Справа № 336/1938/17
Провадження № 1-кп/336/229/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 05.01.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Братське, Нижньосірогозького району, Херсонської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого електрогазозварювальником на ПАТ «Запоріжкокс», не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:
18.12.2016 року приблизно о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, перебуваючи біля будинку № 51 по вулиці Гарнізонна у місті Запоріжжя, таємно, шляхом вільного доступу, відкривши двері з водійської сторони автомобіля «HYUNDAI ACCENT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , викрав з салону автомобіля складний ніж «Victorinox Workchamp 0.9064» вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи Запорізького НДЕКЦ при МВС України № 10-31 від 14.02.2017 року складає 2136 гривень 90 копійок та ліхтар «Fenix TK22 Cree XM-L2(U2)» вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи Запорізького НДЕКЦ при МВС України № 10-31 від 14.02.2017 року складає 2130 гривень 87 копійок, котрі належать ОСОБА_5 , чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4267 гривень 77 копійок.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

На підставі частини 1 статті 473 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про примирення від 31.03.2017 року, укладеною між потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої, сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиросердечно розкаявся. Також, вказаною угодою визначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн.).

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки її невиконання, що передбачені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду про примирення.

Потерпілий у підготовчому судовому засіданні підтримав угоду та просив її затвердити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до статті 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з частиною 3 статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, яке відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені пунктами 1-4 частини 5 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 1 статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені частиною 1 статті 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, передбачені статтею 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені статтею 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.
Відповідно до частини 1 статті 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог статті 471 Кримінального процесуального кодексу України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.

Відповідно до статті 118 Кримінального процесуального України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експертів, які згідно з частиною 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжній захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 31.03.2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - у сумі 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 понесені по справі судові витрати в сумі 87 грн. 96 коп., пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 10-31 від 14.02.2017 року, в дохід держави.

Речові докази, а саме:

-ніж у чохлі «Victorinox Workchamp 0.9064», ліхтар «Fenix TK22 Cree XM-L2(U2)», що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 Кримінального кодексу України до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1