, яке підлягає перерахунку, а тому положення цієї статті до покарання у виді довічного позбавлення волі не застосовується, оскільки воно не має строкового виміру, відповідно до визначеного поняття згідно ст. 64 КК України.

Заслухавши доповідача по справі, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, засудженого з захисником, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги вважаючи ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 засуджений за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2004 року за ч. 1 ст. 121, п. 2 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі.

По даному кримінальному провадженню по якому ухвалений вирок, ОСОБА_8 був попередньо ув`язнений з 12.04.2004 року по 25.01.2005 року.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Колегією суддів встановлено, що вказаних вимог закону суд не дотримався.

Так, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, статтею 51 КК України встановлені види покарань, з яких покарання у виді позбавлення волі на певний строк (п.11 ч.1 ст.51 КК України) і довічне позбавлення волі, тобто безстрокове покарання (п.12 ч.1 ст.51 КК України) є різними видами покарань.

Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 12 вересня 2011 року (справа №5-16кс11), покарання у виді довічного позбавлення волі не належить до строкових видів покарання і відповідно до нього не можна застосовувати строкові критерії.

Згідно ч.4 ст.3 КК України, застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено. Тому, покарання у виді довічного позбавлення волі не може бути аналогією покарання у виді позбавлення волі.

Отже, правила ч.5 ст.72 КК України поширюються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання.

В порушення наведених вимог закону, суд першої інстанції, здійснивши розгляд клопотання засудженого ОСОБА_8 та задовольнивши його вимоги, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

За таких умов колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в порушення вимог п.2 ч.1 ст.413 КПК України застосовано закон, який не підлягає застосуванню, а тому відповідно до п.4 ч.1 ст.407 КПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити засудженому ОСОБА_8 в задоволенні клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України, та задовольнити апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 -задовольнити.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 січня 2017 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання скасувати в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5