Справа № 495/844/17
№ провадження 1-кс/495/242/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:
представника скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.ст. 303-307 КПК України,

В С Т А Н О В И В :
09.02.2017 року ОСОБА_4 (далі по тексту скаржник) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою, в якій посилається на незгоду з бездіяльністю уповноваженої особи Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.ст. 303-307 КПК України.
Так, скаржник просить суд:
- визнати бездіяльність Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області в частині невнесення за заявою ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення від 08 лютого 2017 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.349 КК України, протиправною;

- зобов`язати уповноважену особу Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області негайно, але не пізніше 24-годин, внести за заявою ОСОБА_4 від 08 лютого 2017 року № 48 відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.349 КК України, та розпочати досудове розслідування.
За твердженням скаржника, ОСОБА_4 , як єдиним та легітимним т.в.о. Затоківського селищного голови секретарем селищної ради, 08 лютого 2017 року о 09 годині 00 хвилин до Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.349 КК України в порядку ст.214 КПК України.
Дана заява була прийнята від ОСОБА_4 на особистому прийомі в Білгород-Дністровській місцевій прокуратурі Одеської області, про що свідчить відмітка на другому примірнику заяви про вчинення кримінального правопорушення за № 48 від 08 лютого 2017 року.
В поданій заяві йшлося про те, що Одеський адвокат ОСОБА_5 , депутат Затоківської селищної ради ОСОБА_6 , група невстановлених осіб, діючи умисно, з метою примушування т.в.о. Затоківського селищного голови секретаря селищної ради ОСОБА_7 , шляхом викрадення останнього та тримання його в заручниках, 16 травня 2016 року за місцем його фактичного мешкання у м. Білгород-Дністровському Одеської області, із застосуванням погроз фізичної розправи в разі якщо ОСОБА_7 не погодиться на вимогу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скласти повноваження т.в.о. Затоківського селищного голови-секретаря селищної ради на користь останньої, примусили ОСОБА_7 скликати так звану сесію селищної ради до порядку денного якої змусили вказану особу включити до порядку денного питання щодо складання з себе повноважень секретаря ради та обрання на цю посаду ОСОБА_6 , чим скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ст.349 КК України, при наступних обставинах.
Так, 16 травня 2016 року т.в.о. Затоківського селищного голови секретаря Затоківської селищної ради ОСОБА_7 викрадено групою невстановлених осіб, діями яких керував одеський адвокат ОСОБА_5 та примушено негайно, всупереч установленому порядку, скликати позачергову сесію Затоківської селищної ради, та подати на розгляд сесії заяву про свою відставку з посади секретаря Затоківської селищної ради.
В свою чергу, будучи під психологічним та моральним тиском з боку невстановлених осіб, діями яких керував ОСОБА_5 , т.в.о. Затоківського селищного голови секретар селищної ради ОСОБА_7 , побоюючись за власне життя та здоров`я, вимушений був негайно стикати «сесію» селищної ради, в порядок денний якої включити питання про свою відставку та призначення на посаду секретаря Затоківської селищної ради депутата цієї ради ОСОБА_6 .
В цей же день шляхом обману та із застосуванням психологічного тиску, а також погроз на дану «сесію» всупереч її волі особами, діями яких керував одеський адвокат ОСОБА_5 , привезено депутата Затоківської селищної ради ОСОБА_4 .
На даних зборах депутатів було присутні лише 7 депутатів Затоківської селищної ради з 14 депутатів Затоківської селищної ради від загального складу ради (на чергових місцевих виборах обрано 13 депутатів). Тобто для прийняття рішень необхідний кворум у кількості 8 депутатів.
Внаслідок примусового викрадення ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , як депутата Затоківської селищної ради, без відсутності кворуму на так званій сесії Затоківської селищної ради, яка до того ж не була скликана хоча б за одну добу як це передбачено ч.11 cт.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», під тиском депутата Затоківської селищної ради ОСОБА_6 , одеського адвоката ОСОБА_5 , групи невстановлених осіб, а також лояльних до вказаних осіб депутатів ради ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , секретар Затоківської селищної ради ОСОБА_7 змушений був розпочати «сесію», заявити про свою відставку та запропонувати проголосувати за кандидатуру ОСОБА_6 як секретаря Затоківської селищної ради.
В порушення ч.12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» неправомочною сесією Затоківської селищної ради, під тиском вказаних осіб, проголосовані питання про відставку ОСОБА_7 та обрання на посаду секретаря Затоківської селищної ради ОСОБА_6 .
Крім того, депутат Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_4 за будь-які питання на неправомочній сесії Затоківської селищної ради, яка відбувалась без необхідного кворуму, не голосувала, при цьому на неї здійснювався психологічний та моральний тиск, з метою примусити її голосувати за необхідні Погорілому-Вернигорі рішення на цій так званій сесії селищної ради.
Жодних рішень одразу після таких голосувань секретар Затоківської селищної ради ОСОБА_7 не підписував.
В цей же вечір, 16 травня 2016 року, депутатом Затоківської селищної ради ОСОБА_6 викрадено гербову печатку Затоківської селищної ради.
В подальшому, невідомо звідки з`явились за результатами проведення нелегітимної сесії Затоківської селищної ради рішення від 16 травня 2016 року № 135 «Про дострокове припинення повноважень секретаря Затоківської селищної ради VII спікання», яке начебто припиняє повноваження секретаря ради ОСОБА_7 , та рішення Затоківської селищної ради від 16 травня 2016 року N136 «Про обрання секретаря Затоківської селищної ради VII скликання», яким начебто обрано секретарем Затоківської селищної ради ОСОБА_6 .
Вказаних рішень Затоківського селищної ради ОСОБА_7 не підписував, на підроблених документах міститься підпис, який йому не належить, а також міститься відбиток печатки селищної ради, яка була викрадена. Навіть якщо ОСОБА_7 і підписував рішення за результатами проведення «сесії» селищної ради 16 травня 2016 року, так дія обумовлювалась тим, що його було викрадено та застосовано моральний і психологічний тиск для примушування скласти з себе повноваження т.в.о. Затоківського селищного голови секретаря селищної ради.
Одразу після проведення так званої сесії Затоківської селищної ради ОСОБА_7 вивезено невстановленими особами в невідомому напрямку, деякий час з ним не було зв`язку.
Вказана інформація, ОСОБА_4 , як тодішньому депутату Затоківської селищної ради, стала відома через те, що її безпосередньо також було викрадено для схиляння у прийнятті необхідний ОСОБА_6 та ОСОБА_5 рішень на так званій сесії селищної, а також про обставини викрадення та примушування як посадової особи до складання повноважень т.в.о. селищного голови секретаря селищної ради безпосередньо від ОСОБА_7 , а також дана інформація, яка свідчить про наявність в діях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого cт.349 КК України, через засоби масової інформації. Таким чином, є достатні підстави вважати, що Одеський адвокат ОСОБА_5 , депутат Затоківської селищної ради ОСОБА_6 , разом із групою невстановлених осіб, викрали ОСОБА_7 , погрожували йому фізичною розправою з метою примусити останнього скласти з себе повноваження т.в.о. Затоківського селищного голови секретаря селищної ради на користь ОСОБА_6 , тобто скоїли кримінальне правопорушення, передбачене cт.349 КК України.
Загальним об`єктом злочину, передбаченого cт.349 КК України, є авторитет органів державної влади ти органів місцевого самоврядування. Тому, як діючий т.в.о. Затоківського селищного голови секретар селищної ради, яка представляє Затоківську селищну раду, вимушена звернутись до правоохоронних органів із заявою про вчинення вказаного кримінального правопорушення в порядку ст.214 КПК України.
На підтвердження наявності в діях одеського адвоката ОСОБА_5 та депутата Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області ОСОБА_6 , ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.349 КК України, ОСОБА_4 були наведені джерела за яких їй стала відома інформація про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.349 КК України і чому саме ОСОБА_4 , як т.в.о. Затоківського селищного голови - секретар селищної ради, звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.349 КК України.

Проте, після подання такої заяви, співробітниками Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області не вчинено жодних процесуальних дій, в установлені кримінальним процесуальним законодавством строки, тобто протягом 24 годин, які спрямовані на внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення, яке передбачене ст.349 КК України, та початку досудовою розслідування за вказаним фактом.

Жодних документів, які б підтверджували факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст.349 КК України, ОСОБА_4 не отримала протягом 24-х годин як і не отримала станом на 09 лютого 2017 року на 10 годину 00 хвилин від співробітників місцевої прокуратури. В усному порядку в місцевій прокуратурі ОСОБА_4 було проінформовано про те, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 на момент подання даної скарги не внесені.
З огляду на викладене, ОСОБА_4 вважає бездіяльність співробітників Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення злочину, передбаченого cт.349 КК України, протиправною.
У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 , у повному обсязі підтримав скаргу та просив суд її задовольнити.

У судове засідання прокурор не з`явився, був повідомлений належним чином. Згідно із ст.306 ч.3 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, або його захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії або бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_4 подала заяву на бездіяльність уповноваженої особи Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.ст. 303-307 КПК України.

Згідно із ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 1 ст.8 КПК України визначається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу,міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але й пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального порушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно із ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Відповідно до ст.ст. 303-304 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником, рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може: скасувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_4 , зазначено в судовому засіданні представником скаржника, відповіді стосовно результатів розгляду повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 08.02.2017 року та внесення його до ЄРДР, а також повідомлення про початок досудового розслідування та відповіді на звернення ОСОБА_4 від 08.02.2017 року не надані.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч.5 ст.214 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.2 Кримінального кодексу України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

У п.2 Інформаційного листа № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 року «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернув увагу судів на те, що відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Отже, саме слідчий та прокурор, як спеціальні суб`єкти кримінального провадження, надають оцінку заявам та повідомленням, встановлюють, чи містить заява відомості про скоєння кримінального правопорушення, і лише після цього приймають рішення про необхідність проведення досудового слідства.

Таким чином, уповноважена особа Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області була зобов`язана невідкладно, але й пізніше 24-х годин після подання 08 лютого 2017 року ОСОБА_4 заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.349 КК України, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Крім того, скаржник просить суд визнати незаконною бездіяльність Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області в частині невнесення за заявою ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення від 08 лютого 2017 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.349 КК України, але дана вимога не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частиною другою ст.307 КПК України визначено вичерпний перелік результатів розгляду слідчим суддею скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування. Такий спосіб захисту, як визнання протиправною бездіяльності прокурора, не передбачений статтею 307 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що скарга ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 2, 8, 24, 28, 214, 303-305, 307 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.ст. 303-307 КПК України задовольнити частково.

Зобов`язати посадових осіб Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області негайно, але не пізніше 24-годин, внести за заявою ОСОБА_4 від 08 лютого 2017 року № 48 відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.349 КК України, та розпочати досудове розслідування.
В задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1