Справа № 197/187/13- к
Номер провадження № 1-кп/197/20/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2017 року Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке кримінальне провадження № 0000094 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, 2011 року народження, освіта повна середня, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:

25.03.2006 року близько 22.00 години, в темний час доби ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи в стані алкогольного спяніння, управляючи автомобілем марки «ВАЗ-21063» державний номер НОМЕР_1 , на підставі довіреності № 2619 від 29.12.2005 року, що належить на праві приватної власності його батькові ОСОБА_7 , рухався по проїжджій частині вулиці Леніна смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області в напрямку від в`їзду в смт. Широке з північної сторони до центру селища, і поблизу будинку № 79 вищезгаданої вулиці водій ОСОБА_6 не врахував дорожню обстановку, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, в населенному пункті перевищив швидкість руху, що дозволяється і при виявленні перешкоди у вигляді пішохода, що рухається йому на зустріч, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не прийняв заходів для зменшення швидкості аж до зупинки або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, а продовжував рух, в разі чого вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який рухався перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим грубо порушив вимоги п. 2.9 а), 12.3, 12.4 і 12.9 б) Правил дорожнього руху України, які проголошують:

п. 2.9 Водієві забороняється:

а) управляти транспортним засобом в стані алкогольного спяніння або знаходячись під впливом наркотичних або токсичних речовин;

п. 12.3 В разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно здатний виявити, він повинен незабаром прийняти заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

п. 12.4 в населенних пунктах рух транспортних засобів вирішується з швидкістю не більше 60 км/год.

п. 12.9 Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, вказану в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлені дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлений пізнавальний знак відповідно до підпункту 2 і) пункту 30.3 сьогоденню Правил.

Порушення вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України привело до наїзду на пішохода ОСОБА_8 , внаслідок чого згідно висновку судово-медичної експертизи № 0848 від 18.05.2006 року останньому були заподіяні тілесні пошкодження у вигляді: багато чисельних переломів кісток склепіння і основи черепа, кісток обличчя, крововиливи під м`які оболонки та в речовину головного мозку. Розміжчення головного мозку. Перелом тіла під`язичної кістки. Забій легень. Крововиливи в прикореневі ділянки легень, основу серця. Переломи 8-10 ребер зправа без ушкодження пристінкової плеври. Рідка кров в черевній порожнині (30 мл). Крововиливи в навколониркову клітковину з права та брижу тонкого кишківника. Перелом хребта між 9-м і 10-м грудними хребцями. Переломи обох стегнових кісток на висоті 68 см зліва, 62 см з права з утворенням ромбоподібного уламку, основою направленого до передньо-внутрішньої поверхні, перелом правого плеча, вдавлений перелом лівої лопатки, який помер на місці пригоди.

Смерть його наступила від тупої сполученої травми голови, тулуба та кінцівок, яка ускладнилась розвитком травматичного шоку, що підтверджується морфологічними змінами внутрішніх органів. В своїй сукупності дані ушкодження у живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і стоять в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 на початку судового розгляду вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, не визнавав, після дослідження всіх доказів вину визнав частково, суду показав, що в березні 2006 року о півдесятої вечора він їхав за кермом автомобіля по вул. Леніна в смт. Широке, пасажирами були ОСОБА_9 з дівчиною, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Біля суда він побачив, що по дорозі рухається хлопець по правому узбіччі, почав переходити дорогу, швидко пішов, він збив хлопця, зупинився, вийшов, сказав, викликати швидку, міліцію, швидка приїхала через 10 хв., через 15 хв. міліція. Він їхав зі швидкістю 60 км/год, алкоголь не вживав, його працівник ОСОБА_13 возив до Широківської лікарні на медогляд, він здавав кров, його оглядали, результати медогляду не пам`ятає. Потерпілій він сплатив 7500 грн. майнової шкоди на поховання та пам`ятник. Цивільний позов потерпілої про стягнення моральної шкоди не визнає. Просить застосувати амністію.
Окрім часткового визнання обвинуваченим вини, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України повністю підтверджується показаннями потерпілої, свідків, письмовими матеріалами справи:
- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка показала суду, що 26.03.2006р., ввечері їм повідомили, що по вул. Леніна в смт. Широке було ДТП та загинув їх син ОСОБА_8 . Вона приїхала, там була міліція, син був мертвий, горів ліхтар. Стояла машина Туркота, той біля машини, також був працівник міліції ОСОБА_14 . ОСОБА_6 був випивший, в нього була повна машина пасажирів. При них відбувся другий наїзд іншого автомобіля на тіло її сина - водій ОСОБА_15 , той врізався в міліцейський автомобіль, було багато людей. ОСОБА_15 їй відшкодував моральну шкоду, ОСОБА_6 сплати 7000 грн. як матеріальну шкоду. Просить стягнути з ОСОБА_6 моральну шкоду, так як вона до теперешнього часу переживає з причини загибелі сина, бачила труп сина з розбитою головою, мозок на машині, їй було постійно погано, викликали швидку допомогу, і зараз вона кожного дня згадує сина, а винуватель смерті її сина не покараний, просить призначити обвинуваченому суворе покарання;
- показаннями свідка ОСОБА_16 , який показав суду, що вони відпочивали, ОСОБА_17 запропонував підвезти, в центрі смт. Широке був удар, він вийшов, ОСОБА_18 каже, що збив людину, викликали міліцію, швидку. Він з ОСОБА_19 пішов додому;
- показаннями свідка ОСОБА_20 , який показав суду, що в 2006 р. він вдома випив, але треба було їхати, поїхав за кермом по вул. Леніна в смт. Широке, в нього впав мобільний телефон, потім удар, його привезли до міліції, пояснили, що він переїхав труп, він після удару нічого не пам`ятає. Потім його на 2 роки позбавили посвідчення водія, потерпілій ОСОБА_4 він відшкодував моральну шкоду 3, 5 тис.;
- показаннями свідка ОСОБА_21 , який показав суду, що в 2006р. ввечері їх на автомобілі забрав ОСОБА_6 , їхали в смт Широке по вул. Леніна, була аварія, машина зупинилась, побачили, що збили людину, приїхала швидка, міліція;
- показаннями свідка ОСОБА_22 (т.2 а.с. 8), яка показала суду, що вона була по вул. Жовтневій в смт. Широке з ОСОБА_23 , ОСОБА_24 запропонував підвезти, поїхали, в районі суда почула удар, сказали, що когось збили, вона з ОСОБА_23 пішла додому;
- показаннями свідка ОСОБА_25 (т.2 а.с. 7), яка показала суду, що в березні 2006 р. вона з ОСОБА_24 їхала в одному автомобілі, Туркот за кермом, підібрали інших пасажирів: Дерюгіна, Масляну, Макайда, Прибиток, їхали в смт. Широке по вул. Леніна, був гуркіт, зупинились, ОСОБА_24 вийшов, її відвезли додому. Вона їхала біля водія на пасажирському сидінні, розмовляла з пасажирами, які сиділи сзаду, за дорогою не слідкувала;
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.03.2006 року оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди по вул. Леніна в смт. Широке, встановлено знаходження на місці ДТП автомобіля "ВАЗ - 21063", державний номер НОМЕР_1 , сліди гальмування - 11, 4 м подвійні сліди гальмування, 31, 7 м сліди гальмування лівих коліс, наявість осипу, наявність слідів зіткненя, розташування трупа ОСОБА_8 , що зафіксовано в схемі та фототаблиці (т.2 а.с. 81-91);
- протоколом огляду і перевірки технічного стану транспорту від 26.03.2006 року, згідно якого оглянуто автомобіль "ВАЗ - 21063", державний номер НОМЕР_1 та виявлені пошкодження: деформовано передній капот, ліве крило, передній бампер, фари з лівої сторони, розбите дзеркало заднього виду зліва, деформовано передній лівий кут кузова даху, розбите лобове скло (т.2 92-93);
- протоколом огляду від 03.04.2006 року, в службовому кабінеті №13 Широківського РВ УМВС розташованому в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області по вулиці Леніна, 49 а, в результаті якого оглянуто одяг, який був на трупі ОСОБА_8 у момент події, зокрема, від рукава і до низу куртки є розрив тканини, куртка покрита брудом, правий кросівок з внутрішньої сторони на п"яті має розрив шкіри до підошви (т.2 а.с.102);
- висновком судово-медичної експертизи №0848 від 18.05.2006 року, складеним експертом Криворізької судово-медичної експертизи ОСОБА_26 , яким встановлено, що на підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 виявлено множинні переломи кісток склепіння та основи черепа, кісток обличчя, крововиливи під м"які оболонки та в речовини головного мозку. Розміжчення головного мозку. Перелом тіла під"язичної кістки. Забій легень. Крововиливи в прикорневі ділянки легень, основи серця. Переломи 8-10 ребер зправа без ушкодження пристінкової плеври. Розрив правої долі печінки. Рідка кров в черевній порожнині 30 мл. Крововиливи навколониркову клітковину зправа та брижу тонкого кишківника. Перелом хребта між 9-м та 10-м грудними хребцями. Переломи обох стегнових кісток на висоті 68 см зліва, 62 см зправа з утворенням ромбоподібного уламку, основою направленого до передньо-внутрішньої поверхні. перелом правого плеча, вдавлений перелом лівої лопатки. Смерть його наступила від тупої сполучної травми голови, тулуба та кінцівок, яка ускладнилась розвитком травматичного шоку, що підтверджується морфологічними змініми внутрішніх органів, всі ушкодження, крім розриву печінки, утворились незадовго до смерті в умовах дорожньо-транспортної пригоди внаслідок зіткнення автомобіля з пішоходом з послідуючим закиданням останнього на капот і відкиданням його на дорожнє покриття. В своїй сукупності дані ушкодження у живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і стоять в прямому причинному зв"язку з настанням смерті (т.2 а.с.113-114);
- протоколом відтворення обстановки від 17.11.2006 року, де на пропозицію слідчого дати правдиві показання на місці події ОСОБА_6 в присутності понятих, за участю спеціаліста та статиста пояснив, що він керував автомобілем ВАЗ - 2106 державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Леніна смт. Широке, Широківського району, Дніпропетровської області зі сторони автовокзалу до центру зі швидкістю приблизно до 70 км/год. Рухався по своїй правій полосі руху на відстані близько 1,5 м від краю проїжджої частини, в автомобілі було ввімкнене дальнє світло фар, попутного і зустрічного транспорту не було. В салоні автомобіля в якості пасажирів також перебували:на передньому сидінні один пасажир і на задньому сидінні чотири пасажира. В цей день близько 18-00 годин він вдома випив пляшку ємністю 0,5 л пива. Під час руху він почував себе добре, при управлінні автомобілем він не відволікався, з пасажирами не розмовляв, не палив. Дорога освітлювалась, але погано, було темно. Не доїжджаючи до перехрестя вулиці Леніна з провулку Почтовий смт. Широке, він побачив по зустрічній смузі, посередині йому назустріч силует людини, одягненої в темний одяг, як йому здалося йшов рівно. Так як чоловік йому не заважав для руху, він продовжував керувати автомобілем в колишньому напрямку. Коли між ними дистанція скоротилася, людина несподівано для нього з піднятою лівою рукою стала бігти на його смугу руху, він відразу зробив екстрене гальмування, яке практично збіглося з моментом удару, а може трохи раніше, але в даний час він не пам`ятає точно. Як він рухався до повної зупинки він не пам`ятає, так як було розбито його переднє вітрове скло, осколками якого йому пошкодило руки та обличчя. Зупинивши автомобіль, він вийшов на дорогу та побачив лежачу людину на краю зустрічної смуги головою до центру проїжджої частини, після чого він попросив своїх пасажирів викликати швидку допомогу і міліцію, а сам став чекати їх приїзду біля автомобіля. На пішохода на проїжджій частині він відразу не відреагував, тому що пішохідний тротуар не освітлюється і всі ходять по проїжджій частині. (т.2 а.с.116-121);
- висновком додаткової судово-медичної експертизи №848 від 02.12..2008 року, складеним експертом Криворізької судово-медичної експертизи ОСОБА_26 по факту смерті ОСОБА_8 , співставляючи дані про механізм утворення ушкоджень, отриманні при дослідженні трупа, з даними про обставини заподіяння ушкоджень, викладені в описовій частині постанови, суттєвих протиріч не виявлено і можна вважати, що вказані ушкодження могли утворитись при зазначених обставинах, а саме при зіткненні автомобілю з пішоходом в момент руху останнього зліва направо по ходу автомобіля і дещо назустріч йому. (т.2 а.с.134-135);
- актом обстеження місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди від 26.03.2006 року встановлено: характеристика дороги, вулиці в місці ДТП: територіальна, ширина проїжджої частини 7 м, асфальтобетон, сухо, встановлений бордюр, розмітка є, пряма ділянка дороги. Погодні умови: сухо, темно. Причина ДТП: водій, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння перевищив швидкість в населеному пункті та здійсним наїзд на пішохода. Додаткові відомості: коефіцієнт зчеплення автомобілю хороший, ям на покритті немає, штучне освітлення. Для забезпечення безпеки руху транспорта та пішоходів. Покращення організації дорожнього руху необхідно виконати профілактику грубих порушень. (т.2 а.с.137);
- висновком автотехнічної експертизи № 70/27-160 від 25.03.2009 року, складеним старшим інспектором сектора автотехнічної експертизи НІЕКЦпри УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_27 встановлено, що водій ВАЗ-2106 державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 повинен був діяти згідно вимог п.п. 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху. При заданих вихідних даних водій автомобіля ВАЗ 2106 державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 не мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода. При заданих вихідних даних в діях водія автомобіля ВАЗ 2106 державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 не вбачається невідповідність вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху. В умовах місця події в діях водія автомобіля ВАЗ 2106 державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 не вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору могли знаходиться в причинному зв"язку з наставшою подією ДТП, при заданих вихідних даних. При механізмі події заданого органами розслідування дії водія автомобіля ВАЗ 2106 державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв"язку з настанням події ДТП (т.2 а.с.143-146);
- висновком комісійної судово-медичної експертизи №64 від 14.05..2009 року, скдаденим ОКЗ "Бюро судово-медичної експертизи" м. Дніпропетровськ, по факту ДТП та смерті ОСОБА_8 при дослідженні трупа виявлено: сумісна тупа травма тіла, виявлені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла, виникли безпосередньо перед настанням смерті від дії тупих твердих предметів чи об такі, що діяли з дуже великою силою, враховуючи характер та локалізацію виявлених ушкоджень вони утворилися при дорожньо-транспортній пригоді та можуть відповідати фазам автомобільної травми: удар виступаючими частинами рухаючогося автомобіля, з наступним закиданням тіла по покриттю дороги, у своїй сукупності виявлені ушкодження у живий осіб мають ознаки тяжких тілесних пошкоджень і знаходяться у прямому причинному зв"язку з настанням смерті потерпілого, ушкодження у вигляді розриву печінки, утворилися посмертно, внаслідок наїзду колесом автомобілю, що підтверджується відсутністю крововиливів у тканину печінки та значної кількості крові в черевній порожнині, а також відсутність прижиттєвих ознак в обох пахових складках шкіри смуг розтягнення, враховуючи наявність ромбоподібного уламкового перелому лівого стегна, основа якого звернута до попередньо-внутрішньої поверхні, у момент первинного контакту постраждалого з автомобілем тіло знаходилось у вертикальному або близькому до нього положенні, а первинний контакт автомобіля з потерпілим відбувся у передньо-внутрішню поверхню лівого стегна, в момент первинного контакту з автомобілем вірогідно постраждалий знаходився у кроковому положенні, що підтверджується різним характером переломів обох стегон (праворуч-поперечний, а ліворуч - уламковий) та різним рівнем розташування пошкоджень від підошовної поверхні стоп, дані відтворення обстановки та обставин події за участю водія ОСОБА_6 не суперечать з механізмом утворення тілесних ушкоджень виявлені при дослідженні трупа, коли потерпілий знаходився у вертикальному або близькому до нього положенню.(т.2 а.с.147-161);
- висновком комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи № 4384/6841/308-КЕ/2011 від 20.11.2011р. , складеним в Харківському НІІ судових експертиз ім. Н.С. Бакаріуса про факт наїзду автомобіля ВАЗ-2106 під керуванням водія ОСОБА_6 на пішохода ОСОБА_8 , встановлено, що в момент первинного контакту з рухомим транспортним засобом - автомобілем ВАЗ -21063 р. н. НОМЕР_1 , пішохід ОСОБА_8 був повернутий до транспортного засобу переважно правою боковою поверхнею тіла. Судово-медичних даних, що дозволяють встановити, стояв або перебував у русі пішохід ОСОБА_8 в момент первинного контакту з транспортним засобом, не є можливим. Отже, експертна комісія не має даних, які дозволяють у повному обсязі вирішити питання про спроможність свідчення водія ОСОБА_6 , даних ним в ході відтворення обстановки і обставин події від 17.11.2006 року. У сформованій дорожньо-транспортної ситуації водій автомобіля ВАЗ - 2106 ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. п. 12.2, 12.3, 12.4 і 12.9 "б" Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації, при заданих в постанові вихідних даних, водій автомобіля ВАЗ - 2106 ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода шляхом виконання вимог п. п. 12.3, 12.4, 12.9 "б" Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. У розглянутому випадку дії водія автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. п. 12.3, 12.4, 12.9 "б" Правил дорожнього руху України і перебували з технічної точки зору у причинному зв`язку з настанням даної пригоди. Оцінка дій водія ОСОБА_6 в тій частині, що при управлінні автомобілем він перебував у стані алкогольного сп`яніння, не вимагає спеціальних технічних знань і може бути проведена слідчим самостійно стосовно до вимог п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України. (т.2 а.с.163-175);
Суд критично ставиться до висновків автотехнічної експертизи в частині відповідності дій водіяґ ОСОБА_6 . Правилам дорожнього руху:
- висновку автотехнічної експертизи № 56/27-605 від 05.12.2006 року, складеному судовим експертом НІЕКЦ при УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_28 , відповідно до якого слідами гальмування на юз, залишеним на місці ДТП, відповідала швидкість руху автомобіля ВАЗ-2106 до моменту початку гальмування порядку 87,7 км/год. Відомості водія ОСОБА_6 в частині того, що швидкість руху керованого автомобіля перед гальмуванням становила близько 70 км/год, з технічної точки зору не спроможні. Обрана водієм ОСОБА_6 швидкість руху керованого ним автомобіля до моменту виникнення небезпеки для руху не перевищувала безпечної за умовами видимості дороги, тобто не суперечила вимогам п. 12.2 ПДР. Водій автомобіля ВАЗ -2106 ОСОБА_6 при русі з обраною, так і з дозволеною швидкістю не мав технічної можливості застосування екстреного гальмування запобігти наїзд на пішохода ОСОБА_8 з зупинкою автомобіля до лінії руху потерпілого. З технічної точки зору при заданому механізмі ДТП, в діях водія ОСОБА_6 по управлінню автомобілем ВАЗ-2106 вбачається невідповідність вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху, яка не перебуває у причинному зв`язку з настанням події розглянутого ДТП - наїздом на пішохода. (т.2 а.с.123-125);
- висновку автотехнічної експертизи № 70/27-757 від 23.11.2007 року, складеним експертом відділення АТЕ та ОД НІЕКЦ при УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_29 , відповідно до якого швидкість руху автомобіля ВАЗ-2106 перед початком гальмування, яка відобразилася на проїжджій частині слідів його гальмування, становила не менше 87,7 км/год. Оскільки свідчення водія ОСОБА_6 в частині того, що керований ним автомобіль ВАЗ-2106 до початку гальмування рухався зі швидкістю 70 км/год, з технічної точки зору не спроможні, то для подальшого дослідження експертом прийнято значення швидкості руху автомобіля ВАЗ-2106 перед гальмуванням, що дорівнює 87,7 км/год, визначену розрахунковим шляхом. Швидкість руху автомобіля ВАЗ-2106 до початку гальмування була 87,7 км/год, що не перевищує допустиму за умовами видимості елементів дороги швидкість руху автомобіля, рівну 104,2 км/год, отже вона (швидкість руху автомобіля ВАЗ -2106) відповідала дальності видимості дороги. Водій автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_6 не мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування і зупинкою автомобіля до місця наїзду при заданих вихідних даних. Експерт зауважив , що положення пішохода, зазначене в висновку СМЕ суперечить заданому механізму ДТП (т.2 а.с.128-131),
оскільки вищезазначені висновки спростовуються обгрунтованим висновком комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи № 4384/6841/308-КЕ/2011 від 20.11.2011р. , складеним в Харківському НІІ судових експертиз ім. Н.С. Бакаріуса та суперечать вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху, відповідно до яких у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
Факт знаходження обвинуваченого ОСОБА_6 на момент вчинення ДТП в стані алкогольного сп`яніння підтверджується такими доказами:
- протоколом № 42 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 26.03.2006 року, де зазначено, обстежуваноо " ОСОБА_30 " " ОСОБА_31 "- (в написанні по-батькові виправлення), дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , направлений на огляд ОСОБА_32 ГАИ ОСОБА_33 26.03.2006 о 1-30, оглянутий черговим лікарем ОСОБА_34 , причини огляду - ДТП, виявлені ссадна на правій кисті, зазначено відомості про вживання алкоголя - 1 пляшка пива 25.03.2006, досліджувалось повітря на пристрої, проводився аналіз крові на алкоголь результати - 1, 0%, мається факт вживання алкоголю, легка ступінь алкогольного сп`яніння, підпис Туркота, в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що не пам`ятає, що ставив свій підпис, підтвердив факт огляду та факт того, що в нього брали кров на алкоголь (т.2 а.с.94), в наданій на запит суду копії протоколу № 42 в написанні "по батькові" ОСОБА_35 виправлено " ОСОБА_31 " на " ОСОБА_36 ", зазначено, що копія знімалась з оригіналу, який зберігається в архіві ЦРЛ (т. 3 а.с. 5, 20);
- копією направлення інспектора ДАІ ОСОБА_37 26.03.2006р. на медогляд до Широківської ЦРБ ОСОБА_6 , проба Рапопорта та кров на алкоголь (т. 3 а.с. 4);
- листами КЗ "Широківська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" № 273/16 від 18.03.2016 року,№315/16 від 29.03.2016 року, відповідно до яких станом на 26.03.2006 року Широківською ЦРЛ проводились медичні огляди осіб на стан сп"яніння по направленню органів МВС. Результати фіксувались в "Протоколі медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп"яніння" форма 129/о, затверджена наказом МОЗ України 27.12.1999 року №302. Широківська районна лікарня станом на 26.03.2006 року була внесена в перелік лікувальних закладів, що здійснюють медичні огляди на стан сп`яніння. Лікар ОСОБА_38 станом на 26.03.2006 року працювала в Широківській ЦРЛ, на посаді лікаря педіатра та за окремим графіком здійснювала чергування у вихідні дні та нічний час, як черговий лікар проводила огляди осіб, які були направлені органами МВС на стан сп`яніння. Спеціалізовану підготовку по проведенню медичних оглядів ОСОБА_39 не проходила, але проводиться щорічно інструктаж лікарем-наркологом щодо проведення таких оглядів ( т.3 а.с. 3);
- копією трудової книжки ОСОБА_40 , в якій зазначено, що остання в 2006р. працювала в Широківській ЦРЛ лікарем-педіатром (т. 3 а.с 67);
- копією журнала реєстрації медичних оглядів для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, де під порядковим номером 42 - 26.03 о 1-30 зазначено про направлення ОСОБА_41 (по-батькові виправлено з " ОСОБА_42 " на " ОСОБА_43 ") (т. 3 а.с. 7-8);
- копією журналу взяття крові на алкоголь, в якому зазначено, що ОСОБА_44 здавав кров на алкоголь, виявлено 1, 0 % (т. 3 а.с. 9-10);
- показаннями свідка ОСОБА_45 , яка показала суду, що вона працює завідуючою лабораторії Широківської лікарні, працювала на цій посаді в березні 2006р., в березні 2006р. їх лабораторія проходила акредитацію, вони мали право проводити аналіз крові на алкоголь, зараз не мають права, до лабораторії приходить біоматеріал - кров у флакону, ведеться журнал, в якому реєструється порядковий номер, дата, прізвище, результати аналізу. В журналі 26.03.2006р. вона робила записи. Результати дослідження крові передаються лікарю, в ніч з 25 на 26 березня 2006р. це була лікар ОСОБА_46 .
Захисником обвинуваченого та обвинуваченим заявлено усне клопотання про визнання доказу - протоколу медичного огляду ОСОБА_6 на стан сп`яніння недопустимим доказом, потерпіла та прокурор заперечують проти заявленого клопотання.
Відповідно до ст. 89 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
На підставі дослідження та оцінки вищеперелічених медичних документів щодо виявлення факту алкогольного сп`яніння у обвинуваченого ОСОБА_6 суд приходить до висновку, що в протоколі № 42 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 26.03.2006 року, маються виправлення в написанні по-батькові обвинуваченого, однак оцінюючи і направлення, і журнали, і показання обвинуваченого ОСОБА_6 про його направлення до Широківської ЦРЛ, і проходження огляду, і відбір в нього крові на алкоголь, і показання свідка ОСОБА_45 , яка проводила аналіз крові, враховуючи, що направлення та проходження 26.03.2006р. особою " ОСОБА_6 " в Широківській ЦРЛ огляду на стан сп`яніння не проводилося, суд приходить до висновку, що в протоколі № 42 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 26.03.2006 року зафіксовано стан легкого алкогольного сп`яніння обвинуваченого ОСОБА_6 , клопотання захисника та обвинуваченого про визнання доказу - протоколу медичного огляду № 42 недопустимим доказом задоволенню не підлягає.
Суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, його дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України.
Визначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який належать до категорії тяжкого злочину, думку потерпілої ОСОБА_4 про призначення обвинуваченому суворого покарання, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, вчиняв злочини : 18.10.2006 р. за ч.1 ст. 186 КК України, 18.11.2008р. за ч.1 ст. 307 КК України, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував, за місцем проживання характеризується позитивно, відшкодував потерпілій 7500 майнової шкоди, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 передбачених ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України- є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Тому суд вважає за необхідне з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі, але не на максимальний срок, з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

ОСОБА_6 вчинив 25.03.2006 року тяжкий злочин за ч.2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2006р. ОСОБА_6 засуджений за вчинення 18.10.2006 року злочину за ч.1 ст. 186 КК України, який належить до категорії злочинів середньої тяжкості до виправних робіт на строк 1 рік з утриманням 10% заробітної плати.

Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 07 квітня 2009 року ОСОБА_6 засуджений за вчинення 18.11.2008р. злочину за ч.1 ст. 307 КК України, який належить до категорії тяжких злочинів, до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, постановою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2011 року звільнений від призначеного покарання за закінченням іспитового строку.

Отже, строк давності переривався відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України.

Строк давності за злочин, вчинений 18.10.2006р. за ч.1 ст. 186 КК України рахується з 18.10.2006р. по 18.10.2011р.

Строк давності за злочин, вчинений 18.11.2008р. за ч.1 ст. 307 КК України рахується з 18.11.2008р. по 18.11.2018р.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на її користь 100000 грн. моральної шкоди, завданої злочином, оскільки вона втратила сина, зазнала душевних страждань, які триватимуть протягом усього подальшого життя, на нервовому підгрунті погіршились її фізичні здібності.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, нормами КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Нормами ч. 1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Нормами абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої ОСОБА_4 , ступінь вини обвинуваченого, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала потерпіла ОСОБА_4 , характер немайнових втрат та стан її здоров`я, суд приходить до висновку що загибель сина спричинила потерпілій ОСОБА_4 моральні страждання, пов`язані з душевними стражданнями від втрати близької людини - сина, що підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_4 , висновками судово-медичних експертиз. Суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що потерпілій ОСОБА_4 обвинуваченим спричинена моральна шкода в розмірі 80 000 грн., що підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_4 . Отже, цивільний позов про стягення моральної шкоди підлягає задоволенню частково в розмірі 80 000 грн.

Обвинувачений та його захисник заявили клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі Закону України "Про амністію в 2014 році", оскільки обвинувачений має сина ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с. 199-200).

Відповідно до п. є ст. 8 Закону України "Про амністію у 2014 році" амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за злочини порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, вчинене особою у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів. Аналогічна норма міститься в п. з ст. 7 Закону України "Про амністію у 2011 році". Отже, до обвинуваченого ОСОБА_6 амністія не застосовується.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого, який офіційно не працює, не одружений, міцні соціальні зв`язки відсутні, після вчинення даного злочину вчиняв в 2006 та 2008 роках злочини середньої тяжкості та тяжкий злочин, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Відповідно до ст. ст. 373-375 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, посвідчення водія НОМЕР_3 строком на 3 (три) роки.
Речові докази:
- автомобіль ВАЗ-2106 державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та знаходиться на зберіганні в ОСОБА_6 , .- повернути ОСОБА_7 ;
- плавки чоловічі, шкарпетки, футболка, світер, брюки спортивні, кофта спортивна, кросовки, що належали ОСОБА_8 , та знаходяться на зберіганні в Широківському ВП, повернути потерпілій ОСОБА_48 .
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати процесуальні витрати за проведення експертиз:
- за проведення автотехнічної експертизи № 58/27-605 від 05.12.2006 року по кримінальній справі №20061069 - 376 (триста сімдесят шість) гривень, 62 копійки ;
- за проведення автотехнічної експертизи №70/27-757 від 23 листопада 2007 року- 486 (чотириста вісімдесят шість) гривень, 78 копійок;
- за проведення автотехнічної експертизи № 70/27-160 від 25.03.2009 року- 507 (п"ятсот сім) гривень, 06 копійок;
- за проведення комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи № 4384/6841/308-КЕ/2011 від 30.06.2011 за кримінальною справою № 20061069 - 2250 (дві тисячі двісті п"ятдесят) гривень, 60 копійок
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду, завдану злочином, в розмірі 80000 (вісімдесят) тисяч гривень.
До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, та покласти на нього наступні обов`язки: прибувати до Широківського районного суду Дніпропетровської області за викликом; не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду; не виїжджати за межі смт. Широке Широківського району Дніпропетровськохї області без дозволу суду, носити електронний засіб контролю, повідомляти суд про зміну місця проживання та реєстрації. Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на начальника Широківського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику кримінального провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Широківський районний суд Дніпрпетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1