Справа №490/947/17 03.04.2017

У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги
« 03 » квітня 2017 року м. Миколаїв
Суддя апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу ТОВ «Євро Гарант Груп»
на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 лютого 2017 року про накладення арешту на майно,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 лютого 2017 року накладено арешт на майно, яке вилучено в ході обшуку території складських, офісних приміщеннях, які орендуються, суборендуються ТОВ «Наваль Логістік», ТОВ «Українська Стивідорна Компанія» та ТОВ «Наваль Парк», зокрема, кукурудзу вагою нетто 1232, 2 тонн, власником/експортером якого є ТОВ «Соліс Груп», шляхом заборони будь - кому здійснювати його відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту у порядку встановленому КПК України.
Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 10 лютого 2017 року апеляційна скарга представника ТОВ «Українська Стивідорна Компанія» ОСОБА_2 залишена без задоволення, а ухвала слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 лютого 2017 року про арешт майна залишена без змін.
З наданих до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що ТОВ «Євро Гарант Груп» в порядку ч.1 ст. 174 КПК України зверталося до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна - кукурудзи не насіннєвої українського походження, врожаю 2016 р., вагою нетто 2200 тонн.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання про скасування арешту майна з тих мотивів, що ТОВ «Євро Гарант Груп» не є належним суб`єктом звернення з відповідним клопотанням, оскільки під час розгляду клопотання не довело право власності на майно, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді від 07 лютого 2017 року.
Однак, після відмови у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, ТОВ «Євро Гарант Груп» звернулося з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді від 07 лютого 2017 року з вимогою про скасування арешту на майно.
Ухвалою судді апеляційного суду Миколаївської області від 09 березня 2017 року апеляційна скарга ТОВ «Євро Гарант Груп» на ухвалу слідчого судді від 07 лютого 2017 року про накладення арешту на майно повернена Генеральному директору ТОВ «Євро Гарант Груп» ОСОБА_3 як особі, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Ухвалою судді апеляційного суду Миколаївської області від 10 березня 2017 року апеляційна скарга представника ТОВ «Євро Гарант Груп» ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді від 07 лютого 2017 року про накладення арешту на майно повернена ОСОБА_4 як особі, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Ухвалою судді апеляційного суду Миколаївської області від 17 березня 2017 року апеляційна скарга представника ТОВ «Євро Гарант Груп» ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді від 07 лютого 2017 року про накладення арешту на майно повернена ОСОБА_4 як особі, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Повертаючи представнику ТОВ «Євро Гарант Груп» ОСОБА_4 апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 07 лютого 2017 року про накладення арешту на майно, в ухвалі апеляційного суду від 17 березня 2017 року зазначено, що до апеляційної скарги надані копії простого векселю та копія платіжного доручення, які виконані з використанням технічних засобів та належним чином не завірені, що за змістом надана до суду копія платіжного доручення не містить необхідних реквізитів, не завірена, що апелянтом не надана виписка по рахунку, яка надається банком на підтвердження проходження відповідного платежу, що надані апелянтом ксерокопії документів не можуть бути належним доказом сплати товару, на який, як вважає апелянт, ТОВ «Євро Гарант Груп» набуло право власності.
Незважаючи на раніше прийнятті рішення про повернення апеляційної скарги представнику ТОВ «Євро Гарант Груп» ОСОБА_4 , до апеляційного суду Миколаївської області 31.03.2017 р., тобто повторно, надійшла апеляційна скарга ТОВ «Євро Гарант Груп» на ухвалу слідчого судді 07 лютого 2017 року про накладення арешту на майно.
Зазначена апеляційна скарга за змістом аналогічна раніше поданим, та до неї надані ті ж ксерокопії документів на підтвердження права власності на товар, на який накладено арешт, як і раніше подавалися апелянтом.
До апеляційної скарги, яка подана 31.03.2017 р. додатково надана лише ксерокопія довідки відділення ПАТ «МАРФІН БАНК», яка належним чином не завірена, про надходження на рахунок ТОВ «Стоун Альянс» грошових коштів в сумі 6 048 600 грн.
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що вилучена під час обшуку кукурудза вага нетто 1232,2 тонн, є власністю ТОВ «Євро Гарант Груп».
До апеляційної скарги додані ксерокопії наступних документів:
- копії договорів між ТОВ «Стоун Альянс» та ТОВ ««Євро Гарант Груп» щодо поставки товару - кукурудзи, копії додатків до цих договорів, з яких слідує, що покупець, тобто ТОВ «Євро Гарант Груп», здійснює оплату товару згідно умов договору;
- копії додатків до договору № 18/01-17-П від 18.01.2017 р., якими передбачено, що перехід права власності на товар від постачальника до покупця переходить в момент підписання сторонами;
- ксерокопії актів приймання-передачі, згідно яким сторони домовилися про сплату вартості товару до 01.05.2017 р.;
- ксерокопії простого векселю серії АА № 2615565 від 19.01.2017 р. на суму 4 420 000 грн, векселю серії АА № 2615565 від 23.01.2017 р. на суму 1 628 600 грн, кожен з яких містить просте і нічим не обумовлене зобов`язання боржника - ТОВ «Євро Гарант Груп», після збігу встановленого терміну, відповідно 19 січня 2020 року та 23 січня 2020 року, сплатити ТОВ «Стоун Альянс» суму в розмірі 4 420 000 грн та 1 628 600 грн або його наказові;
- ксерокопія платіжного доручення № 1 від 14.03.2017 р. на суму 6 048 600 грн, яка не містить необхідних реквізитів, передбачених Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (з відповідними змінами);
- ксерокопія довідки відділення ПАТ «МАРФІН БАНК про надходження на рахунок ТОВ «Стоун Альянс» грошових коштів в сумі 6 048 600 грн.
Проте, оригінал платіжного доручення № 1 від 14.03.2017 р. та оригінал виписки по рахунку, яка надається банком на підтвердження проходження відповідного платежу, про що зазначено в ухвалі апеляційного суду від 17 березня 2017 року, до апеляційної скарги, яка подана 31.03.2017 р., не надано.
Перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу ТОВ «Євро Гарант Груп», вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту представнику ТОВ «Євро Гарант Груп» ОСОБА_4 , як особі, яка не має права подавати апеляційну скаргу, з наступних підстав.
Надані апелянтом ксерокопії договорів, актів приймання-передачі, простих векселів, платіжного доручення та довідки банку не є належним та допустимим доказом того, що ТОВ «Євро Гарант Груп» є власником кукурудзи вагою 1232,2 тонн, тобто саме того майна, на яке накладено арешт.
До апеляційного суду надані ксерокопії платіжного доручення від 14.03.2017 р. та довідки банку про надходження коштів на рахунок ТОВ «Стоун Альянс», які належним чином не завірені, але ж не надані оригінали цих документів та не надано оригінал виписки АК «Південний м. Одеса про проходження відповідного платежу згідно платіжного доручення № 1 від 14.03.2017 р.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Таким чином, виходячи з вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, приймати участь у розгляді клопотання про арешт майна, а отже, і оскаржити в апеляційному порядку прийняте слідчим суддею рішення про арешт майна, вправі власник майна.
Враховуючи те, що ТОВ «Євро Гарант Груп» не надало даних на підтвердження права власності на майно, яке вилучено при проведенні обшуку, апелянт не є особою, яка вправі подавати апеляційну скаргу.
Окрім того, апелянт зазначає, що ТОВ «Євро Гарант Груп» як власник майна, на яке ухвалою слідчого судді від 07.02.2017 р. накладено арешт, не був повідомлений про розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на спірне майно.
Стверджуючи про право на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді як власник майна, на яке накладено арешт, апелянт надає до апеляційної скарги ксерокопії документів про нібито сплату ним 14.03.2017 р. вартості майна, на яке накладено арешт.
Між тим, на майно накладено арешт 07.02.2017 р., тобто апелянт стверджує про набуття ним права власності на майно після накладення на нього арешту, але ж не надано доказів того, що ТОВ «Євро Гарант Груп» є власником саме того майна (в тій кількості та найменування), що також вказує на те, що апелянт не є особою, яка вправі подавати апеляційну скаргу.
З наведених підстав, апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.
Керуючись п. 2 ч.3 ст. 399, ч.6 ст. 399 КПК України, суддя, -

постановив:
Апеляційну скаргу ТОВ «Євро Гарант Груп» на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 лютого 2017 року про накладення арешту на майно, вилученого при проведенні обшуку території складських, офісних приміщень, які орендуються, суборендуються ТОВ «Наваль Логістік», ТОВ «Українська Стивідорна Компанія» та ТОВ «Наваль Парк», - повернути представнику ТОВ «Євро Гарант Груп» ОСОБА_4 як особі, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Копію ухвали та апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати апелянту ОСОБА_4 , який подав зазначену апеляційну скаргу як представник ТОВ «Євро Гарант Груп».
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Суддя