АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001631 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Нахічевань Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина Республіки Азербайджан, який одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9

за апеляційною скаргою прокурора на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 28 листопада 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_10 20.02.2015 року приблизно о 16.00 год. перебуваючи поблизу будинку № 3, що по вул. Уборевича у м. Києві, заздалегідь домовившись через спільних знайомих про здійснення валютно-обмінних операцій, зустрівся з раніше незнайомим ОСОБА_11 для здійснення обміну грошових коштів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 , - ОСОБА_10 взяв із собою заздалегідь приготовлений предмет схожий на пістолет. В подальшому, зустрівшись з ОСОБА_11 поблизу будинку № 3, що по вул. Уборевича у м. Києві, який під`їхав на автомобілі «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_1 та сидів за кермом, тримаючи в руках пакет із грошовими коштами у сумі 150 000 грн. 00 коп., ОСОБА_10 відчинив пасажирські двері, тримаючись на відстані від останнього, дістав заздалегідь підготовлений предмет схожий на пістолет та направивши його в бік голови ОСОБА_11 , почав вимагати, щоб той передав йому пакет із грошовими коштами, на що ОСОБА_11 йому відмовив та притиснув пакет із грошима до грудей. Побачивши, що ОСОБА_11 не погодився на погрози та не передав йому грошові кошти, ОСОБА_10 повідомив останньому, що якщо той не віддасть йому пакет з грошима, то вб`є його, та, нахилившись до останнього, однією рукою тримаючи предмет схожий на пістолет, а іншою відвів затвор предмета схожого на пістолет у крайнє заднє положення та вирвав з рук ОСОБА_11 пакет із грошовими коштами в сумі 150 000 грн. 00 коп..
Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_10 з місця злочину втік у невідомому напрямку, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду у суму 150 000 грн. 00 коп..
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, згідно якої не оспорюючи доведеність вини, правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, призначити покарання ОСОБА_10 за ч.1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. В решті вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, незаконно призначив невиправдано м`яке покарання, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, зокрема не надав належної і достатньої оцінки даним про підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого, який вчинив злочин із погрозою застосування насильства та заволодів грошовими коштами у сумі 150 000 грн., а також те, що вчинив тяжкий корисливий злочин, та відсутність обставин, які пом`якшують покарання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував проти апеляційної скарги, захисника, який також заперечував проти апеляційної скарги прокурора, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Згідност. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви на підставі його ухвалення.
Разом з тим, колегія суддіввважає, при розгляді матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , суд першої інстанції вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримався, що призвело до ухвалення незаконного, необґрунтованого та невмотивованого рішення у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішення, фактичним обставинам кримінального провадження.
За змістом ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо:
1) висновки суду не підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду;
2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на йоговисновки;
3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинувінші;
4) висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Дослідженням матеріалів кримінального провадження, колегією суддів встановлено, що під час ухваленнявироку, судом першої інстанції допущено невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, які полягають у тому, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.
Зокрема, як свідчать представлені матеріали кримінального провадження, органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст. 187 КК України, тобто напад вчинений з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування такого насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), (т. 1 а.п. 3-6).
Крім того, колегія суддів відмічає, що висновки суду, викладені у вироку містять істотні суперечності, а його зміст не відповідає вимогам ч.3 ст. 374 КПК України.
Разом з тим, у вступній частині оскаржуваного вироку, встановивши фактичні обставини справи, зазначено на те, що ОСОБА_5 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 , взяв із собою заздалегідь заготовлений предмет схожий на пістолет.
При цьому, в мотивувальній частині суд зазначив про те, що суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_5 , 20.02.2015 року приблизно о 16.00 год., перебуваючи поблизу будинку №3, що по вул. Уборевича в м. Києві, вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тому його дії кваліфікує за ч.1 ст. 187 КК України.
Колегія суддів зауважує на те, що положеннями ч.1 ст. 337 КПК України регламентовано, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Внаслідок порушення вимог ст. 337 КПК України, висновки суду про винуватість обвинуваченого спочатку у відкритому викраденні чужого мана (грабіж), потім далі по вироку у вчиненні розбою, - є суперечливими та не відповідають фактичним обставинам справи.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвалюючи за результатами розгляду кримінального провадження вирок, суд першої інстанції порушив вимоги ст. 370 КПК України, так як допустив явну невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що стало наслідком його незаконності, не обґрунтованості та не вмотивованості, а також порушив вимоги ст. 374 КПК України щодо вимог до змісту вироку.
Наведені порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до п.п. 2,3 ч. 1 ст. 409 КПК України є істотними, оскільки перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а тому вирок суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді, який ухвалив вирок, але в іншому складі суду.
У зв`язку із скасуванням вироку суду і призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів не входить у вирішення питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірності або недостовірності доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність, а також не досліджує доводи апеляційної скарги.
Під час нового судового розгляду кримінального провадження, суду першої інстанції слід повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини даної справи, та у випадку доведення вини ОСОБА_5 за пред`явленим обвинуваченням, і не будуть встановлені інші обставини, які можуть вплинути на висновки суду щодо виду покарання обвинуваченому, то призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України слід вважати м`яким.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 411, 412, 415 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 28 листопада 2016 року стосовно ОСОБА_5 за ч.1 ст.187 КК України скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

___________ _____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження № 11-кп/796/753/2017
Категорія : ч.1 ст.187 КК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_12
Доповідач: ОСОБА_1