Номер провадження: 11-кп/785/249/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора і потерпілої ОСОБА_9 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 18.11.2016 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, маючого середньотехнічну освіту, неодруженого, працюючого продавцем продовольчих товарів ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 286 ч.2 КК України призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Застосовано ст. 75 КК України і звільнений від призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 75733 грн 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 витрати на правову допомогу в сумі 7800 грн 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 250000 грн, з відрахуванням виплаченого 72000 грн, остаточно стягнути 178000 грн.
ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

13 травня 2016 року в Суворовському районі м. Одеси приблизно о 07 годині 10 хвилин, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння (3,27 ‰ еталону в сечі), тим самим позбавивши себе можливості адекватно сприймати дорожню обстановку та контролювати рух керованого ним автомобілю «Nissan Primera», д/н НОМЕР_1 , будучи не уважним, не стежачи за дорожньою обстановкою, керуючи вказаним легковим автомобілем, здійснював рух по правому ряду вул. Дніпропетровська дорога з боку вул..Ген.Бочарова в напрямку вул..Паустовського.
Наближаючись до закруглення проїзної частини з небезпечною швидкістю, приблизно 135 км/год, яка більше ніж в двічі перевищувала дозволену швидкість руху (60 км/год) в населених пунктах, ігноруючи вимоги ПДР та не прийнявши вчасно заходів до заниження небезпечної швидкості, внаслідок чого втратив контроль над керуванням транспортного засобу, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_10 , яка перетинала проїзну частину вул..Дніпропетровська дорога, рухаючись зліва направо по ходу руху вказаного автомобілю у невстановленому для переходу місці. Після скоєння наїзду на пішохода, водій ОСОБА_8 виїхав на правий тротуар, де скоїв наїзд на металеву огорожу.
Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_10 загинула на місці пригоди.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №37 (274) від 01.06.2016 року, на трупі ОСОБА_10 виявлені ушкодження:
- відкрита черепно-мозкова травма: садна голови, крововиливи в м`які тканини голови, під м`які мозкові оболонки, переломи кісток черепу;
- закрита травма тулубу: садна передньої поверхні грудної клітини та живота, переломи правої ключиці, 4-го грудного хребця, переломи правих та лівих ребер з розривами плеври, крововиливи в плевральні та черевну порожнини, крововиливи під плевру воріт легень, розриви селезінки, печінки;
- травма кінцівок: закриті переломи кісток верхніх та нижніх кінцівок, садна, синці верхніх та нижніх кінцівок.
Множинність, поєднаність, поліморфізм та локалізація ушкоджень у ОСОБА_10 свідчать про те, що вони могли утворитися внаслідок транспортної травми, а саме при зіткненні рухающогося транспортного засобу з пішоходом.
Смерть ОСОБА_10 знаходиться у причинному зв`язку з травмою, яка виникла при дорожньо-транспортній пригоді у вигляді поєднаної травми голови, тулуба і кінцівок, та наступила від травматичного шоку, на що вказує: нерівномірне кровонаповнення органів, порушення гемодинаміки мікроциркуляторного русла, «шокова нирка», набряк мозку, легенів.
Відповідно до висновку авто-технічної експертизи обставин наїзду автомобіля на пішохода №3284 від 12.07.2016 року, відповідно запису камери зовнішнього спостереження придорожньої будівлі поблизу місця ДТП, швидкість автомобіля «Nissan Primera», д/н НОМЕР_1 , в умовах пригоди перед початком гальмування зіставляла біля 135 км/год. В умовах пригоди належні дії водія автомобілю «Nissan Primera», д/н НОМЕР_1 , регламентувалися вимогами пунктів 12.4 та 12.3 ПДР, відповідно яким водію слід було рухатися зі швидкістю не більше 60 км/год, і з моменту виникнення небезпеки для руху застосувати гальмування. По заданих вихідних даних водій автомобілю належним виконанням вимог пунктів 12.4 та 12.3 ПДР мав гарантовану технічну можливість уникнути наїзду на пішохода.
Таким чином, водій ОСОБА_8 своїми діями допустив порушення вимог п.п.2.3 «б», 2.9 «а», 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити, внести зміни до резолютивної частини вироку, а саме доповнити третім абзацом, який викласти наступним чином: «У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи». В решті вирок залишити без змін.

Потерпіла надала в судове засідання апеляцію в якій просить прийняти її відмову від апеляції і провадження за її скаргою закрити.

Заслухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заслухав обвинуваченого і його адвоката які просили про залишення апеляції без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а провадження по скарзі потерпілої закриттю в зв`язку з відмовою від апеляції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції провів судове слідство у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому учасникам процесу були роз`яснені зміст наслідків розгляду справи у скороченому порядку і то що вони будуть позбавлені права оскаржувати обставини по справі в апеляційному порядку.

Колегія суддів з урахуванням вимого діючого законодавства прийшла до висновку що ці обставини не можуть бути предметом розгляду в апеляційній інстанції і вважає доцільним розглядати апеляцію в межах призначення покарання.

Дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані судом за ст. 286 ч.2 КК України.

При призначенні покарання винуватому районний суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, добровільно частково відшкодував завданий збиток, тому суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, та призначити покарання з випробуванням.

Призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України в частині основного покарання.

Дослідивши доводи прокурора і матеріали справи судова колегія з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що в резолютивну частину вироку необхідно внести дані, про те що ст. 75 КК України розповсюджується лише основне покарання.

З урахуванням того, що обвинувачений скоїв злочин в стані сильного алкогольного оп`яніння до нього необхідно застосувати додаткове покарання в виді позбавлення керувати транспортними засобами, яке суд першої інстанції обґрунтовано призначив, однак не роз граничив, що це покарання виконується окремо і самостійно.

При таких обставинах колегія суддів приходить до думки про необхідність доповнити цю вказівку в резолютивну частину вироку.

Виходячи з принципу розумності, зваженості та справедливості обвинуваченому правильно призначена міра покарання, провину ОСОБА_8 визнав, розкаявся.

В той же час колегія суддів не змогла погодилась з доводами прокурора про внесення змін до резолютивної частини вироку, а саме то, що виконувати вирок повинна кримінально виконавча інспекція.

Колегія не змогла погодитись з даним посиланням, так як згідно ст. 76 КПК України виконання контролю за даним видом покарання покладено на органи пробації і вийти за межі положення закону суд не має повноважень.

Інших підстав для зміни чи скасування вироку не вбачається.

В той же час колегія суддів вважає необхідним закрити провадження в частині апеляції потерпілої яка просила не розглядати її апеляцію.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 18.11.2016 року відносно ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України змінити, доповнив резолютивну частину вироку посиланням, що додаткова міра покарання в виді позбавлення права на керування транспортними засобами виконується окремо і самостійно і ст..75 КК України на неї не розповсюджується.

Апеляційне провадження по апеляції потерпілої ОСОБА_9 закрити.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .

З ориніалом згідно суддя: ОСОБА_2