Справа № 204/4344/17
Провадження № 1-кс/204/895/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись зі заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку статті 206 КПК України про зобов`язання керівництва ДУ «Дніпропетровська установа покарання №4» вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
19 липня 2017 року з апеляційного суду Дніпропетровської області до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку статті 206 КПК України про зобов`язання керівництва ДУ «Дніпропетровська установа покарання №4» вчинити певні дії.

Ознайомившись із заявою, вважаю за необхідне повернути її особі, яка її подала,за наступних підстав.

Встановлено, що у заяві ОСОБА_2 не зазначено відповідної частини статті 206 КПК України, в порядку якої останній звертається до слідчого судді.

Так, згідно ч.2 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 , яка подана в порядку ст.206 КПК України, останнім не зазначено будь-яких посилань на те, що ОСОБА_3 утримується під вартою за відсутності судового рішення або не звільнений з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, натомість в обґрунтування поданої заяви вказано, що проведені ОСОБА_3 хірургічні операції з лікування фістули черевної порожнини не принесли своїх результатів, а симптоматичне лікування, яке йому надається, є також неефективним. Щодо пневмофіброзу, то ОСОБА_3 станом на червень 2017 року взагалі не отримує будь-якого лікування. У зв`язку з чим, ОСОБА_2 просив зобов`язати керівництво ДУ «Дніпропетровська установа покарання №4» забезпечити невідкладне проведення огляду лікарем-фтизіатром, лікарем-хірургом ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.6 ст.206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
Таким чином, слідчий суддя може забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи у разі, якщо особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб).
Проте, в інтересах ОСОБА_3 із заявою про забезпечення йому невідкладного огляду лікарем-фтизіатром, лікарем-хірургом звертається не він особисто, а ОСОБА_2 , при цьому, останній у своїй заяві не посилається на застосування до ОСОБА_3 насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб).
Разом з тим, згідно ч.1 ст.45 КПК України, захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).
Вичерпний перелік документів, якими підтверджуються повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні наведений у ст.50 КПК України.

Проте, всупереч вимогам КПК України ОСОБА_2 не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували його повноваження.

Так, в силу положень ст.ст.45, 50 КПК України, виключається можливість представництва особи у кримінальному провадженні без підтвердження повноважень захисника.

За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення заяви ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку статті 206 КПК України про зобов`язання керівництва ДУ «Дніпропетровська установа покарання №4» вчинити певні дії.

Керуючись ст.ст. 45, 50, 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку статті 206 КПК України про зобов`язання керівництва ДУ «Дніпропетровська установа покарання №4» вчинити певні дії повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1