АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/518/17 Справа № 209/1030/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000267 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 грудня 2016 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
засудженого за ч. 2 ст. 190 КК України, -
встановила:
Згідно з вироком ОСОБА_9 визнано винним в тому, що він 31 січня 2015 року приблизно о 23 годині, знаходячись в барі «Корчма» по бул. Героїв в м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, шляхом обману під приводом зателефонувати, попросив у ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Lenovo». Отримавши телефон, не маючи наміру на його повернення, з місця скоєння злочину зник, завдавши потерпілому майнову шкоду на суму 665 грн.

Дії ОСОБА_9 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК.
За даним законом йому призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначене за цим вироком покарання у вигляді обмеження волі строком 1 рік поглинуто покаранням призначеним ОСОБА_7 вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 серпня 2016 року у вигляді позбавлення волі строком 4 роки і 5 днів та остаточно до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі строком - 4 роки 5 днів.

Обвинувачений не згоден з рішенням суду. В апеляції просить його скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК просить зарахувати строк попереднього ув`язнення за період з 26 листопада по 18 травня 2015 року.
В обґрунтування своїх доводів посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на істотні порушення КПК. Стверджує, що судом безпосередньо не досліджувались докази по справі, що судовий розгляд проведений без участі потерпілого, між тим, суд в обґрунтування своїх висновків про доведеність вини, поклав покази останнього, які були надані під час досудового розслідування.
Вважає, що суд в порушення ст. 45 КК, за наявності таких обставин, як відшкодування шкоди, активне сприяння розкриттю злочину, примирення з потерпілим не звільнив його від кримінальної відповідальності.
Стверджує, що суд не надав належної оцінки його показам про відсутність умислу на заволодіння мобільним телефоном. Вважає, що його вина у вчиненні інкримінованого злочину ґрунтується лише на показах потерпілого, а інші об`єктивні дані та докази його винуватості відсутні.
В доповненнях до апеляції вказує на проведення судового розгляду у спрощеному порядку без участі потерпілого, на порушення розумних строків розгляду, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості скоєного та його особі.
Під час апеляційного розгляду обвинувачений підтримав доводи скарги. Просив вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Прокурор заперечував проти апеляції. Просив залишити її без задоволення, а вирок без змін.
В судових дебатах учасники підтримали такі ж позиції. В останньому слові обвинувачений просив вирок скасувати, призначити новий судовий розгляд.
Потерпілий та захисник згідно довідки про «смс»доставку та повістки про виклик (а.п. 231-233) будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили.
Обвинувачений не заперечував проти продовження судового розгляду без участі потерпілого та захисника.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Враховуючи, що участь захисника та потерпілого є необов`язковою, беручи до уваги, що останній належним чином повідомлені, позицію обвинуваченого, колегія прийшла до висновку про можливість слухання справи без участі останніх.

Заслухав суддюдоповідача, думки учасників, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія прийшла до наступного.

Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, суд перевірив обґрунтованість пред`явленого обвинувачення та дав належну оцінку доказам, які підтверджують винність ОСОБА_9 у скоєнні злочину, при встановлених органом слідства і судом обставинах. Їх висновки не приторичать фактичним обставинам справи.

Тому доводи обвинуваченого про відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК, колегія вважає такими, які спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, які містяться:

-в показах суду потерпілого ОСОБА_10 про те, що в день події ОСОБА_9 під предлогом зателефонувати попросив телефон, вийшов на вулицю і зник, про що невідкладно повідомив співпрацівників поліції;

-в протоколі про прийняття заяви останнього про вчинений ОСОБА_9 злочин (т. 2 а.с. 6);

-в протоколі огляду мобільного телефону «Lenovo А269» і «сім-картки» оператора «Лайф», викраденою з вказаного телефону, наданого ОСОБА_7 і про його пояснення об обставинах викрадення його у потерпілого ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 11; 23);

-в довідці з ломбарду «Онікс» про те, що 01 лютого 2015 року мобільний телефон «Lenovo А269» було закладено.

Наведеними у вироку даними спростовані твердження обвинуваченого про відсутність в справі доказів про винність ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Цими ж доказами спростована версія обвинуваченого про відсутність у нього корисного мотиву на заволодіння чужим майном.

Послідовність дій останнього, яка виразилась у тому, що знаходячись на вулиці, скориставшись відсутністю потерпілого та осіб, якіб могли завадити йому у протиправному заволодінні чужим майном, поклав телефон потерпілого до кишені і попрямував до ломбарду, де заклав його, свідчать про направленість умислу ОСОБА_9 на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів шляхом обману. Тому орган слідства прийшов до обгрунтованого висновку, що дії останнього образують склад злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК.

Не знайшли свого підтвердження доводи обвинуваченого про істотні порушення процесуального закону, пов*язані з проведенням судового слідства за відсутності потерпілого, якого не було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання.

Вказані посилання спростовані даними, які містяться в журналі судового засідання від 27 вересня 2016 року та звукозапису до нього (а.п. 177) про допит ОСОБА_11 судом і про те, що вони в повному обсязі узгоджуються з його ж показами на досудовому слідстві.

Судом прийнято рішення в подальшому слухати справу на підставі заяви потерпілого ОСОБА_12 (а.п. 178), тому колегія не вбачає порушень та підстав для скасування рішення суду.

Безпідставними вважає колегія суддів твердження обвинуваченого ОСОБА_13 про проведення судового розгляду у спрощеному порядку згідно зі ст. 349 КПК. Матеріали справи свідчать про протилежене.

Згідно з тимиж даними журналу судового засідання, розгляд справи проведено у загальному порядку, про що під час підготовчого судового засідання не заперечували учасники та сам обвинувачений (а.п. 163).

Колегія не находить підстав для задоволення апеляції обвинуваченого та звільнення його з підстав, передбачених ст. 45 КК, оскільки такі підстави відсутні.

Звертається увага на те, що судом першої інстанції при призначенні покарання враховано ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працевлаштований, характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відшкодування завданих збитків.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано призначив йому покарання за санкцією вказаного закону, яке є достатнім для виправлення обвинуваченого і таким, що відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України та є справедливим та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст.ст. 69, 75 КК України і призначення йому більш м`якого покарання, колегія суддів не находить. Тому, відповідні доводи засудженого про тяжкість призначеного покарання, колегія суддів розцінює як безпідставні і такі, що задоволенню не підлягають.

Колегія не находить слушними доводи обвинуваченого про порушення строків розгляду справи і звертає увагу, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 розглянуто в розумні строки з дотриманням вимог ст. 28 КПК.

Підстав для зміни чи скасування вироку суду під час апеляційного перегляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 грудня 2016 року відносно ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3