Справа № 539/720/13-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2013 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області - Волювач О. В.

при секретарі - Джадан І.В.,

за участю: прокурора Фабро Є.А.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Лубенського МВ УМВС України Полтавської області від 04 лютого 2013 року про закриття кримінального провадження.

У скарзі вказала, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.11.2010 року задоволено її позовні вимоги до ОСОБА_2 та зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 своєю частиною житлового будинку за адресою м. Лубни 1-й ОСОБА_3, 7, шляхом перенесення труб з газопостачання та їх встановлення у відповідності до технічних умов та проекту, затвердженого ВАТ Лубнигаз за 2004 рік.

На підставі даного рішення суду 25 листопада 2010 року було виписано виконавчий лист, на підставі якого державним виконавцем ВДВС Лубенського МУЮ було відкрито виконавче провадження з наданням строку для добровільного виконання рішення суду.

05.06.2012 року у звязку з умисним невиконанням судового рішення державним виконавцем було накладено штраф на ОСОБА_2 та попереджено її про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

10.07.2012 року державний виконавець здійснив вихід за місцем виконання рішення суду, в результаті чого встановив, що рішення суду не виконано, і склав відповідний акт.

13.07.2012 року державний виконавець повторно наклав штраф на ОСОБА_2 за невиконання рішення суду без поважних причин.

Однак, ОСОБА_2 рішення суду так і не виконала, накладені на неї штрафи не сплатила, що на думку скаржниці, є підтвердження скоєння нею злочину передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Скаржниця зверталася у правоохоронні органи з заявою про порушення відносно ОСОБА_2 кримінальної справи, однак постановою від 19.11.2012 року в порушенні кримінальної справи було відмовлено.

11.12.2012 року постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області постанову Лубенського міжрайонного прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 було скасовано. Вказана постанова суду першої інстанції була залишена без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 02.01.2013 року.

14.01.2013 року скаржниця знов звернулася до Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області з заявою про початок розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України відносно ОСОБА_2

28.02.2013 року ОСОБА_1 отримала постанову старшого слідчого Стрюк Т.Г. СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області від 04.02.2013 року про закриття кримінального провадження.

З вказаною постановою слідчого скаржниця не погоджується з наступних міркувань. В постанові зазначено, що колишній власник 3/5 частини будинку ОСОБА_4 надав згоду ОСОБА_2 на зміну технічних умов по проведенню газифікації будинку, що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_4 помер 15.04.2004 року, а технічні умови погоджувалися 01.12.2004 року. Зміни також не погоджені з ВАТ «Лубнигаз». Довге небажання, з 2010 року, виконувати судове рішення є прямим доказом наявності в діях ОСОБА_2 складу злочину передбаченого ч.1 ст.382 КК України. Склад вказаного злочину є формальним, а його обєктивна сторона вичерпується діянням, з моменту вчинення якого злочин вважається закінченим, і яке полягає або в невиконанні судового рішення або в перешкоджанні його виконанню. З моменту невиконання судового рішення злочин набуває тривалого характеру.

ОСОБА_1 прохає суд скасувати постанову слідчого від 04 лютого 2013 року про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала. Пояснила, що рішення суду на теперішній час не виконане.

Прокурор вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною і підстав для її скасування немає. При цьому, повідомив, що державні виконавці щодо обставин, які перешкоджають виконанню рішення суду, не допитувались, працівники газової служби на предмет проведення робіт по перенесенню труб з газопостачання також опитані не були.

Слідчий на виклик суду в судове засідання не зявився.

Ознайомившись з поданою скаргою, заслухавши думку скаржника та прокурора, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляються постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Судом встановлено, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.11.2010 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод. Вказаним рішенням суду зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 своєю частиною житлового будинку розташованого в м. Лубни по вул. 1-й Верхній Вал, 7, шляхом перенесення труб з газопостачання та їх встановлення у відповідності до технічних умов та проекту, затвердженого ВАТ Лубнигаз за 2004 рік.

Постановою державного виконавця ВДВС Лубенського МУЮ від 10.03.2011 року відкрито виконавче провадження з наданням строку для добровільного виконання даного рішення суду в строк до 17.03.2011 року.

ОСОБА_2 рішення суду самостійно не виконала, а заходи впливу у вигляді накладення штрафів, вжиті державним виконавцем 05.06.2012 року, 13.07.2012 року у відповідності до ч.3 ст.75 ЗУ „Про виконавче провдження" результатів не принесли.

Державним виконавцем 25.07.2012 року до Лубенської міжрайонної прокуратури внесено подання (повідомлення) для вирішення питання про притягнення боржника ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України і 26.09.2012 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Лубенського міжрайонноого прокурора від 02.08.2012 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ст. 382 КК України за відсутністю в її діях складу даного злочину.

Вказану постанову про відмову в порушенні кримінальної справи було скасовано постановою Лубенського міжрайонного прокурора від 11.08.2012 року та надано відповідні вказівки при проведенні додаткової перевірки.

Згідно постанови від 18.09.2012 року прокурором Лубенської міжрайонної прокуратури повторно відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ст.. 382 КК України за відсутністю в її діях складу даного злочину.

Не погодившись з таким рішенням Лубенського міжрайонного прокурора, ОСОБА_1 дану постанову оскаржила до Лубенського міськрайонного суду .

Постановою Лубенського міськрайонного суду від 02.11.2012 року, постанова Лубенського міжрайонного прокурора скасована, а відмовний матеріал направлений для проведення додаткової перевірки.

19.11.2012 року Лубенський міжрайонний прокурор знов виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи. Вказана постанова була скасована постановою Лубенського міськрайонного суду від 11 грудня 2012 року, яка була залишена без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 02 січня 2013 року. При цьому в постанові суду було вказано на ряд недоліків, які необхідно було усунути під час проведення додаткової перевірки.

Скасовуючи постанову про відмову в порушені кримінальної справи, судом зазначено, що вона є не вмотивованою, не надано правової оцінки обставинам, що мають істотне значення по справі, а лише в загальних рисах вказано, що не має ніяких обєктивних даних, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ст. 382 КК України. Не перевірено і не спростовано ствердження ОСОБА_1 про те, що у ОСОБА_2 на даний час немає жодних перешкод у виконанні судового рішення.

Залишилися не перевіреними твердження ОСОБА_2, що вона вживала заходи щодо виконання судового рішення, а саме: зверталася до газової служби (ПАТ Лубнигаз), міської ради (Лубенської міської ради) з питань, повязаних із виконанням судового рішення про її зобовязання усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 своєю частиною житлового будинку за адресою м. Лубни 1-й ОСОБА_3, 7, шляхом перенесення труб з газопостачання та їх встановлення у відповідності до технічних умов та проекту, затвердженого ВАТ Лубнигазза 2004 рік; наймала відповідних осіб для проведення робіт, по виконанню судового рішення. Щодо обставин, на які посилається ОСОБА_2 при проведенні перевірки не опитувалися відповідні особи, не витребовувалися відповідні письмові матеріали.

Під час проведення перевірки залишилися не встановленими причини, по яких тривалий час з 2010 року залишається невиконаним судове рішення яке набрало законної сили.

14.01.2013 року ОСОБА_1 звернулася до Лубенського МВ УМВС в Полтавській області з заявою про відкриття досудового розслідування по вищевказаному факту невиконання рішення суду. Відповідні відомості 14.01.2013 року були внесені до ЄРДР та було відкрито кримінальне провадження.

Старшим слідчим СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 було розглянуто матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000069 від 14.01.2013 року, за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.382 КК України, за результатами чого 04 лютого 2013 року винесено постанову про закриття кримінального провадження. При цьому, суд звертає увагу, що в матеріалах кримінального провадження двічі присутній аркуш під номером «168», який являє собою перший аркуш постанови слідчого про закриття кримінального провадження, які різняться між собою датою винесення «27.01.2013 року» та «4 лютого 2013 року».

Проводячи додаткову перевірку, старший слідчий СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 обмежилась лише допитом в якості свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 А за основу мотивувальної частини постанови слідчого про закриття кримінального провадження були взяті лише неперевірені покази ОСОБА_2

При цьому, вказівки, які містились в постановах Лубенського міськрайонного суду від 02.11.2012 року та 11.12.2012 року, виконані так і не були.

По справі так і не встановлено які у ОСОБА_2 були обєктивні перешкоди для виконання рішення суду та вимог державного виконавця, не були перевірені обставини, на які посилається ОСОБА_2, виправдовуючи неможливість виконання нею рішення суду, не допитані як свідки особи, на яких посилається ОСОБА_2 в своїх поясненнях. Зокрема, не було перевірено чи зверталася ОСОБА_2 до ПАТ «Лубнигаз» з заявою про видачу їй технічних умов та проекту, необхідних для проведення перенесення труб з газопостачання. З цього приводу не були опитані працівники ПАТ «Лубнигаз». Крім того, не був опитаний державний виконавець ВДВС Лубенського МРУЮ з приводу обставин, які унеможливили виконання рішення суду.

Згідно ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності,встановленоїзаконом. Таким чином, судом встановлено і ніким не оспорюється, що рішення Лубенського міськрайонного суду від 25.11.2010 року, яке набрало законної сили, до цього часу залишається невиконаним,.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України (2012 року),

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області від 04.02.2013 року про закриття кримінального провадження №0000069 скасувати.

Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України (2012 року) ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя Волювач О. В.