Справа №216/999/17
Провадження№1-кп/216/304/17
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Вараварівка Долинського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, військослужбовця військової служби за контрактом Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , на посаді механіка-водія, у військовому званні солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
17.04.2014 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ст.185 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підстав ст.75 КК України від відбуття призначеного покарання звільнено, з випробувальним терміном 2 роки; на підставі ухвали Долинського райсуд Кіровоградської області від 22.01.2015 року випробування скасовано, направлений у місця позбавлення волі для відбуття призначеного покарання строком на 2 роки. Звільнився 17.03.2016 року згідно ухвали Полтавського райсуду Полтавської області від 09.03.2016 року умовно-достроково на не відбутий строк 9 місяців 13 днів;
який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.4 ст.407 КК України, -

ОСОБА_5 09.09.2016 року на добровільній основі уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, яку згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 17.09.2016 року за №242 (по стройовій частині) став проходити у цій частині (адреса якої АДРЕСА_2 ) на посаді механіка-водія, у військовому званні солдата. Являючись військовослужбовцем військової служби вище зазначеної військової частини, на початку січня місяця 2017 року, діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях, та у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, умов укладеного контракту, не з`являтися вчасно на службу, без поважних причин
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до військової частини польова пошта НОМЕР_2 та виконувати обов`язки військової служби, у визначений час, тобто, 03.01.2017 року, о 08.00 год., до вказаної військової частини умисно, без поважних причин та без дозволу командування, не з`явився, а залишився за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, доки 23.01.2017 року, близько о 16.30 год., тобто більше ніж через десять діб, але не більше місяця, був затриманий слідчим Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, за підозрою у вчиненні іншого кримінального правопорушення, у порядку ст.208 КПК України.
Крім того, 22.01.2017 року, близько о 23.45 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_3 , разом із раніше не знайомою йому ОСОБА_4 , діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, а також те, що його дії носять відкритий для ОСОБА_4 характер, застосував до неї насильство, яке не є небезпечним для її життя чи здоров`я, схопивши ОСОБА_4 рукою за шию, а іншою рукою зірвав з її шиї ланцюжок з металу жовтого кольору, вартістю 243,93 грн. Після чого, утримуючи при собі, відкрито викрадене майно, ОСОБА_5 з місця події зник, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_4 матеріальних збитків на вказану суму, та завдавши їй легкі тілесні ушкодження, без короткочасного розладу здоров`я, у виді синців в області правої кисті, тулуба та лівої гомілки, подряпин правої кисті.
Під час розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні інкримінованих йому діянь, передбачених ч.4 ст.407, ч.2 ст.186 КК України визнав у повному обсязі, суду пояснив, що з 09.09. 2016 року він є військослужбовцев військової служби за контрактом, яку проходив на посаді механіка-водія, у військовому званні солдат, Військо-вої частини польова пошта НОМЕР_2 (місце дислокації: АДРЕСА_4 ). Робочий час був визначений з 08.00 год. до 17 год. З 31.12.2016 року по 03.01.2017 року перебував у відпустці, а 03.01.2017 року, о 08.00 год., до військової частини не з`явився, оскільки було засніжено та не їздив громадський транспорт. 23.01.2017 року його затримали співробітники поліції за інший злочин та повідомили про це Військову прокуратуру. Командування дозволу на самовільне залишення військової частини йому не надавало, у цей період часу він за медичною допомогою не звертався, перебував у себе дома.
22.01.2017 року, увечері, на Соцмісті він познайомився з потерпілої, вона була у нетверезому стані, сказала, що посварилась зі своїм чоловіком, і у неї нема грошей дістатись дому. Він на трамваї привіз її на вулицю Леніна, провів до її будинку, розташованого по АДРЕСА_3 . Біля будинку схопив її однією рукою за шию, а другої зірвав з шиї золотий ланцюжок, та відштовхнув від себе, вона впала на землю. Потім потерпіла йому сказала, щоб він пішов до магазину, та придбав ще горілки, а вона зробить бутербродів. Повертаючись з магазину, був затриманий співробітниками поліції. У скоєному кається, просить суд суворо його не наказувати, золотий ланцюжок того ж вечору у нього було вилучено, та повернуто потерпілій.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що пізно увечері 22.01.2017 року поверталась додому, та звернула увагу на зупинці громадського транспорту на обвинуваченого, якого раніше не знала, який до неї підійшов та питався, як дістатись магазину «Стріла». Потім вона сіла у трамвай, обвинувачений також сів. На зупинці вулиця Леніна, вона вийшла, обвинувачений за нею, та запитав, чи можна її проводити додому. Вона нічого йому не відповіла, і він йшов поряд з нею, щось їй розказував. Біля будинку АДРЕСА_3 , де вона мешкає, він (обвинувачений) схопив її за горло, та почав душити, вона злякалась, та стала відбиватись. Під час штовханини обвинувачений зірвав у неї з шиї золотий ланцюжок, та штовхнув. Вона впала на землю. Потім вона запропонувала йому піднятись до неї додому, випити горілки, він погодився, і вона запропонувала йому сходити до магазину. Коли обвинувачений пішов, вона викликала поліцію. У той же вечір обвинуваченого затримали. Під час досудового розслідування вона впізнала обвинуваченого за фотознімками, також упізнала серед декілька ланцюжків, свій. Претензій матеріального, та морального характеру до обвинуваченого не має, просила призначити йому покарання на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що є поліціантом, та 22.01.2017 року ніс службу. Біля о півночі поступило повідомлення про те, що невідомий чоловік, з описом його прикмет, по АДРЕСА_3 , напав на жінку та зірвав золотий ланцюжок з її шиї. Прибувши на місце події, знайшли обви-нуваченого, який за прикметами походив на грабіжника. Оглянувши його особисті речі, був виявлений золотий ланцюжок, як пояснив останній, він його придбав у ломбарді на Соцмісті за 500 грн. Після чого, обвинуваченого доставили до Центрально-Міського РВ.
Суд, приймає до уваги, що фактичні обставини ніким не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає свою провину, підтвердив обстави-ни скоєння злочинів; з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що дає суду підстави не сумніватись у добровільності їх позиції, визнає недоцільним досліджувати докази щодо фактичних обставин справи, та вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за:
- ч.4 ст.407 КК України, за ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), в умовах особливого періоду, крім воєнного стану;
- ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Обговорюючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень (тяжкі злочини), характеристику особи винного, який раніше судимий за скоєння корисливого злочину, проте, позитивно характеризується за місцем проживання (том 1 а.с.68), задовільно за місцем служби (том 3 а.с.88) обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, відшкодування збитків, завданих злочином, думку потерпілої про не суворе покарання щодо обвинуваченого, та вважає сукупність пом`якшувальних обставин, такими, що істотно знижують ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, і вважає необхідним обрати обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.69 КК України, з урахуванням положень Загальної частини цього Кодексу.
Вимог щодо відшкодування процесуальних витрат у кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись ст.ст.349 ч.3, 368, 370, 373-374 КПК України, суд -
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.4 ст.407 КК, ч.2 ст.186 України, призначивши йому покарання за:
- ч.4 ст.407 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді позбавлення волі, строком на 1 (один) рік;
- ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді позбавлення волі, строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Обраний в рамках зазначеного кримінального провадження захід забезпечення, у вигляді тримання під вартою, залишити колишнім до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання обчислювати з 23 січня 2017 року.
У відповідності до приписів ч.5 ст.72 КК України, зарахувати до строку покарання час попереднього ув`язнення з 23 січня 2017 року по 21 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речовий доказ у кримінальному провадженні:
- ланцюжок із жовтого металу, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 під розписку від 24.01.2017 року (том 3 а.с.42), - вважати їй повернутим.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1