АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2226/16 Справа № 199/4793/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001720 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2016 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст. 263, ч.2 ст.309 КК України,

В с т а н о в и л а:

цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянин України, не працюючий, який проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останні рази:

- 11.03.2016 Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська (м. Дніпро) за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,
- 30.06.2016 Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська (м. Дніпро) за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 395, ст.ст. 70, 71, 72 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі,
засуджений за ч.1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначеним покаранням поглинуто покарання за вироком Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 30.06.2016 року і остаточно призначено останньому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Початок строку відбуття покарання постановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання. Судом також вирішено долю речових доказів та питання розподілу процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 02.06.2016 близько 21:00 години, знаходячись біля будинку № 20 по вулиці Калиновій в місті Дніпро, в сміттєвому контейнері знайшов паперовий згорток, в якому знаходились предмети, які за своїми зовнішніми ознаками схожі на патрони до автомату Калашникова у кількості 40 штук і в цей момент у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, 02.06.2016 ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку № 20 по вул. Калиновій в м. Дніпро, підняв біля сміттєвого контейнера паперовий згорток, всередині якого знаходились предмети, які за своїми зовнішніми ознаками схожі на патрони до автомату Калашникова у кількості 40 штук, тим самим придбав їх та переніс дані бойові припаси за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де почав їх зберігати без передбаченого законом дозволу.
03.06.2016 приблизно об 11:00 годині ОСОБА_7 , продовжуючи зберігати при собі раніше знайдені 40 боєприпасів, знаходячись на АДРЕСА_2 , був зупинений працівниками поліції, які в присутності понятих в період часу з 11:20 години до 12:00 години, провели огляд особистих речей ОСОБА_7 , в ході проведення якого в правій кишені джинсових брюк, одягнених на ОСОБА_7 виявлено та вилучено предмети, що за своїми зовнішніми ознаками схожі на патрони до автомату Калашникова у кількості 40 штук, які згідно висновку експерта № 08/3.2-346 від 21.06.2016, є боєприпасами, військовими, проміжними патронами калібру 5,45 мм. зразка 1974 року з кулею (ПС) зі сталевим сердечником (7Н6,7Н6М), які призначені для стрільби із бойової нарізної вогнепальної зброї, а саме: автоматів АК-74, АКС-74, АКС-74У, ручних кулеметів РПК-74 та їх модифікацій, які ОСОБА_7 придбав, зберігав та носив без передбаченого законом дозволу.
10.06.2016 близько 06:00 години ОСОБА_7 знаходився неподалік будинку № 38 по вулиці Прохолодній в місті Дніпро, де побачив раніше невідому жінку, яка запропонувала йому придбати у неї наркотичний засіб «опій ацетильований» у кількості 1,1 мл. за грошові кошти в сумі 100 гривень і в цей момент у ОСОБА_7 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів для особистого вживання без мети збуту, вчинений повторно. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинений повторно, продовжуючи перебувати по вул. Прохолодній в м. Дніпро, ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, прийняв від невідомої жінки в обмін на грошові кошти в сумі 100 гривень, одноразовий медичний шприц об`ємом 6 мл., заповнений до відмітки 1,1 мл. рідиною коричневого кольору, тим самим повторно, незаконно придбав наркотичний засіб «опій ацетильований» та почав незаконно його зберігати при собі.
10.06.2016 біля 08:00 години ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 38 по вулиці Прохолодній в місті Дніпро, був зупинений співробітниками поліції, які в присутності двох понятих в період часу з 08:00 години до 08:30 години провели огляд його особистих речей, в ході якого у ОСОБА_7 з лівої кишені кофти, одягненої та належної йому виявили та вилучили одноразовий медичний шприц об`ємом 6 мл., заповнений до відмітки 1,1 мл. рідиною коричневого кольору, яка згідно висновку експерта № 1/8.6/1533 від 21.06.2016, в своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений «опій ацетильований» масою 1,0900 гр. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0166 гр., який ОСОБА_7 , повторно, незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.
В апеляції:
- обвинувачений ОСОБА_7 вважає призначене йому за вироком суду покарання таким, що не відповідає тяжкості скоєного злочину, є явно несправедливим через суворість, та просить призначити йому більш м`яке покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Заперечень на дану апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляцію та просив її задовольнити, позицію прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення даної апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження в межах апеляції, обговоривши її доводи, колегія суддів вважає за необхідне апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, за які він засуджений, кваліфікація його дій за ч.1 ст.263 КК України придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та за ч.2 ст. 309 КК України - незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчинені повторно,учасниками судового провадження не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряються.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд врахував ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину та визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується на таких підставах.

Як вбачається з вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Ці вимоги закону суд першої інстанції виконав і обґрунтував у мотивувальній частині вироку свій висновок про вид і розмір покарання належним чином, призначивши покарання в межах санкцій статей.

Апеляційним розглядом встановлено, що при призначенні покарання ОСОБА_7 за вчинення вищезазначених злочинів суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні щиро визнав, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання скарг не надходило, до затримання офіційно не працював та не мав офіційного джерела доходу, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч.1 ст. 263 та ч.2 ст. 309 КК України з реальним його відбуттям.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та даних судового розгляду справи, підтверджені відповідними документами, показаннями самого обвинуваченого, речовими доказами тощо. Колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчиненого злочину та дані по особу ОСОБА_7 , та призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо невідповідності призначеного йому покарання тяжкості злочину та його особі і необхідності пом`якшення даного покарання із застосуванням до нього положень ст..69 КК України спростовуються матеріалами кримінального провадження, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.376 ч.2, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2016 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст. 263, ч.2 ст.309 КК України, без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4