Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3713/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.03.2017 року місто Київ
Слідчий суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві, погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури, стосовно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з вищою освітою, шлюб розірвано, має на утриманні малолітню дитину 2007 року народження, раніше не судимого, працюючого лікарем Центру первинної медико-санітарної допомоги Оболонського району м. Києва, мешкає за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 ,
про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001069 від 13.03.2017 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві ОСОБА_4 , як слідчий у кримінальному провадженні, звернувся до районного суду з клопотанням, погодженим з процесуальним керівником - прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0001069 від 13.03.2017 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , якому 14.03.2017 повідомлено про підозру. Підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази. У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до тяжкого. Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим ст.177 ЦПК України: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки у досудового слідства є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може ухилятися від слідства та суду з метою уникнення покарання, оскільки з метою уникнення покарання, усвідомлюючи невідворотність, тяжкість та реальність покарання, може змінити місце проживання, а також з метою уникнення кримінальної відповідальності може не з1являтись на виклики до слідчого, прокурора та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_6 знайомий з особами свідків, які є сусідами та мешкають в одному будинку з підозрюваним, з метою залякування та ухилення від відповідальності можу впливати на них.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання за вищевказаними підставами, вказавши.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання за вищевказаними підставами, вказавши, що у органів досудового розслідування є достатні підстави вважати, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, надасть можливість підозрюваному зникнути та переховуватися від слідства та суду для уникнення кримінальної відповідальності, знищити або сховати докази, незаконно впливати на свідків, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів. Додав, що більш м`які запобіжні заходи не призведуть до запобігання наведених у клопотанні ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України, оскільки: 1) особисте зобов`язання, не можливо застосувати через те, що вчинив тяжкий злочин та може зникнути від органу досудового розслідування та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування; 2) особисту поруку не можливо застосувати у зв`язку з тим, що з оточення підозрюваного відсутні особи, які могли б бути поручителями; 3) заставу, не можливо застосувати через те, що підозрюваний вчинив злочин, пов`язаний із застосуванням насильства, 4) домашній арешт також неможливо застосувати, оскільки, враховуючи тяжкість злочину та особистіть підозрюваного, не забезпечить запобігання встановленим ризикам та виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків. Додала, що підозрюваний, маючи вищу медичну освіту та будучи лікарем, вчинив зухвало злочин сааме протии життя та здоровья людини.
Підозрюваний в судовому засіданні винним себе у скоєнні злочину, у вчиненні якого він підозрюється визнав частково, пояснивши, що він дійсно 12.03.2017 р. за місцем проживання наніс ударм матері, але це було неумисно. Обставин вчинення злочину він не памьятає, оскільки був у стані алкогольного сп`янінння. Пояснив, що за вказною в клопотані адресою він проживає постійно, має постійне місце роботи, його малолітній син проживає з його колишньою дружиною. Просив обрати стосовно нього домашній арешт, вказуючи на те, що не буде переховуватись від слідчого та впливати на свідків.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити органу досудового розслідування в задоволенні клопотання та обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, посилаючись на те, що його підзахисний не притягався до кримінальної відповідальності, працює лікарем, має вищу медичну освіту, на його утритманні малолітній син, а тому вважає, що ризик втечі від слідства є припищенням сторонни обвинувачення. Вважає відстунім і ризик впливу на свідків, оскільки підозрюваний визнає себе виним. Вважає за можливим обрати стосовно підозрюваного цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобі контролю, здачі паспорту, чим буде забезпечено виконання ОСОБА_6 його процесуальних обов`язків підозрюваного.
Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.
13.03.2017 р. СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України (№ з Єдиного реєстру досудових розслідувань - № 0001069). Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.03.2017 року, у вечірній час, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, перебував за місцем проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , сумісно з матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою проживав разом у вказаній квартирі. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на побутовому ґрунті, вчинив сварку з матір`ю, під час якої у нього виник намір на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, 12.03.2017 року, приблизно в період часу з 22:00 год. до 23:30 год., знаходячись в кімнаті квартири АДРЕСА_2 , за місцем свого проживання, ОСОБА_6 , користуючись своєю фізичною перевагою над матір`ю ОСОБА_7 , що мала похилий вік та не могла чинити опір його діям, умисно завдав їй чисельних ударів руками в область грудей, живота та голови. При цьому неодноразово силою штовхав її на підлогу та виступаючі поверхні меблів в кімнаті. В результаті умисних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_7 травму голови, грудей та живота, що стали причиною смерті останньої. Після вчинених дій, розуміючи, що завдані тілесні ушкодження матері є небезпечними для життя, враховуючи похилий вік потерпіло, ОСОБА_6 залишив її на ліжку в кімнаті. При цьому, ОСОБА_6 , маючи достатній досвід у наданні медичної допомоги та маючи відповідну медичну освіту, протягом тривалого часу ніякої допомоги своїй матері не надав та повідомив про настання її смерті лише 13.03.2017 року, приблизно о 18:55 год. Відповідно лікарського свідоцтва про смерть №839 від 14.03.2017, причина настання смерті ОСОБА_7 поєднана травма голови та грудей, з ушкодженням внутрішніх органів.
Про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 повідомлено слідчим 14.03.2017 р., його дії кваліфіковані за ст.121 ч.2 КК України, а саме: вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Згідно протоколу від 14.03.2017 р., підозрюваний був затриманий в порядку ст.208 КПК України 14.03.2017 р. о 16.10 год.
Копію клопотання з додатками отримано підозрюваним у встановлений законом строк.
Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строк.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується йому органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування.
Аналізуючи ризик переховуванням від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).
Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_6 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що незважаючи на офіційне місце роботи та наявність позитивної зхарактеритиски з місця роботи, факту того, що раніше не притягуавася до кримінальної відповідальності, але враховуючи, що шлюб у підозрюваного розірвано, його дитина мешкає разом зі своєю матір`ю, слідчий суддя вважає, що наяний ризик переховування ОСОБА_6 від слідства та суду, оскільки під важкістю відповідальності може зникнути від слідтсва та суду.
На ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, вказує те, що підозрюваний мешкає в одному будинку зі свідками, а тому у органа досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, перебуваючи на волі, підозрюваний може вплинути на вказаних осіб з метою зміни ними показів.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях національного законодавства, а саме в ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Такимм чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків, цим підтверджується наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
Підозрюваний відповідно до ст.183 ч.2 п.4 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо застосований запобіжний захід у вигляді тримання від вартою.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органу досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків та вчинити інші кримінальні правопорушення. Для запобігання цих ризиків слідчий суддя вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
В зв`язку з наведеним, клопотання слідчого є обгрунтованим, покурором в судовому засідано доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 ЦПК України та наявність яких встановлена в судовому засіданні. А відтак клопотання підлягає задоволенню.
Згідно ст.183 ч.4 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вчинено із застосуванням насильства.
Як вбачається з матеріалів клопотання, підозрюваний затриманий в порядку ст.208 КПК України 14.03.2017 р., в зв`язку з чим строк тримання під вартою слід відраховувати з часу затримання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання органу досудового розслідування задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київської області строком на 60 (шістдесят) днів, відраховуючи з часу затримання, тобто по 12 травня 2017 р. включно.
Копію ухвали скерувати слідчому СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві та начальнику Київського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області - для виконання, прокурору Київської місцевої прокуратури № 7 - для відома.
Строк дії ухвали закінчується 12 травня 2017 р.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.
СуддяОСОБА_1