1Справа № 335/6876/17 1-кс/335/4638/2017
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого слідчого відділення Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленінське Якимівського району Запорізької області, українця, громадянина України, студента 2-го курсу професійного ліцею м. Марганця, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -
Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.06.2017 року, приблизно о 18 годині 35 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись біля буд. 4 по вул. Нижньодніпровській у м. Запоріжжя, шляхом ривку, зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_8 золотий ланцюжок 583 проби, вагою 12 грам, вартість якого відповідно до довідки НБУ складає 7 305 гривень 48 копійок, з золотим хрестиком на ній 583 проби, вагою 3 грами, вартість якого відповідно до довідки НБУ складає 1 826 гривень 37 копійки, тим самим відкрито викрав майно потерпілої, спричинивши останній майнову шкоду на загальну суму 9 131 гривень 35 копійок.
07.06.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
Посилаючись на те, що ОСОБА_6 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просить його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.
Підозрюваний, його захисник та законний представник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, посилаючись на недоведеність ризиків, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
06.06.2017 року о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 07.06.2017 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
Виходячи з того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні слідчого, та наведено у судовому засіданні прокурором.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, та дані про особу підозрюваного, який є неповнолітньою особою, навчається на 2-му курсі професійного ліцею м. Марганця, не одружений, має постійне місце проживання, раніше не засуджений. В ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 мешкає з матір`ю, вітчимом та двома сестрами у тому ж місті де і навчається.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Так, в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , стороною захисту надано достатньо доводів щодо відсутності у підозрюваного наміру переховуватися від досудового розслідування та перешкоджання кримінальному іншим чином.
Посилання прокурора як на підставу застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного у вигляді тримання під вартою, а також обставину, що підтверджує наявність ризиків, зазначених у клопотанні, на те, що ОСОБА_6 проживає на території іншої області, слідчий суддя вважає необґрунтованими. Крім того, слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи клопотання щодо неможливості застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, виходячи з того, що мати ОСОБА_6 відмовилася прибувати до органу досудового розслідування, через що останньому залучено в якості законного представника працівника органів опіки та піклування, а також відсутність у останнього постійного джерела доходів.
Крім того, прокурором не надано достатніх даних щодо обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного на даному етапі досудового розслідування, а також матеріалами, наданими слідчому судді, не підтверджено, що у даному випадку суспільне небезпечне діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , однозначно свідчить про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Частиною 2 ст. 492 КК України передбачено, що затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
Так, ОСОБА_6 є неповнолітньою особою та підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії середньої тяжкості.
Враховуючи, що у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , який є неповнолітньою особою, слідчий суддя вважає не доведеним, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, що виключає застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та приходить до висновку про наявність підстав для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати своє житло цілодобово, та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід як домашній арешт, на переконання слідчого судді, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя вважає недоцільним.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, підозрюваний ОСОБА_6 підлягає негайній доставці до місця проживання і звільненню з-під варти.
Визначаючи коло обов`язків, які слід покласти на підозрюваного, з урахуванням умов цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає необхідним та достатнім покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язок прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 219 КПК України, відповідно до якої досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, до 08.08.2017 року, який у відповідності до ст. 115 КПК України слід обчислювати з 09.06.2017 року.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395, 492 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово строком до 08.08.2017 року.
ОСОБА_6 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
-прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Встановити строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу до 08.08.2017 року включно.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції, за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1