справа № 488/2034/17
провадження № 1-кп/488/217/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2017 року Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі :
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000570, по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою (8 класів), неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-21.05.1992 року Нахімовським районним судом м. Севастополя за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) з відстроченням виконання вироку на 2 роки;
-24.09.1992 року Нахімовським районним судом м. Севастополя за ч. 3 ст. 81, ст. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) із застосуванням ст. ст. 42, 43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
-02.06.1999 року Севастопольським міським судом за ст. 78, ч. 2 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) із застосуванням ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; 07.08.2002 року звільненого за відбуттям покарання;
-29.07.2003 року Нахімовським районним судом м. Севастополя за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; 24.04.2007 року звільненого за відбуттям покарання;
-16.04.2008 року Нахімовським районним судом м. Севастополя за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців; 27.06.2012 року звільненого за відбуттям покарання;
-12.07.2013 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; 17.06.2016 року звільненого за відбуттям покарання;
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В
25.02.2017 року в період часу з 10 годин 00 хвилин по 12 годин 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись з дозволу ОСОБА_7 , у приміщені літньої кухні, що знаходиться на території належного останній домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , керуючись корисливим умислом, направленим на заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, таємно, шляхом вільного доступу повторно вчинив крадіжку мобільного телефону «Bravis А503 Joy», вартістю 1600 грн.; та модему 3G HUAWEI EC 122, вартістю 300 грн., що належать потерпілому ОСОБА_8 :
Після чого ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1900 грн.
У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся та показав, що дійсно при вищезазначених обставинах 25.02.2017 року в денну годину, знаходячись з дозволу ОСОБА_7 , у приміщені літньої кухні, що знаходиться на території належного останній домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , він таємно викрав мобільний телефону «Bravis А503 Joy» та модем 3G HUAWEI EC 122, які в подальшому продав.
Крім показань обвинуваченого, вина останнього у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується іншими дослідженими доказами.
Відповідно заяви про вчинене кримінальне правопорушення, прийняте від ОСОБА_8 , останній 02.03.2017 року повідомив правоохоронні органи про те, що 25.02.2017 року в період часу з 10 години по 12 годину невідома особа, знаходячись в у приміщені літньої кухні, розташованої на території домоволодіння АДРЕСА_4 таємно викрала належний йому мобільний телефон «Bravis А503 Joy», та модем 3G HUAWEI EC 122.
Як вбачається з даних протоколу огляду та фото таблиці до нього від 02.03.2017 року, місцем вчинення кримінального правопорушення є приміщення літньої кухні, розташованої на території домоволодіння АДРЕСА_4 .
Згідно товарної накладної ТОВ «Гараж Мобайл» мобільний телефон «Bravis А503 Joy», був придбаний потерпілим 29.11.2016 року за 1899 гривень.
Відповідно товарному чеку ПП ОСОБА_9 , станом на 24.05.2017 року вартість мобільного телефону «Bravis А503 Joy» становить 1600 грн.; модему 3G HUAWEI EC 122 - 300 грн.
Як вбачається з даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 17.05.2017 року, свідок ОСОБА_10 серед чотирьох чоловіків впізнала ОСОБА_6 як особу, яка 25.02.2017 року заклала до ломбарду мобільний телефон «Bravis».
Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють обставини вчинення злочину та судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо даних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.
Аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно. Вказані дії обвинуваченого кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, ступень тяжкості вчиненого злочину, те, що злочин, який вчинив ОСОБА_6 відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, та дані про особу обвинуваченого, що останній раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення аналогічних злочинів, офіційно не працює, в цілому характеризується посередньо, має хронічне захворювання туберкульоз.
В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим своєї винуватості, щире каяття у вчиненому злочиніта вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин.

В якості обставин, які обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочинів.
Враховуючи конкретні фактичні обставини та дані про особу обвинуваченого, з метою виправлення ОСОБА_6 та запобіганню вчиненню ним нових злочинів, приймаючи до уваги, крім того, що він 17.06.2016 року звільнився з місць позбавлення волі, однак на шлях виправлення не став, суд приходить до висновку, що виправлення останнього не можливо без ізоляції від суспільства, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді арешту.
Що стосується позовних вимог, заявлених потерпілим щодо стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди, завданої злочином, у сумі 1900 гривень, які визнані обвинуваченим в повному обсязі, суд зазначає, що протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому завдана матеріальна шкода, яка залишилася невідшкодованою, тому позов ОСОБА_8 на підставі ст.22, ч.1 ст.1166 ЦК України підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 місяці.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 майнову шкоду, завдану злочином, у сумі 1900 гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з моменту отримання ним копію вироку, з особливостями, передбаченими ч. 1, ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1