Справа № 172/798/17
Провадження № 1-кп/172/126/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2017 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубовики Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, розведеного, який не працює, утримує двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , 2007 року народження та ОСОБА_5 , 2009 року народження, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є учасником бойових дій, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 3 ст. 185 КК України

за участі:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В
ОСОБА_3 24.06.17 близько 15.00 год. прийшов до домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 та вчинив сварку на ґрунті особистих неприязних відносин. Близько 16.00 год. ОСОБА_7 спробувала вивести ОСОБА_3 з території свого домоволодіння. Підійшовши до хвіртки у ОСОБА_3 раптово виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій. Достовірно усвідомлюючи, що його дії носять злочинний характер, користуючись своєю перевагою в силі обвинувачений повернувся до ОСОБА_7 та, знаходячись в положенні стоячи обличчям до обличчя, умисно наніс один удар правою рукою, стиснутою в кулак в область лівого ока потерпілої.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, які згідно з висновком судово-медичного експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, в період часу з 17.00 по 17.40 год. 24.06.17 ОСОБА_3 повернувся до домоволодіння АДРЕСА_2 де побачив, що господарі вдома відсутні. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном. Пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи вказаний злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно, з корисливою метою підійшов до тильної сторони будинку. Далі шляхом розбиття скла у вікні відкрив його зсередини за ручку та проник до будинку. Знаходячись у будинку у прихожій кімнаті таємно викрав ноутбук виробництва фірми «Тошиба», який належить потерпілій чим завдав останній матеріальну шкоду у сумі 1931 грн. Після цього залишив будинок через вхідні двері та хвіртку домоволодіння, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів при зазначених вище обставинах визнав повністю, щиро каявся, обіцяв не порушувати у подальшому законодавство та відмовився давати показання.

Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.

Судом роз`яснені наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені інкримінованих йому злочинів, повністю знайшла своє підтвердження в ході судового засідання, а його умисні дії, що виразилися у заподіянні легкого тілесного ушкодження вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, а умисні дії, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості та тяжкий злочин, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, брав участь у проведенні антитерористичної операції та є учасником бойових дій.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, повне визнання обвинуваченим своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

З урахуванням обставин справи, думки прокурора та потерпілого, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкцій статей КК України за якими ОСОБА_3 визнаний винним у виді громадських робіт та позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи особу винного, його ставлення до скоєного, думку потерпілої, характеристики з місця проживання, наявність утриманців та інші обставини справи, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових злочинів без реального відбування покарання. Тому обвинуваченого може бути звільнено від відбування покарання з випробовуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт

- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом складання покарань за правилами, встановленими ст. 72 КК України призначити кінцеве покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 10 (десять) днів.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- ноутбук виробництва фірми «Тошиба» повернути власниці - ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 125 (сто двадцять п`ять) гривень.

Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1