Справа № 182/4346/17
Провадження № 1-кп/0182/620/2017
У Х В А Л А
15.08.2017 м. Нікополь
Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2017 за № 0002530 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області, зареєстрованої у АДРЕСА_1 , проживаючої у АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в:
Прокурор Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 15.08.2017 надіслав до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні від 15.06.2017 за № 0002530 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Стосовно обвинуваченої на досудовому слідстві було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого скінчився.
В підготовчому судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 , яке обгрунтоване тим, що вона обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Оскільки ОСОБА_5 вчинила особливо тяжкий злочин, у неї немає постійного законного джерела заробітку, є ризик того, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого, вчинити інші кримінальні правопорушення, а інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти цим ризикам, прокурор просить обрати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачена та захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , де проживають її колишній чоловік та діти. Також вона зобов`язується не переховуватися від органів досудового розслідування, суду, являтися за першою вимогою.
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до вимог п.3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням триманням під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому судам в разі задоволення клопотання про продовження строків тримання під вартою у судовому рішенні необхідно чітко зазначати про наявність іншої підстави або ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України. Обмеження при розгляді клопотання лише переліком законних (стандартних) підстав для його застосування є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції (рішення ЄСПЛ „Харченко проти України).
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до рішення Європейського суду від 26 січня 1993 року «В. проти Швейцарії» …небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших факторів які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою.
Також, суд враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі Тодоров проти України, відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачувань не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою; Єлоєв проти України від 06.11.2008, відповідно до якого навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину, тяжкість обвинувачення не можуть бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Також суд вважає, що існують ризики того, що обвинувачена може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки вона вчинила особливо тяжкий злочин, не має стійких соціальних зв`язків, родичів, які могли б її забезпечувати, постійного місця роботи.
Разом з тим, прокурором недостатньо доведено, що обвинувачена може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти тиск на потерпілого, свідків, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.
Тому, враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а також те, що вона має постійне місце проживання, двох неповнолітніх дітей, суд вважає необхідним застосувати щодо обвинуваченої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Керуючись ст. 314-315 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_5 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй в період часу з 20.00 до 7.00 год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду.
Покласти на обвинувачену наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися із м. Нікополя, в якому вона проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надіслати для виконання до Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській обл.
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 15.10.2017 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює прокурор.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_2