Справа № 461/5861/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.12.2016 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Черемошня, Золочівського району, Львівської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, з середньою освітою, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України
Обвинувачений ОСОБА_4 , 11.05.2015 року, приблизно о 10:00 год., діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_5 , перебуваючи на вул. Богдана Хмельницького, 51, у м. Львові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, відкрито заволоділи сумкою ОСОБА_6 вартістю 300 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки «Nokia 105» вартістю 500 грн. із сім карткою мобільного оператора «Астеліт» вартістю 25 грн., грошові кошти у сумі 1800 грн., заподіявши матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 2625 гривень. Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності; зокрема, що 11.05.2015 року, приблизно о 10:00 год., разом з ОСОБА_5 , перебуваючи на вул. Богдана Хмельницького, 51, у м. Львові, вирвали , сумку ОСОБА_6 ,в якій знаходився мобільний телефон марки «Nokia 105» із сім карткою мобільного оператора «Астеліт» , та гроші. Їх в той же день затримали працівники міліції, вони у всьому зізнались і потерпілій повернули все майно. Просив звільнити його від відбування покарання у зв`язку з поганим станом здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. Не може пояснити, що «на нього найшло»,що вчинив злочин. Просив звільнити його від кримінальної відповідальності, надавши іспитовий строк.
Потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явилась про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому порядку за останньою відомою адресою місця проживання в Україні - АДРЕСА_3 .
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження відомостей ІНФОРМАЦІЯ_4 у Львівській області гром. ОСОБА_6 перетнула державний кордон України в пункті пропуску «Устилуг» 26.07.2015р.; з цього часу в Україну не поверталась. Будь-яка інформація про час повернення останньої в Україну немає. За таких обставин забезпечити явку в судове засідання потерпілої з об`єктивних причин неможливо.
Відповідно до ст.57 КПК України, потерпілий зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді,суду ,а у разі неможливості своєчасного прибуття - завчасно повідомити про це,а також про причини неможливості прибуття.
Виконання потерпілим, як і іншими учасниками кримінального провадження, своїх процесуальних обов`язків є необхідною умовою забезпечення нормального ходу провадження, з`ясування обставин ,що мають значення для прийняття справедливого рішення, у кінцевому підсумку - виконання завдань кримінального провадження /ст.2 КПК України/.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки /ст.28 КПК України/.
?Потерпіла ОСОБА_6 в липні 2015р., виїжджаючи за межі України на тривалий час не повідомила про це суд, та не зазначила місця свого подальшого перебування за кордоном та адреси.
Як встановив суд, потерпілій повністю повернено викрадені речі; майнових претензій до обвинувачених немала.
Відтак, суд вважає,що за даних обставин, неявка ОСОБА_6 в судове засідання розглядається, як невиконання нею процесуальних обов`язків потерпілої; вона повідомлена про час і місце розгляду справи за останнім відомим її місцем проживання в Україні,відтак, суд вважає, що ці обставини є правовою підставою для розгляду справи в її відсутності.
Відповідно до ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники процесу, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин,які ніким не оспорюються. Суд з`ясував, що сторони судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин;суд немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Обвинуваченим та учасникам судового провадження роз`яснено норму ст.349 КПК України,зокрема, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заперечували фактичні обставини та судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів по справі.
Таким чином, аналізуючи та оцінюючи в сукупності всі докази по даному кримінальному провадженню, суд вважає вину обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доведеною, а їх дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.2 ст.186 КК України є правильною, оскільки вони вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за попередньою змовою групою осіб. Відповідно до ст.66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є повне визнання вини та щире каяття.
Відповідно до ст.66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є повне визнання вини та щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_5 на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває та за місцем проживання характеризується позитивно.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема, враховано те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, а також, враховуючи стан здоров`я обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне та достатнє застосувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі за ч.2 ст.186 КК України на рівні мінімальної межі санкції, та відповідно до ст.75 КК України необхідно звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без відбування покарання.
В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_4 на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває та за місцем проживання характеризується позитивно.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема, враховано те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, а також, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне та достатнє застосувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі за ч.2 ст.186 КК України на рівні мінімальної межі санкції, та відповідно до ст.75 КК України необхідно звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без відбування покарання.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Речові докази по справі, а саме: два кухонних ножі знищити; сумку чорного кольору, всередині якої знаходився мобільний телефон марки «Нокіа 105» ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора «Астеліт» НОМЕР_2 , студентський квиток Львівського державного університету внутрішніх справ серії НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , блиск для губ, туш для очей, чек з магазину «Епіцентр» на загальну суму 171,37 грн. та інші візитівки та пластикові картки, які надають дисконтні знижки - повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки, а саме:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк на один рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки , а саме:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.
Речові докази: сумку чорного кольору, всередині якої знаходився мобільний телефон марки «Нокіа 105» ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора «Астеліт» НОМЕР_2 , студентський квиток Львівського державного університету внутрішніх справ серії НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , блиск для губ, туш для очей, чек з магазину «Епіцентр» на загальну суму 171,37 грн. та інші візитівки та пластикові картки, які надають дисконтні знижки - повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Речові докази по справі, а саме: два кухонних ножі знищити.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1