АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/473/17 Справа № 200/4098/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2017 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ТОВ «Богем і Ко», на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області про накладення арешту на майно ТОВ «Богем і Ко», а саме: брухт металу загальною вагою близько 8 400 кг, блокнот із чорновими записами.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що ТОВ «Богем і Ко» жодного відношення до ТОВ «Проснаб Дніпро» не має, будь-яких фінансово-господарських операцій не здійснювало. Вказує на те, що майно та документи, які вилучені слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області під час обшуку, не мають жодного відношення до кримінального провадження та не можуть бути визнані доказами у кримінальному провадженні. Зазначає, що слідчий суддя частково задовольнив клопотання слідчого, наклавши арешт тільки на брухт металу загальною вагою близько 8 400 кг та блокнот із чорновими записами, при цьому не навів перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, та не зазначив порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб. Звертає увагу на те, що ні ТОВ «Богем і Ко», ні представник ТОВ «Богем і Ко» не були повідомлені про дату та час розгляду клопотання про арешт майна, вилученого у ТОВ «Богем і Ко» під час обшуків, у судове засідання не викликались, а тому були позбавлені можливості викласти свої доводи проти клопотання про арешт майна.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2017 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області та накладено арешт на вилучене під час обшуку майно, а саме: брухт металу, загальною вагою близько 8 400 кг., блокнот із чорновими записами.

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя посилався на те, що з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, є необхідність в накладенні арешту на: брухт металу, загальною вагою близько 8 400 кг., блокнот із чорновими записами.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Приймаючи рішення про накладення арешту на рухоме і нерухоме майно, слідчий суддя повинен керуватись вимогами ст. ст. 170-173 КПК, тобто перевірити: наявність підстав для арешту; обґрунтованість клопотання слідчого про необхідність арешту майна; чи встановлено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; чи відносяться особи, на майно яких накладається арешт, до підозрюваних, обвинувачених, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого; чи внесені дані у відношенні відповідних осіб в ЄРДР; чи надана правова кваліфікація кримінально-караним діянням службових осіб відповідного підприємства.

Визнавши клопотання слідчого обґрунтованим, слідчий суддя своє рішення мотивував необхідністю забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

З вказаними висновками колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

З наданих матеріалів випливає, що кримінальне правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, полягає у тому, що ТОВ «Промснаб Дніпро» здійснює господарську діяльність щодо операцій з брухтом металу, в порушення вимог Закону України «Про металобрухт», без акту обстеження місцевої державної адміністрації як спеціалізованого підприємства, що утворює склад злочину, передбачений ст. 213 КК України.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, отримано ухвали слідчого судді на проведення обшуків: у адміністративному приміщенні ТОВ «Промснаб Дніпро», розташованому за адресою: проспект Праці, 16-д у м. Дніпрі; на території земельної ділянки кадастровий номер :03:011:0030, розташованої по проспекту Праці у м. Дніпрі, а також всіх житлових та нежитлових об`єктів нерухомого майна, розташованих на вказаній земельній ділянці, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Промснаб Дніпро»; на території земельної ділянки кадастровий номер :03:011:0001, розташованої за адресою: проспект Праці, 16 у м. Дніпрі, а також всіх житлових та нежитлових об`єктів нерухомого майна, розташованих на вказаній земельній ділянці, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Промснаб Дніпро».

10 березня 2017 року в ході обшуку офісного приміщення, розташованого за адресою: проспект Праці 16д у м. Дніпрі, було встановлено, що у вказаному приміщенні здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Богем і Ко», складські приміщення вказаного товариства розташовані на території за адресою: проспект Праці, 16, м. Дніпро, які Товариство орендує відповідно до договорів оренди від 01 січня 2017 року у ПрАТ «Дніпропетровськ-Авто», а також вилучено усе вищевказане майно, яке вважалося тимчасово вилученим на підставі ч. 7 ст. 236 КПК, оскільки ухвала про дозвіл на проведення обшуку була постановлена слідчим суддею щодо іншої юридичної особи.

В даному випадку слідчий суддя, приймаючи рішення про накладення арешту на дане майно, не звернув увагу на те, що матеріали кримінального провадження не містять даних про посадових осіб ТОВ «Богем і Ко», які б були внесені до ЄРДР, а також що ніякої попередньої кваліфікації їх діям органом слідства не надано, а їх процесуальний статус не встановлений. Висновки слідчого, викладені в клопотанні, про причетність посадових осіб вказаного підприємства до скоєння злочину за обставин, на які останній посилається, грунтуються на даних майна, вилученого під час обшуку, з його припущеннями про те, що вказане товариство входить у низку підприємств, пов`язаних з незаконною діяльністю по здійсненню операцій з металобрухтом.

Між тим, відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така процесуальна заборона, як арешт майна застосовується до вичерпного кола суб`єктів, визначеного ст. 170 КПК.

Відповідно до вказаної норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру.

Крім того, слідчий суддя або суд під час судового провадження за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину, може накласти арешт на майно.

Сукупність даних, які містяться в наданих матеріалах кримінального та судового провадження, свідчить про те, що як слідчим, так і слідчим суддею не були дотримані вимоги ст. ст. 170, 171, 173, 214 КПК при внесенні та розгляді клопотання, а у кримінальному провадженні, яке 21 лютого 2017 року внесено до ЄРДР про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, посадові особи ТОВ «Богем і Ко» не є підозрюваними, обвинуваченими, засудженими та іншими особами, які несуть відповідальність за вчинення суспільно небезпечного діяння.

Крім того, не можна не звернути уваги на те, що як у матеріалах клопотання, так і у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані про те, що злочинними діями будь-кому завдана шкода, а також дані про те, що у справі був заявлений цивільний позов, або що зазначене майно підлягає спеціальній конфіскації, що виключає можливість його арешту з підстав, визначених п.п. 2-4 ч. 2 ст. 170 КПК України. Погоджуючи клопотання слідчого, прокурор не врахував те, що у ньому не зазначено розмір шкоди, завданої злочином, відсутнє посилання на докази факту завдання шкоди саме заявником і розміру цієї шкоди, що свідчить про недотримання слідчим і прокурором вимог ст. 171 КПК України.

За викладених обставин колегія суддів доходить висновку про те, що арешт на майно, тимчасово вилучене під час обшуку 10 березня 2017 року, був накладений слідчим суддею за відсутності визначених законом підстав для цього, а очевидні істотні причини для утримання вищезазначених речей державою відсутні, та вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ТОВ «Богем і Ко», задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області та накладено арешт на вилучене під час обшуку майно, а саме: брухт металу загальною вагою близько 8 400 кг., блокнот із чорновими записами скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчої СВ СУ ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , від 13 березня 2017 року про арешт майна залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4