справа № 278/275/17
У Х В А Л А
10 травня 2017 року м. Житомир
Суддя Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про вирішення долі речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
27 лютого 2017 року Житомирським районним судом Житомирської області ухвалено вирок, яким затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 . ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Вирок набрав законної сили 3 квітня 2017 року.
Прокурор ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про вирішення питання долі речового доказу ручної наступальної гранати РГД-5 із уніфікованим підривачем типу УЗРГМ. На підтвердження наявності речового доказу надала суду постанову від 14.01.2017.
Крім того, прокурор просила стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави 880 грн. 40 коп. витрат на залучення експерта у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала з підстав, викладених в ньому.
Інші учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши клопотання з додатками, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Згідно із ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. До таких питань, зокрема належать питання про долю речових доказів та стягнення процесуальних витрат, якщо їх не вирішено вироком суду.
Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Крім того, згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Ухвалюючи вирок, суд не вирішував питання про долю речових доказів та судових витрат, оскільки обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не містили відповідних даних. Однак, як вбачається з доданих до клопотання документів, у ОСОБА_4 під час обшуку вилучено боєприпас ручної наступальної гранати РГД-5 із уніфікованим підривачем типу УЗРГМ, який в подальшому визнано речовим доказом. Оскільки даний боєприпас вилучено з обігу, а клопотань про його передачу відповідним установам не надходило, він підлягає знищенню.
Крім того, як видно з довідки, витрати на проведення вибухотехнічної експертизи становлять 880 грн. 40 коп., які на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню із засудженого.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора задовольнити.
Речовий доказ: ручну наступальну гранату РГД-5 із уніфікованим підривачем типу УЗРГМ знищити.
Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави 880 (вісімсот вісімдесят) грн. 40 коп. процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні експертизи.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги через Житомирський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1