Номер провадження 1-кс/643/1931/17
УХВАЛА
Вказану постанову заявник вважає протиправною, так як кримінальним правопорушенням йому завдано шкоди, статус потерпілого він отримав одночасно з поданням заяви про кримінальне правопорушення, наполіг на презумпції заподіяння шкоди та відсутності обов`язку доводити розмір завданої йому шкоди на даному етапі розслідування.
ОСОБА_3 просить визнати дії слідчого неправомірними та такими, що грубо порушують вимоги ст. 55 КПК України, скасувати постанову слідчого, зобов`язати останнього залучити його в якості потерпілого, надати пам`ятку про процесуальні права.
В суді заявник наполіг на задоволенні скарги, дав пояснення відповідно до викладених в ній обставин та додатково просив винести окрему ухвалу щодо неправомірних дій слідчого, яку направити до правоохоронних органів для вжиття відповідних заходів і притягнення до відповідальності, а також надати можливість оскаржити винесену судом ухвалу.
Слідчий та прокурор до суду не з`явились, надали заяви про розгляд скарги у їх відсутність, при цьому проти її задоволення заперечували.
Вказане кримінальне провадження відкрито за ч. 1 ст. 358 КК України на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 04.07.2017, якою Московський ВП ГУНП в Харківській області зобов`язано внести до ЄРДР відомості, викладені в заяві ОСОБА_3 від 30.06.2017 про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України. В цій же заяві ОСОБА_3 просив визнати його потерпілим та надати пам`ятку про права.
Кримінальне правопорушення ОСОБА_5 на думку заявника полягає в тому, що остання, будучи представником позивача ОСОБА_6 душ ОСОБА_7 за довіреністю при розгляді цивільної справи № 643/1090/17-ц подала уточнену позовну заяву, яку підписала за позивачку підписом останньої. Позивачка на час складання уточненої позовної заяви та її подання до суду знаходилась за межами України, отже не могла її підписати.
Постановою від 02.08.2017 слідчий відмовив ОСОБА_3 у визнанні потерпілим мотивувавши відмову тим, що ОСОБА_5 є представником ОСОБА_6 душ ОСОБА_7 та наділена правом розписуватись за останню, а підстави вважати, що ОСОБА_3 є особою, якій завдана шкода, вказана в ч. 1 ст. 55 КК України, відсутні.
Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого, згідно ч. 2 ст. 55 КПК України, виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Дане кримінальне провадження відкрито за фактом підробки ОСОБА_5 уточненої позовної заяви ОСОБА_6 душ ОСОБА_7 і підстав стверджувати, що кримінальне правопорушення вчинено щодо ОСОБА_3 не має.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, а саме показання свідків щодо правовідносин, які склались між заявником та ОСОБА_6 душ ОСОБА_7 , встановлені слідством обставини, за яких уточнена позовна заява опинилась у ОСОБА_5 , наявності довіреності, якою ОСОБА_6 душ ОСОБА_7 уповноважила ОСОБА_5 бути своїм представником, в тому числі в суді, з наданням усіх прав позивача та, крім того, права розписуватись за неї, можна казати про відсутність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Навіть якщо допустити, що уточнена позовна заява підписана безпосередньо ОСОБА_5 , що остання та інші свідки заперечують, враховуючи наявність вказаної вище довіреності можна було б казати про неналежне оформлення уточненого позову, який мав би бути підписаний ОСОБА_5 саме як представником ОСОБА_6 душ ОСОБА_7 , проте не про наявність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, як зазначає заявник.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Викладені вище обставини дають суду очевидні та достатні підстави вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України, так як є очевидною відсутність складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення дію чи бездіяльність слідчого постановляється ухвала, крім іншого, про відмову у задоволенні скарги.
Відмовляючи в задоволенні скарги про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим, у задоволенні інших вимог про зобов`язання слідчого виконати певні дії, визнати його дії неправомірними та постановити окрему ухвалу, які є похідними від першої, також має бути відмовлено.
Керуючись ст.ст. 303-304, 309, 376, 395 КПК України, -
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає, так як не входить до переліку ухвал слідчого судді, які, відповідно до положень ст. 309 КПК України, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1