Справа № 162/90/17
Провадження № 1-кп/162/20/2017
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000265, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16 листопада 2016 року, про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України (далі по тексту КК),

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, учня Любешівського технічного коледжу ЛНТУ, селище Любешів, неодруженого, несудимого,

встановив:

ОСОБА_6 , 15 листопада 2016 року приблизно о 22 годині перебуваючи в палаті № 8 терапевтичного відділення Любешівської центральної районної лікарні по вулиці Незалежності, 3 у селищі Любешів Любешівського району Волинської області, керуючись корисливим мотивом та метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу таємно викрав з кишені куртки ОСОБА_7 грошові кошти в сумі одна тисяча гривень, чим спричинив потерпілому майнову шкоду.

Трушик у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому дій визнав повністю, у скоєному розкаявся. Показав, що у листопаді місяці 2016 року він лікувався у Любешівській центральній районній лікарні. Приблизно о 22 годині 15 листопада 2016 року, перебуваючи у лікарняній палаті, з кишені куртки, яка належала потерпілому, він викрав одну тисячу гривень. Частину цих грошей на другий день він використав на купівлю стільникового телефону, а решту повернув.
Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд кримінального провадження у його відсутності, заявив, що будь-яких претензій до обвинуваченого він не має, збитки йому відшкодовано.
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що в листопаді 2016 року разом з обвинуваченим та потерпілим лікувалися у Любешівській центральній районній лікарні, лежали в одній палаті. Кузьмич виявив зникнення грошей та повідомив про подію лікаря, який у свою чергу викликав поліцію.

Відповідно до протоколу прийняття заяви 16 листопада 2016 року потерпілий ОСОБА_8 звернувся у поліцію з приводу викрадення у нього однієї тисячі гривень.

16 листопада 2016 року під час огляду палати № 8 терапевтичного відділення Любешівської центральної районної лікарні на тумбочці були виявлені грошові кошти у сумі 351 гривня.

Висновком судово-психіатричної експертизи від 29 грудня 2016 року констатовано, що ОСОБА_10 на час інкримінованих йому дій і на момент обстеження виявляв ознаки легкої розумової відсталості з деякою емоційно-вольовою нестійкістю. За психічним станом обвинувачений не був та не є здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру підекспертний не потребує.

У зв`язку з наведеним на підставі статті 20 КК обвинувачений підлягає визнанню обмежено осудним.

Таким чином, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд дійшов до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні крадіжки. Його дії підлягають кваліфікації за частиною 1 статті 185 КК.

Вирішуючи питання про покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що скоєне ним є злочином середньої тяжкості.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить добровільне відшкодування завданого збитку, каяття у скоєному.

Обвинувачений по місцю проживання та навчання характеризується посередньо.

При визначенні виду та розміру покарання суд також бере до уваги, що ОСОБА_10 є обмежено осудним.

Між тим, обвинувачений навчається у професійно-технічному закладі та отримує стипендію.

Таким чином, для досягнення передбачених статтею 50, частиною 2 статті 65 КК цілей необхідним і достатнім буде призначення покарання в межах санкції частини 1 статті 185 КК у виді штрафу у визначеному законом мінімальному розмірі.

Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Передбачених процесуальних законом приводів і підстав для обрання щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу немає.

Речовими доказами у справі визнано грошові кошти потерпілого та стільниковий телефон з гарнітурою та зарядним пристроєм, сім-картою оператора зв`язку, картою пам`яті.

Належні Кузьмичу кошти у сумі 351 гривня необхідно йому повернути.

При вирішенні питання про долю придбаних обвинуваченим за викрадені кошти стільникового телефону з гарнітурою та зарядним пристроєм, сім-картою оператора зв`язку, картою пам`яті суд враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 96 1 КК спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159 1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209 1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212 1, частиною першою статей 222, 229, 239 1, 239 2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363 1, 364 1, 365 2 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 96 2 спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно. Якщо конфіскація грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, на момент прийняття судом рішення про спеціальну конфіскацію неможлива внаслідок їх використання або неможливості виділення з набутого законним шляхом майна, або відчуження, або з інших причин, суд виносить рішення про конфіскацію грошової суми, що відповідає вартості такого майна.

Санкція статті, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого, зокрема передбачає покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, майно, яке обвинувачений набув внаслідок вчинення крадіжки коштів, підлягає спеціальній конфіскації.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 373, 374 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі статей 96 1 , 96 2 Кримінального кодексу України застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави стільниковий телефон «VIAAN-V 241» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ) з гарнітурою та зарядним пристроєм, сім-картку оператора мобільного зв`язку «Vodafone» № НОМЕР_3 , карту пам`яті «Verico» об`ємом чотири гігабайти, які були одержані (перетворені) обвинуваченим внаслідок вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України.

Речовий доказ: грошові кошти в сумі 351 (триста п`ятдесят одна) гривня, які знаходяться на зберіганні у Любешівському відділенні поліції Камінь-Каширського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області -- повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку, надіслати його копію не пізніше наступного дня.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд.

Головуючий: суддя ОСОБА_1