Справа № 603/680/15-к
Провадження № 1-кп/603/2/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" лютого 2017 р. м.Монастириська
Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 23.09.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого із середньою-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

з участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_4

обвинуваченого : ОСОБА_3

захисника обвинуваченого : ОСОБА_5

потерпілого: ОСОБА_6

представника потерпілого: ОСОБА_7 -

В С Т А Н О В И В:
13.03.2014 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_3 , після розпивання спиртних напоїв із своїми знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вийшов із будинку АДРЕСА_2 , належному сім`ї ОСОБА_11 та направився до виходу із подвір`я.
Вийшовши за межі подвір`я, на АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_3 зустрів ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця с. Горожанка Монастириського району Тернопільської області, який також знаходився у стані алкогольного сп`яніння, із яким ОСОБА_3 почав розмовляти. В ході розмови, ОСОБА_3 нагадав ОСОБА_12 про те, що останній винен йому 100 грн. в наслідок чого між ними розпочався словесний конфлікт, який переріс у шарпанину.
У цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний намір спрямований на заподіяння ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень. З метою реалізації свого злочинного умислу, 13 березня 2014 року, близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_3 шарпаючи ОСОБА_12 за одяг, перемістився із останнім на ліву частину проїжджої дороги вул. Першотравневої, що в с. Горожанка Монастириського району Тернопільської області, де з метою приведення його у безпорадний стан, наніс удар кулаком в груди та рукою в шию від яких ОСОБА_12 впав на землю.
Продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, продовжив завдавати потерпілому ОСОБА_12 численні удари ногами в життєво важливі органи, а саме по голові та тулубі.
В цей час, слідом за ОСОБА_3 із будинку АДРЕСА_2 , вийшла невстановлена досудовим розслідуванням особа, стосовно якої кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, у якої раптово виник умисел, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 спільно із ОСОБА_3 .
З метою реалізації свого злочинного задуму, невстановлена досудовим розслідуванням особа, скориставшись безпорадним станом потерпілого, приєдналась до побиття Намурованим М.П. ОСОБА_12 і теж почала наносити удари ногою по грудях та голові потерпілого ОСОБА_12 ..
Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_3 діючи спільно та одночасно із невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проте даючи звіт своїм діям та керуючи ними, з бажанням виявити грубу силу до потерпілого ОСОБА_12 , завдавали останньому не менше десяти ударів ногами, у різні частини тіла, тим самим спричиняючи потерпілому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що проявилась у забої головного мозку важкого ступеня, перелому склепіння черепа та крововиливів під оболонки і в мозкову речовину, яка за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, а також синців на обличчі, множинних подряпинах на правій гомілці, гематому на лівій гомілці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В подальшому, спричинена ОСОБА_3 та невстановленою досудовим розслідуванням особою потерпілому ОСОБА_12 , важка закрита черепно-мозкова травма, призвела до психічного захворювання потерпілого, а саме розладу особистості та поведінки, порушення пам`яті, уваги, інтелектуальної ефективності, мови критичних здібностей, у зв`язку із чим потерпілий отримав інвалідність першої групи (підгрупи «Б»), з необхідністю постійного стороннього догляду.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України не визнав, та суду пояснив, що 13.03.2014 року він навідував свою сестру. Повертаючись додому, близько 17:00 год. проїжджаючи повз подвір`я де проживає ОСОБА_10 , останній запросив його до свого будинку. У будинку ОСОБА_10 також був ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з якими вони спільно розпивали алкогольні напої. Через деякий час (близько 15 хв.) , він вийшов на вулицю, де біля входу на подвір`я до нього підійшов ОСОБА_12 з яким вони спілкувались близько 2-3 хв., зокрема, стосовно боргу на суму 100 грн. за куртку, яку ОСОБА_3 позичав ОСОБА_12 коли останній їхав у м.Київ. У зазначений день ОСОБА_12 був одягнутий в камуфльовані штани, берци та куртку, будь які інші особи поблизу подвіря ОСОБА_10 під час їх спілкування присутні не були, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у зазначений момент знаходились у будинку. Після розмови, ОСОБА_12 попрямував до будинку ОСОБА_10 , а ОСОБА_3 на власному велосипеді попрямував до будинку своєї матері, в якому він проживає. Стосовно факту побиття ОСОБА_12 йому стало відомо в неділю 16.03.2014 року.

Також ОСОБА_3 додав, що із ОСОБА_12 він перебував у хороших відносинах, будь яких конфліктів із ОСОБА_12 чи ОСОБА_8 у минулому в нього не виникало. Також ОСОБА_3 зазначив, що 13.03.2014 року конфлікту із ОСОБА_12 у нього не виникало, та жодних ударів останньому він не завдавав. Стосовно показів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які вказали, що саме ОСОБА_3 завдавав удари ОСОБА_12 , ОСОБА_3 пояснив що вищезазначені свідки своїми показами намагаються відвести підозру від себе.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснила, що зранку 16.03.2014 року, до неї підійшла ОСОБА_9 яка повідомила, що її син ОСОБА_12 лежить у сараї поблизу домогосподарства ОСОБА_9 . Після цього, її чоловік - ОСОБА_13 разом із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 забрали ОСОБА_12 , який знаходився у сараї поблизу домогосподарства ОСОБА_9 без свідомості до її будинку. Згодом ОСОБА_12 направили до Монастириської районної лікарні, де йому надали першу медичну допомогу, та викликали швидку допомогу із м.Тернопіль. Прибувши в обласну лікарню м.Тернопіль, ОСОБА_12 прийшов до свідомості, після чого ОСОБА_6 стала свідком того, як лікар запитав її сина: «Що з тобою трапилось», на що ОСОБА_12 відповів: «Це зі мною зробили добрі колеги».

Після деякого часу перебування в лікарні стан ОСОБА_12 погіршився та він втратив пам`ять, після чого ОСОБА_6 разом із родиною вирішила направити його у одну з лікарень м. Івано-Франківськ, де останньому зробили декілька операцій. Після операцій, ОСОБА_12 знаходився у с.Горожанка Монастириського району, однак перебував у важкому стані та потребував постійної сторонньої допомоги та нагляду.

Також ОСОБА_6 зазначила, що зі слів ОСОБА_9 , яка була безпосереднім свідком подій, які мали місце 13.03.2014 року, їй стало відомо, що 13.03.2014 року, її син ОСОБА_12 разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розпивали спиртні напої на подвір`ї де проживає ОСОБА_10 . Через деякий час до них підійшов ОСОБА_3 , після чого між ОСОБА_12 та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт який згодом переріс у бійку, під час якої ОСОБА_3 почав наносити ОСОБА_12 удари руками та ногами в різні частини тіла. При цьому свідок ОСОБА_6 зазначила, що зі слів ОСОБА_9 удари ОСОБА_12 завдавав також ОСОБА_8 .

Через деякий час після початку бійки ОСОБА_12 витягли на проїжджу частину дороги. ОСОБА_9 також зазначила, що після закінчення конфлікту, що мав місце поблизу домогосподарства ОСОБА_10 , вона через деякий час бачила ОСОБА_12 поблизу пам`ятника, який знаходиться у центрі с.Горожанка, звідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підібрали ОСОБА_12 та доставили його по місцю проживання ОСОБА_10 .

Також ОСОБА_6 зазначила, що після конфлікту, ОСОБА_3 жодного разу до ОСОБА_12 не навідувався, однак декілька разів приходив та вибачався ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_16 , суду пояснив, що 17.03.2014 року, до нього зателефонував його брат, який запитав його про те, що трапилось із ОСОБА_12 , на що ОСОБА_16 відповів, що стосовно того, що трапилось із ОСОБА_12 йому нічого невідомо. Після того, як ОСОБА_16 прибув у с. Горожанка Монастириського району, він поспілкувався із ОСОБА_9 яка йому особисто повідомила, що ОСОБА_12 побили «Горожанські хлопці», зокрема «Тузік» та «Верозуб». Також ОСОБА_16 повідомив, що він був свідком допиту працівниками поліції ОСОБА_9 , під час якого остання їм повідомила, що ОСОБА_12 побили ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 суду пояснив, що він був свідком того, як ОСОБА_12 доставляли з домогосподарства « ОСОБА_17 » до місця проживання ОСОБА_12 . Зокрема, зазначив, що 16.03.2014 року, до нього підійшла ОСОБА_6 , яка попросила допомогти привезти ОСОБА_12 , який знаходиться поблизу домогосподарства ОСОБА_9 . Прибувши по місцю перебування ОСОБА_12 , останній лежав у стодолі, та попри те що був при свідомості нічого не говорив та жодним чином на звертання не реагував. Свідок ОСОБА_14 також зазначив, що слідів побиття на тілі ОСОБА_12 він не помітив. Після цього, він спільно із ОСОБА_13 та ОСОБА_15 доставили ОСОБА_12 до найближчого фельдшерського пункту, звідки останнього після огляду доставили по місцю проживання, а згодом у лікарню.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що 16 або 17.03.2014 року, точної дати не пам`ятає, в вечірню пору доби вона перебувала у власному будинку спільно із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Після вечері, точної годни не пам`ятає, вона почула на вулиці крик, після чого вийшовши з будинку їй стало відомо, що на вулиці поблизу будинку відбувається бійка, однак хто саме був учасником зазначеної бійки їй відомо не було. Також зазначила, що на подвір`ї її домогосподарства в зазначений вечір також були присутніми ОСОБА_3 та ОСОБА_8 . Крім того свідок ОСОБА_18 зауважила, що ОСОБА_12 у вказаний вечір ночував у її домогосподарстві, при цьому його самопочуття було у доброму стані.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що 16.03.2014 року, до нього підійшли ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які попросили його допомогти привезти додому ОСОБА_12 , який знаходився поблизу домогосподарства ОСОБА_9 . Прибувши до зазначеного домогосподарства він помітив ОСОБА_12 , який лежав у стодолі, а саме на сіні біля порогу, та на звернення не реагував. При цьому, явних ознак побиття на тілі ОСОБА_12 та пошкодженого одягу останнього він не помітив. Після цього він спільно із ОСОБА_14 та ОСОБА_13 доставили ОСОБА_12 до найближчого лікаря.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що в неділю зранку, точної дати не пригадує, до нього підійшла ОСОБА_9 та попросила забрати ОСОБА_12 який знаходиться поблизу її домогосподарства. Після цього, він спільно із ОСОБА_15 та ОСОБА_14 направились до домогосподарства ОСОБА_9 де у стодолі, а саме біля порогу, лежав ОСОБА_12 , якого трусило. Після цього, вони доставили ОСОБА_12 до лікаря, а згодом по його місцю проживання, звідки останнього забрала машина швидкої допомоги. Також зазначив, що на тілі ОСОБА_12 будь-яких тілесних ушкоджень на момент виявлення він не помітив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що весною 2014 року, точної дати та місяця не пам`ятає, у вечірню пору доби, до неї велосипедом приїхав ОСОБА_3 , з яким вони спільно вживали спиртні напої. Через пів години, до них підійшов ОСОБА_8 , а згодом ОСОБА_12 . Згодом, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_12 та між ними розпочався словесний конфлікт з приводу боргу на суму 100 грн., який згодом переріс у бійку, під час якої ОСОБА_3 відтягнув ОСОБА_12 з подвір`я на проїжджу частину дороги та почав наносити удари ногами в область голови. До бійки також приєднався ОСОБА_8 який за вказівкою ОСОБА_3 почав наносити удари ОСОБА_12 в область живота. Конфлікт тривав близько 10 хв.,після чого, ОСОБА_3 направився у невідомому напрямку, а вона допомогла ОСОБА_12 підвестись, та попрямувала до будинку. Після цього, ОСОБА_12 попрямував у невідомому їй напрямку, куди саме вона не бачила. Через деякий час вона помітила ОСОБА_12 спільно із ОСОБА_8 , біля пам`ятника, який знаходиться у центрі с.Горожанка Монастириського району. Після цього вона спільно із ОСОБА_8 доставила ОСОБА_12 до власного домогосподарства, де ОСОБА_12 заночував та на наступний день пішов у невідомому їй напрямку. Через декілька днів, в неділю, вона помітила ОСОБА_12 у одному із сараїв, що знаходиться на території сусіднього домогосподарства.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що навесні 2014 року, ввечері він спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 розпивали спиртні напої у будинку ОСОБА_9 . Через деякий час йому стало відомо, що відбулась бійка, під час якої побили ОСОБА_12 , однак безпосереднім свідком бійки він не був. Зі слів його співмешканки ОСОБА_9 йому стало відомо, що ОСОБА_12 побили ОСОБА_3 та ОСОБА_8 . Через деякий час, він направився до своїх батьків у с Горожанка. По дорозі додому він підібрав ОСОБА_12 який лежав на тротуарі біля пам`ятика, що знаходиться в центрі с.Горожанка, спільно із яким вони направились до домогосподарства ОСОБА_9 . В зазначений вечір ОСОБА_12 ночував у домі ОСОБА_9 та на наступний день поспілкувавшись із ним попрямував у невідомому йому напрямку. Через декілька днів він виявив ОСОБА_12 у стодолі на території сусіднього домогосподарства.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що в четвер, 13.03.2014 року, він спільно із ОСОБА_19 від ранку до вечора перебували у лісі с.Горожанка де добували березовий сік. Також зазначає, що у лісі вони із ОСОБА_19 вживали спиртні напої у великій кількості, а тому про події які відбувались в зазначений день він не пригадує. Про конфлікт який мав місце ввечері 13.03.2014 року учасником якого був ОСОБА_12 він довідася зі слів односельців. Також зазначив, що показання ОСОБА_20 про те, що він брав участь у побитті ОСОБА_12 не відповідають дійсності та таким чином ОСОБА_20 намагається відвести підозру від себе.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що про обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 їй стало відомо в неділю близько 11 год.00 хв., точної дати, місяця та року не пам`ятає, від ОСОБА_15 , який повідомив їй, що ОСОБА_12 знаходиться у важкому стані. Через деякий час вона побачила ОСОБА_12 біля школи, що знаходиться в центрі с. Горожанка Монастириського району, коли його везли на фірі батько ОСОБА_13 спільно із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Підійшовши до ОСОБА_12 вона помітила, що останній знаходиться у важкому стані, при цьому зазначила, що видимих пошкоджень на тілі чи на обличчі вона не помітила, сліди крові на тілі та одязі також були відсутні. Після цього вона викликала швидку.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що в березні, в вечірню пору доби, точної дати не пригадує, він повертався додому автобусом з м.Івано-Франківськ. Проїжджаючи повз подвіря домогосподарства ОСОБА_20 він помітив, що на узбіччі лежала людина, а саме ОСОБА_12 , біля якого була ОСОБА_20 . Тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_12 він не бачив, скільки на вулиці вечоріло.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що в неділю 16 березня 2014 року, вона працювала черговою в Монастириському РТМО, коли в реанімаційне відділення автомобілем швидкої допомоги був доставлений у важкому стані ОСОБА_12 , який був в важкому стані без свідомості, після чого останньому надано першу медичну допомогу. Стосовно стану у якому ОСОБА_12 доставили у Монастириське РТМО свідок ОСОБА_23 пояснила, що в ОСОБА_12 був забій головного мозку, інсульт головного мозку, множинні тілесні ушкодження, гематома в області ділянки правого ока. Стосовно причини виникнення наявних у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, свідку ОСОБА_23 не відомо. Після обстеження ОСОБА_12 для подальшого дообстеження направлено у Тернопільську обласну лікарню.

Допитаний в якості судово-медичного експерта Чортківського міжрайонного судово медичного відділення ОСОБА_24 по суті заданих запитань суду пояснив, що враховуючи особливості отриманих тілесних ушкоджень внаслідок яких настала смерть ОСОБА_12 , які останній згідно висновку № 405 від 05.11.2014 отримав 13.03.2014 року, він міг самостійно 14 та 15 березня 2014 року рухатись та вчиняти деякі дії. Також зазначив, що особливості черепно-мозкової травми полягають в тому, що у разі внутрішньої кровотечі, кров поступово потрапляє в порожнину черепа після чого здавлює мозок. У разі, коли людина яка отримала зазначену травму продовжує рухатись, тромб який закриває отвір в пошкодженій судині відривається, внаслідок чого кров поступово потрапляє в порожнину черепа, залежно від пошкодженої судини та поведінки людини. При цьому, ззовні, ознаки черепно-мозкової травми можуть не проявлятись.

Зокрема, людина, після отримання черепно-мозкової травми втрачає свідомість, однак, через деякий час, вона приходить до тями, що у медицині називається «світлий проміжок часу». Враховуючи колір синця в лобній ділянці голови ОСОБА_12 черепно-мозкову травму останній отримав саме 13.03.2014 року. Як саме ОСОБА_12 отримав черепно-мозкову травму, останній повідомити не може.

Стосовно показів свідків захисту щодо того, що на наступний день після інциденту, зокрема, 14.03.2014 року на тілі ОСОБА_12 не було жодних ушкоджень та синців, експерт ОСОБА_24 пояснив, що синець одразу може не проявлятись та протягом деякого періоду часу має властивість збільшуватись.

Також в судовому засіданні допитані свідки захисту. Зокрема, свідок ОСОБА_25 яка суду пояснила, що в четвер, 14.03.2014 року, вона займалась господарськими справами на території власного домогосподарства. Через деякий час почула вигуки сусідки ОСОБА_26 , яка знаходилась біля річки, що неподалік її будинку. Підійшовши ближче до річки, вона помітила ОСОБА_12 який перебував у стані алкогольного сп`яніння та водив руками по воді, при цьому будь-яких тілесних ушкоджень та тілі ОСОБА_12 вона не помітила. Після цього вона спільно із дочкою ОСОБА_27 та зятем ОСОБА_28 допомогли йому підвестись та направили додому. Також зазначила, що в суботу, дати не зазначає, на території домогосподарства ОСОБА_9 було чутно крики та гамір, під час якого ОСОБА_9 неодноразово виражалась нецензурними словами. Також зазначила, що в четвер та п`ятницю криків та будь-яких конфліктів на подвір`ї домогосподарства ОСОБА_9 чути не було.
Свідок ОСОБА_28 суду пояснив, що 14 березня 2014 року, близько 14:00-15:00 год. до нього підійшла теща, яка попросила його допомогти вивести ОСОБА_12 з річки (потічку), яка знаходиться поблизу його будинку. Після того як свідок ОСОБА_28 підійшов до ОСОБА_12 в останнього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, різкий запах алкоголю з порожнини рота та нестійка хода. Будь- яких ознак тілесних ушкоджень та тілі ОСОБА_12 він не помітив. ОСОБА_12 був одягнутий в камуфльовані штани, берци, та сведр. Після того, як вони вивели ОСОБА_12 з води, останній попрямував в напрямку будинку, в якому проживає ОСОБА_9 . Свідок ОСОБА_28 також зазначив, що його будинок знаходиться поблизу будинку в якому проживає ОСОБА_9 , де на наступний день, а саме в суботу, було чути крики та шум.
Свідок ОСОБА_29 суду пояснила, що вона проживає по сусідству із ОСОБА_9 14.03.2014 року, вона знаходилась на території власного домогосподарства, коли до неї підійшов ОСОБА_12 що перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки від нього було чути різкий запах алкоголю з порожнини рота. При цьому будь-яких слідів тілесних ушкоджень на обличчі та інших частинах тіла в ОСОБА_12 вона не помітила. Через деякий час вона попросила ОСОБА_12 щоб він пішов додому, однак ОСОБА_12 її не послухав, та залишився біля будинку ОСОБА_9 . Також ОСОБА_29 зазначила, що в четвер та п`ятницю будь-яких конфліктів на подвір`ї домогосподарства ОСОБА_9 не було.

Допитана в якості свідка ОСОБА_30 , яка є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_3 суду пояснила, що 13.03.2014 року ОСОБА_3 в обідню пору доби вийшов з дому та попрямував до своєї сестри - ОСОБА_31 , яка проживає в с.Горожанка Монастириського району, звідки повернувся близько 19 год. 00 хв. Також їй відомо, що повертаючись додому ОСОБА_3 навідувався до ОСОБА_10 . Протягом наступних трьох днів ОСОБА_3 перебував вдома та порався з домашніми справами, лише в суботу після обіду ходив на похорон до сусіда.

Свідок ОСОБА_31 , сестра обвинуваченого ОСОБА_3 , суду пояснила, що в четвер 13.03.014 року, зранку біля 8 год. 30 хв. до неї на велосипеді приїхав ОСОБА_3 який доглядав за її дочкою до 17:00 год. після чого поїхав додому. При цьому ОСОБА_3 в зазначений день перебував у тверезому стані.

Свідок ОСОБА_27 суду пояснила, що 14.03.2014 року, їй стало відомо, що ОСОБА_12 знаходиться у річці, що поблизу її будинку. Після цього вона спільно із чоловіком витягли ОСОБА_12 із води та допомогли йому підвестись. Тоді ОСОБА_12 направився у напрямку домогосподарства ОСОБА_9 . Також зазначила, що ОСОБА_12 в зазначений день знаходився у стані алкогольного сп`яніння, одягнений був у чорну куртку, камуфльовані штани та берци, будь які тілесні ушкодження на його тілі були відсутні. Крім того, зазначила, що у суботу 16.03.2014 року, із подвір`я домогосподарства ОСОБА_9 було чути крики.

Попри те, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.121 КК України, не визнав, його вина, окрім показів свідків обвинувачення, доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 25.02.2015 року із застосуванням відеозапису та таблицею ілюстрацій до нього за участю свідка ОСОБА_9 , з якого вбачається, що 13.03.2014 року близько 18 год. 00 хв. до неї у гості прийшли ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , з якими вони спільно вживали спиртні напої. Через деякий час, на територію домогосподарства в якому вона проживає прийшов ОСОБА_12 , після чого ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_12 який стояв поблизу воріт її будинку, та між ними розпочався словесний конфлікт. Через деякий час ОСОБА_3 покликав ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_3 відтягнув ОСОБА_12 на проїжджу частину дороги та почав наносити удари ОСОБА_12 руками та ногами в область голови та грудей. До його дій приєднався також ОСОБА_32 , який наніс ОСОБА_12 декілька ударів в область голови та грудей. Зазначений інцидент тривав близько 15 хв. Після інциденту на голові ОСОБА_12 були наявні садна та кров. Згодом ОСОБА_3 попрямував у невідомому їй напрямку;

- даними висновку експерта №405 від 05.11.2014 року, згідно якого у ОСОБА_12 виявлено закриту черепно-мозкову травму, що проявилася у забої головного мозку важкого ступеня, перелом склепіння черепа та крововиливами під оболонки і в мозкову речовину; синці на обличчі та лівій нозі; садна на правій нозі. Спричинена ОСОБА_12 травма голови за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді синця на лівій нозі та саден на правій нозі відносяться до категорії легких. Вищевказані тілесні ушкодження, враховуючи їх вид, утворилися від дії тупих предметів, не виключається в час та при обставинах вказаних у постанові про призначення експертизи. Встановити конкретний механізм утворення тілесних ушкоджень та відповісти на питання щодо можливості виникнення тілесних ушкоджень при падінні «з висоти власного росту», за даними медичних документів не можливо;

- даними висновку експерта №099 від 18.06.2015 року, згідно якого за даними медичних карт стаціонарного хворого Монастириського РТМО №1065 та Івано-Франківської обласної лікарні № 609314 на ім`я ОСОБА_12 , лікарі виявили та описали в ОСОБА_12 крововилив (гематому або кревняк) у правій лобній ділянці невизначеної форми розмірами 10х6 см, гематоми повік очей, закриту черепно-мозкову травму у виді переломів кісток склепіння черепа, забиття головного мозку важкого ступеня, крововилив під оболонки та у речовину головного мозку, а також множинні подряпини на правій гомілці та гематому (синець) розмірами 12х10 см на лівій гомілці. Зазначені тілесні ушкодження у ОСОБА_12 не виключено, утворилися за обставин його побиття, наведених свідком ОСОБА_9 під час слідчого експерименту від 25.02.2015 року.

За свідченнями ОСОБА_9 під час її допитів та слідчого експерименту 25.02.2015 року ОСОБА_3 кілька разів 13.03.2014 року ударяв рукою ОСОБА_12 в ділянку шиї та в груди, а також ногами, коли той лежав на землі. У даному випадку важка закрита черепно-мозкова травма у потерпілого утворилася від одного (чи кількох) ударів в голову лише взутою ногою. Визначити кількість ударів по голові та якою частиною взуття не можливо через відсутність в описанні ушкоджень голови індивідуальних їх особливостей, по яких можна було б висловитись про властивості тупих предметів, що спричинили ушкодження.

Інвалідність першої групи (підгрупи «Б») у ОСОБА_12 з необхідністю постійного стороннього догляду за ним має прямий причинно-наслідковий зв`язок з важкою закритою черпено-мозковою травмою та її наслідками, яку він отримав 13.03.2014 року.

- даними висновку судово-психіатричного експерта №165 від 23.03.2015 року, згідно якого в період скоєння щодо ОСОБА_12 правопорушення, підексперментний психічними захворюваннями не страждав, міг давати звіт своїм діям та керувати ними. На час проведення експертизи ОСОБА_12 страждав розладами особистості і поведінки внаслідок дисфункції головного мозку складного (інтоксикаційно-травматологічного ЧМТ 2013) ґенезу, не може в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Вищевказаний розлад пов`язаний з отриманням травми і тривалим зловживанням алкоголем. Враховуючи наслідки отриманої черепно-мозкової травми (порушення пам`яті, уваги, інтелектуальної ефективності, мови, критичних здібностей) потерпіий ОСОБА_12 не може правильно запам`ятовувати та відтворювати обставини, що мають значення у справі.

- даними індивідуальної програми реабілітації інваліда №1005 від 15.07.2014 року;

- даними виписки з медичної карти стаціонарного хворого №02/02837 від 25.03.2014 року, згідно якої ОСОБА_12 встановлено діагноз закрита черепно - мозкова травма, забій головного мозку важкого ступеню, перелом склепіння черепа, забій м`ягких тканин лобної ділянки справа, гематома верхньої повіки справа.

- даними виписки/експіриз із медичної карти стаціонарного хворого №609314 від 18.04.2014 року згідно якого у ОСОБА_12 встановлено діагноз забій головного мозку важкого ступеня. Крововилив під оболонки мозкову речовину. Набряк дислокація головного мозку. Ішемічне вогнище справа в лобній та потиличній ділянці.;

- даними виписки з медичної карти стаціонарного хворого №1175014 від 03.07.2014 року згідно якої у ОСОБА_12 встановлено повний діагноз: після травматичний церебральний арахноїдит. Дефект кісток черепа в правій скронево-тім`яній ділянці;

- актом огляду №385 спеціальної медичної комісії КУТОР «Тернопільський обласний наркологічний диспансер» від 20.08.2015 року, згідно якого в наслідок медичного огляду лікаря нарколога встановлено, що ОСОБА_3 спиртні напої вживає періодично, в помірних кількостях. Встановлено наркологічний діагноз згідно МКХ10 розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю.

- характеристикою на жителя с. Горожанка Монастириського району Тернопільської області ОСОБА_3 , згідно якої останній характеризується негативно. В громадських місцях поводить себе посередньо. Часто вживає спиртні напої.

Покази свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 стосовно того, що 16.03.2014 при виявленні ОСОБА_12 на території домогосподарства ОСОБА_9 на його тілі не було виявлено слідів тілесних ушкоджень суд оцінює критично, оскільки згідно показів допитаного в судовому засіданні судово-медичного експерта Чортківського міжрайонного судово-медичного відділення ОСОБА_24 встановлено, що отримані внаслідок інциденту, який мав місце 13.03.2014 року, тілесні ушкодження у виді синців, могли проявитись лише через деякий проміжок часу. Також суд враховує те, що згідно показів експерта ОСОБА_24 ознаки черепно-мозкової травми протягом тривалого часу можуть не проявлятись.

Крім того, свідок ОСОБА_23 , яка 16 березня 2014 року чергувала в Монастириському РТМО зазначила, що в реанімаційне відділення ОСОБА_12 доставили у важкому стані, в останнього був забій головного мозку, інсульт головного мозку, множинні тілесні ушкодження, гематома в області ділянки правого ока.

Також зазначені покази спростовуються даними висновку експерта №405 від 05.11.2014 року та №099 від 18.06.2015 року, згідно яких, у ОСОБА_12 виявлено численні тілесні ушкодження, які останній не виключено, що отримав за обставин зазначених у постанові про призначення судово-медичної експертизи.

Також суд критично оцінює покази свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_27 які зазначили, що бачили ОСОБА_12 поблизу домогосподарства ОСОБА_9 в нетверезому стані 14.03.2016 року, оскільки в судовому засіданні встановлено, що після отримання 13.03.2014 року тілесних ушкоджень в наслідок конфлікту що мав місце поблизу домогосподарства ОСОБА_9 , ОСОБА_12 міг самостійно 14 та 15 березня 2014 року рухатись та самостійно вчиняти деякі дії, зокрема вживати алкогольні напої.

Також, суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_33 та ОСОБА_31 , оскільки зазначені особи на підґрунті родинних стосунків із ОСОБА_3 є зацікавленими в результаті розгляду даної справи. Крім того покази свідка ОСОБА_31 про те, що ОСОБА_3 13.03.2014 року був у тверезому стані не узгоджуються та суперечать змісту показів свідків: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Таким чином, даючи оцінку зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило психічну хворобу, вчинене групою осіб.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який негативно характеризується за місцем проживання, вчинив тяжкий злочин, у вчиненому не розкаявся обставини, що обтяжують покарання, до яких суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства, а тому вважає за доцільне призначити покарання у виді позбавлення волі.
Речові докази - відсутні.
Відповідно до ч.2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Прокурором в інтересах держави в особі фінансового управління Тернопільської обласної ради та Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 коштів, витрачених на лікування ОСОБА_12 , зокрема в користь КЗ ТОР «Тернопільська університетська лікарня» кошти в сумі 1590 грн. та в користь Івано-Франківської обласної клінічної лікарні кошти в сумі 2919.81 грн.
Враховуючи те, що судом встановлено факт доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, позовні вимоги прокурора підлягають до задоволення.
Вирішуючи питання про заявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування матеріальних та моральних збитків, суд враховуючи роз`яснення, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вважає, що даний позов слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, яким спричинено тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 , витрати на лікування якого підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, тому, цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків на суму 27939,60 грн. підлягає до задоволення. Розглядаючи питання про суму моральної шкоди, суд визнає обґрунтованими вимоги ОСОБА_6 про заподіяння їй моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях внаслідок спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили психічну хворобу її сину ОСОБА_12 , тому суд вважає за доцільне задоволити їх в розмірі 50000 грн.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 8 ( восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління Тернопільської обласної ради та Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь КЗ ТОР «Тернопільська університетська лікарня» кошти в сумі 1590 грн. та в користь Івано-Франківської обласної клінічної лікарні кошти в сумі 2919.81 грн.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальних та моральних збитків - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 27939,60 грн. матеріальних збитків та 50000 грн. моральних збитків.
Строк відбування покарання рахувати з дня звернення вироку до виконання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1