ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2017 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 29.01.2017р. за №0000265, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. м.Запоріжжя, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працює, не одружений, має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий: 1)18.07.2012р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст.309 ч.1,75,76 КК України до 2 р. обмеження волі з іспитовим строком 1 р., 2)10.12.2012р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70,71 КК України до 4р.1міс. позбавлення волі. Звільнився 21.07.2014р. на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію в 2014р.», зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за умисні корисливі злочини, судимості за які у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічний злочин при таких обставинах:

Так, 28.01.2017р. приблизно о 22.55год., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, перебуваючи в приміщенні магазину «Сільпо» за адресою: м.Запоріжжя, вул.В.Сергієнка,9, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з полиці, яка розташована в торговому залі вказаного магазину, викрав картриджі «Gillette Fusion» в кількості двох упаковок по чотири картриджі в кожній, вартістю 364,00грн. за упаковку, на загальну суму 728,00грн.(без НДС), що належить ТОВ «Сільпо-Фуд». Однак свій злочинний умисел не зміг довести до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником магазину біля виходу з магазину «Сільпо».

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування відмовився. Також пояснив, що викрадені речі бажав продати і гроші віддати своїй доньці. На даний час розлучений, зобов`язаний сплачувати аліменти на дитину, мешкає з матір`ю, офіційно не працює, має нерегулярні заробітки. Просить суворо не карати, в скоєному щиро кається.

Представник потерпілого в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, претензій до обвинуваченого не мають.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченого своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, у вчиненні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий за аналогічний злочин, судимість не знята та не погашена, офіційно не працевлаштований, має постійне місце мешкання, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, але двічі проходив стаціонарне лікування в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

На підставі викладеного, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає покарання у вигляді позбавлення волі, яке слід обрати в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням вимог ч.3 ст.68 КК України.

Крім того, з урахуванням конкретних обставин даної справи, даних про особу обвинуваченого, думки прокурора, позиції представника потерпілої особи, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Суд вважає, що застосування в даному випадку до обвинуваченого іспитового строку в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених обов`язків, під загрозою реального відбування призначеного покарання у випадку порушення умов випробування, буде мати на нього більший виховний вплив, ніж реальне відбування покарання.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст.75,76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази DVD-диск з відеозаписом подій з відеокамер магазину «Сільпо», який долучений до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження, картриджі «Gillette Fusion» в кількості двох упаковок по чотири картриджі в кожній, які передані на зберігання потерпілій особі ТОВ «Сільпо-Фуд», залишити йому за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1

31.03.2017