Справа № 442/8189/13-к
Провадження № 1-кс/442/971/2013
УХВАЛА

про скасування постанови

про закриття кримінально провадження

10 грудня 2013 року, слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваль Р.Г., при секретарі Леськів О.М., скаржника ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_3 від 01.11.2013 року про закриття кримінально провадження № 0001176, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1, звернувся в суд із скаргою на постанову слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_3 від 01.11.2013 року про закриття кримінально провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001179 від 04.06.2013 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України.

В обгрнтування скарги посилається на те, що постановою слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_3 від 01.11.2013 року закрито кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001176 від 04.06.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях працівників ВДВС Дрогобицького МУЮ та ДПІ у Дрогобицькому районі, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. З вищевказаною постановою скаржник не згідний, вважає, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження є незаконним та необґрунтованим, оскільки, оскаржувана постанова прийнята слідчим передчасно, в результаті неефективного досудового розслідування, в ході якого не було проведено всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Підставами для скасування даної постанови слідчого Федурка Н.М. є неправильне застосування ним норм чинного законодавства при винесенні висновку до даної постанови стосовно даних осіб, які вказані в даній постанові, оскільки вони зловживаючи своїм службовим становищем, перевищуючи свої службові повноваження, умисно склали, підписали і взяли до виконання документи, які не відповідають вимогам чинного законодавства що спричинило тяжкі наслідки і в подальшому призвело до реалізації його майна та завдало йому великих матеріальних збитків. Слідчим Федурко Н.М. протягом 5 місяців проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні не проведено жодних слідчих дій, оскільки його як потерпілого взагалі ніхто не викликав, пояснень з приводу написаної ним заяви у правоохоронні органи він не давав. Слідчим не досліджено та неправильно застосовано норми чинного законодавства при винесенні оскаржуваної ним постанови, а тому враховуючи зазначені обставини, просить скаргу задовольнити та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Під час розгляду скарги, скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримав, покликаючись на викладені у скарзі обставини.

Захисник скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що доводи скаржника є підставними, так як слідчим СВ Дрогобицького MB ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_3 протягом 5 місяців проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні не проведено жодних слідчих дій, оскільки його підзахисного, як потерпілого взагалі ніхто не викликав та не відбирались жодні пояснення в осіб, які є фігурантами даного кримінального провадження. Вказав, що оскаржувана постанова не має ніякого змісту та послідовності відносно розслідування кримінального провадження по конкретних особах, так як слідчим зовсім не досліджено та не спростовано факти на які посилається ОСОБА_1, просить скаргу задовольнити.

На день розгляду даної слідчий СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_3, прокурор Дрогобицької міжрайонної прокуратури у Львівській області в судове засідання не зявились, не повідомили про причини своєї неявки, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду скарги.

Відповідно до ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, думку його захисника, щодо підставності скарги, дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження, вважаю, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом'якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов'язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов'язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік осіб, які мають право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність прокурора, слідчого на досудовому розслідуванні. Зокрема, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого (прокурора), щодо закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Під час розгляду даної скарги встановлено, що 03.06.2013 року, скаржник ОСОБА_1

звернувся із заявою до Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області про вчинення кримінального правопорушення, та 04.06.2013 року такі відомості були внесені в ЄРДР, із правовою кваліфікацією по ст. 191 ч.1 КК України.

Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 01.11.2013 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001176 від 04.06.2013 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях працівників ВДВС Дрогобицького МУЮ та ДПІ у Дрогобицькому районі, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні та стверджується наданими слідчому судді матеріалами кримінального провадження, слідчим СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_3 протягом 5 місяців проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні не проведено жодних слідчих дій, скаржника ОСОБА_1 не викликав для відібрання у нього пояснень, не досліджував обставини вчинення кримінального правопорушення, на які покликається скаржник, не опитував інших осіб, які зазначені в постанові слідчого про закриття кримінального провадження та поданій скаржником скарзі.

Одночасно слідчим суддею встановлено, що винесена постанова слідчого Федурка Н.М. про закриття кримінального провадження повністю аналогічна постанові о/у СДСБЕЗ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області лейтенанта міліції ОСОБА_4-А.С., яку ним було винесено 19.11.2012 року «про відмову в порушенні кримінальної справи» відносно працівників ВДВС Дрогобицького МУЮ та ДПІ в Дрогобицькому районі за ознаками злочину передбаченого ст. 191 КК України, яка скасована постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 28.03.2013 року, яка ніким не скасована та набрала законної сили. Відповідно до вказаної постанови суду, суддею вказано, що постанова о/у СДСБЕЗ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області лейтенанта міліції ОСОБА_4-А.С. є незаконною.

Згідно з ст. 284 КПК України, вбачається, що закриття кримінального провадження як форма закінчення досудового розслідування має місце за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, встановлених в результаті повного та обєктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей та документів, які стосуються провадження, у їх сукупності.

Виходячи з вищевикладеного, приходжу до висновку про те, що слідчий СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_3 повною мірою не дослідив усі обставини та не дав їм належну оцінку, порушивши норми КПК України, яким встановлено, що провадження має закриватися після всебічного повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_3 від 01.11.2013 року про закриття кримінально провадження № 0001176 від 04.06.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: Р.Г. Коваль