11-кп/775/34/2016(м)
221/1556/15-к

Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2
Категорія ч. 1 ст. 258-3 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000066 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Волноваського районного суду Донецької області від 23 вересня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Волноваха Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним за ч. 1 ст. 258-3 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком вісім років.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_8 сприяв діяльності терористичної організації за наступних обставин.

Протягом січня 2015 року ОСОБА_8 , діючи умисно на території Волноваського району Донецької області, за власною ініціативою сприяв діяльності терористичної згідно п. 16 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» організації «Донецька народна республіка» (далі «ДНР»).

ОСОБА_8 у вказаний період часу за власною ініціативою, діючи з метою сприяння злочинній діяльності терористичної організації «ДНР» щодо дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України шляхом надання учасникам цієї терористичної організації відомостей щодо місць дислокації, чисельності та маршрутів пересування підрозділів та військової техніки Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних у проведенні Антитерористичної операції на території Донецької області, здійснював на виконання отриманого ним від учасників терористичної організації «ДНР» відповідного завдання, цілеспрямований збір та передачу учасникам терористичної організації «Донецька народна республіка», зокрема особі на ім`я ОСОБА_9 (позивний « ОСОБА_10 », точні його данні не встановлені досудовим розслідуванням), який являється, так званим, митником не передбачених законом збройних формувань терористичної організації «ДНР», деталізованих даних про дислокацію, чисельність, маршрути пересування військовослужбовців та військової техніки Збройних Сил України та інших військових формувань України, які беруть участь у проведенні Антитерористичної операції у Волноваському районі Донецької області, зокрема в районі м. Волноваха, сіл Рибинське, Ближнє, АДРЕСА_3 , для подальшого використання учасниками вказаної терористичної організації наданої ним інформації у веденні терористичної діяльності проти органів державної влади та військових підрозділів України, а саме - у здійсненні артилерійських обстрілів місць дислокації військовослужбовців та військової техніки Збройних Сил України та інших військових формувань України, які беруть участь у проведенні Антитерористичної операції у Волноваського районі Донецької області.

ОСОБА_8 22.01.2015 року о 12 годині 18 хвилин, перебуваючи на території сіла Ближнє Волноваського району Донецької області, точне місце перебування органами досудового розслідування не встановлене, діючи умисно, з власного телефонного номеру НОМЕР_1 , з метою сприяння учасникам терористичної організації «Донецька народна республіка» у реалізації їх злочинних намірів щодо вчинення злочинів відносно військовослужбовців підрозділів Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні Антитерористичної операції, та створення умов, які сприяють цій злочинній діяльності, передав зазначеним вище учасникам терористичної організації «Донецька народна республіка» на завідомо для нього використовуваний ними мобільний телефонний номер НОМЕР_2 інформацію щодо розташування позицій військової техніки Збройних Сил України поблизу сіл Рибинське та АДРЕСА_3 .

Він же, 27.01.2015 року в період часу з 11 години 32 хвилин до 15 годин 33 хвилин, перебуваючи на території АДРЕСА_3 , точне місце перебування органами досудового розслідування не встановлене, діючи умисно, з власного телефонного номеру НОМЕР_1 , з метою сприяння учасникам терористичної організації «Донецька народна республіка» у реалізації їх злочинних намірів щодо вчинення злочинів відносно військовослужбовців підрозділів Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні Антитерористичної операції, та створення умов, які сприяють цій злочинній діяльності, передавав зазначеним вище учасникам терористичної організації «Донецька народна республіка» на завідомо для нього використовуваний ними мобільний телефонний номер - НОМЕР_2 інформацію щодо розташування позицій військової техніки Збройних Сил України поблизу сіл Рибинське, Бугас та Ближнє Волноваського району Донецької області.

Вказані злочинні дії ОСОБА_8 були припинені співробітниками Служби безпеки України у зв`язку з його затриманням 29 січня 2015 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , якій діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , вказує, що обвинуваченим було надана заява про добровільне зізнання та він допомагав у розкритті злочину, але судом не було надано належної оцінки цього факту. Також не в повному обсязі були досліджені матеріали справи та речові докази по справі, а саме телефоні дзвінки, протоколи негласних розшукових дій та доцільність їх проведення. Також захисник зазначає, що судом не доведений зв`язок обвинуваченого з представниками терористичної організації. Просить вирок суду скасувати та провадження по справі припинити у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги захисника, прокурора, який не погодився з доводами апеляційної скарги захисника, вважав можливим змінити вирок суд, застосувавши до обвинуваченого положення ст. 69 КК України, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження та вироку, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності та давши їм належну оцінку у вироку, суд обґрунтовано визнав винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, та відповідно кваліфікував дії останнього.

Доводи апеляційної скарги захисника стосовно кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини спростовуються матеріалами провадження, дослідженими судом першої інстанції відповідно до вимог діючого кримінального процесуального закону України, тому ці доводи не можуть бути підставою для скасування або зміни вироку.

Також матеріалами провадження спростовуються і доводи апеляційної скарги стосовно необхідності застосування відносно ОСОБА_8 положень ч. 2 ст. 258-3 КК України, оскільки письмова заява ОСОБА_8 , в якій він повідомляє про вчинені ним дії датована 29.01.2015 р., тобто в день затримання ОСОБА_8 (а.п. 110-114)

Разом з тим, при призначенні покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції в недостатній мірі врахував вимоги ст. 65 КК України і Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Обираючи міру покарання, суд в недостатній мірі врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, обставини, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_8 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у нарколога та психіатра не знаходиться, вперше вчинив кримінальне правопорушення, позитивно характеризується за місцем роботи, має на утриманні неповнолітню дитину, що суд врахував як обставини, пом`якшуючі покарання.

Обтяжуючих обставин згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 років.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею Кримінального кодексу, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, конкретні обставини його скоєння, а саме незначну ступінь сприяння діяльності терористичної організації, невеликий проміжок часу, коли він сприяв діяльності терористичної організації, особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у нарколога та психіатра не знаходиться, вперше вчинив кримінальне правопорушення, позитивно характеризується за місцем роботи, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, колегія суддів вважає, що ці обставини є пом`якшуючими і суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, тому вважає необхідним застосувати до ОСОБА_8 положення ст. 69 ч. 1 КК України.

За таких обставин доцільно призначити ОСОБА_8 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 258-3 КК України, у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Колегія суддів вважає, що таке покарання буде відповідати тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого, а також буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Волноваського районного суду Донецької області від 23 вересня 2015 року відносно ОСОБА_8 в частині призначення покарання змінити.

ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 258-3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання з розрахунку за день попереднього ув`язнання два дні позбавлення волі починаючи з 29 січня 2015 року по 30 листопада 2016 року.

В решті вирок Волноваського районного суду Донецької області від 23 вересня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: