Справа № 352/940/17
Провадження № 1-кп/352/173/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000159 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, працюючого по бездоговірному найму на приватних новобудовах різноробочим, розлученого, утриманця п`ятьох неповнолітніх дітей та перестарілої матері 1950 р.н., військовозобов`язаного, українця, громадянина України, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України,-

в с т а н о в и в :
Підсудний ОСОБА_5 , будучи батьком, починаючи з 01.09.2015 р. злісно ухиляється від утримання неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні та сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказаний злочин підсудний вчинив при таких обставинах:

Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області 30.06.2009 року постановлено рішення про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь потерпілої ОСОБА_8 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 аліментів в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) останнього щомісячно, але не менше на одну дитину, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

У Тисменицькому РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області 03.09.2015 року відкрито виконавче провадження по виконавчому листу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01.07.2009 р. за № 2-670-2009 про стягнення з ОСОБА_5 аліментних платежів на користь ОСОБА_8 на утримання двох неповнолітніх дітей.

У період з вересня 2015 року по квітень 2017 року ОСОБА_5 не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я ніде на офіційну роботу не влаштовувався, на обліку в Тисменицькому центрі зайнятості не перебував. Однак, ОСОБА_5 здійснював неофіційно підсобні роботи по будівництву та виконував господарські роботи на приватних новобудовах на території Івано-Франківської області. За виконані роботи ОСОБА_5 отримував грошову винагороду, проте у порушення норм ст. 51 Конституції України, де закріплено обов`язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття, а також вимог ст. ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», виплату аліментів не здійснював. Внаслідок умисної бездіяльності в період з вересня 2015 року по квітень 2017 року, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи ухилитись від сплати аліментів, незважаючи на неодноразові попередження Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, систематично і наполегливо не сплачував кошти на утримання неповнолітніх дітей, тобто не виплачував грошових коштів на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_6 та дочки ОСОБА_7 .

Крім того, ОСОБА_5 як батько неповнолітніх та непрацездатних дітей сина ОСОБА_6 , який з 18.08.2011 р. перебуває на обліку в Обласній психоневрологічній лікарні №3 з діагнозом: легка розумова відсталість з настирливостями, та доньки ОСОБА_7 , які перебували на його утриманні, не надавав їм необхідних для їх існування коштів, їжі, одягу, а також не здійснював догляду за хворою дитиною.

Внаслідок злісного ухилення від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_5 допустив заборгованість по сплаті аліментних платежів у сумі 18281,2 грн.

.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і дав суду показання про те, що дійсно знаючи про покладене на нього згідно рішення суду зобов`язання по сплаті аліментів в користь ОСОБА_8 на утримання його неповнолітніх сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , від проведення сплати аліментів ухилявся, проте мав матеріальну можливість таку сплату здійснювати, оскільки працював підсобним робітником на приватних новобудовах та регулярно отримував заробітну плату. Просить суд суворо його не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 , в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ст. 164 ч. 1КК України, так як він будучи батьком, починаючи з 01.09.2015 р. злісно ухиляється від утримання неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні та сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини відсутні.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Окрім того, вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд також враховує і думку потерпілої ОСОБА_8 , яка просила суд покарати останнього на власний розсуд, як і те, що ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризується позитивно, працюючи займається суспільно-корисню працею, являється утриманцем трьох неповнолітніх дітей та перестарілої матері..

Таким чином, беручи до уваги всі вищеперелічені обставини, дані про особу винного, суд вважає доцільним призначити підсудному покарання у виді громадських робіт, яке буде необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів.

Питання про речові докази по даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 342-376 КПК України, суд -

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді ста двадцяти годин громадських робіт.

Речові докази по даному кримінальному провадженні : матеріали виконавчих проваджень №№ 139556 95, 48616825, які знаходяться при матеріалах даного кримінального провадження повернути Тисменицькому РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тисменицький районний суд з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору та обвинуваченому негайно після його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1