Справа № 199/3943/17
ВИРОК
іменем України
2017 року червня місяця 26 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000996 від 29.04.2017, відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпро, громадянина України, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого і фактично проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 , не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб, раніше судимого:

30.12.2003 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, із зарахуванням з 17 по 20.08.2003 року, звільнився 05.10.2004 року з Дніпропетровського СІЗО №3, на підставі постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30.09.2004 року за ст.81 КК України умовно-достроково, невідбутий строк 7 місяців 22 дні;

16.07.2013 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, звільнився 28.05.2014 року з Синельниківської ВК Дніпропетровської області №94, на підставі Закону України «Про амністію»;

23.05.2017 року Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік;

Матеріали кримінального провадження №0000790 від 19.04.2017 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, 27.04.2017 року направлено до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з обвинувальним актом.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення аналогічних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний, корисливий злочин.

Так, ОСОБА_3 04.03.2017 близько 09:00 години зайшов до магазину «Комиссионный», що розташований за адресою: вул. Калинова, 66 у м. Дніпро. Знаходячись у вказаному магазині, ОСОБА_3 , розглядав товари. Побачивши, що продавець магазину відволікається та не спостерігає за діями ОСОБА_3 , у останнього раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), після чого ОСОБА_3 підійшов до столу, що знаходився неподалік від входу магазину та відкрив ящик, де побачив гаманець, що належить ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в той же самий день, тобто 04.03.2017, приблизно о 09-10 годині, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись в магазині «Комиссионный», по вул. Калинова, 66, м. Дніпро, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з відкритого ящику столу заволодів чужим майном, що належить ОСОБА_5 , а саме: гаманцем з грошовими коштами в сумі 750 гривень, вартість гаманця згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1565 від 25.05.2017 становить 350 гривень. Виконавши всі дії ОСОБА_3 , вийшов з приміщення магазину «Комиссионный», що розташований по вул. Калинова, 66 у м. Дніпро та направився в напрямку пр. Слобожанського, в подальшому розпорядившись майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1100 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому і пояснив, що дійсно він при вищевикладених обставинах, місці і часу, а саме 04.03.2017 року, близько 09:00 години зайшов до магазину «Комиссионный», що розташований за адресою: вул. Калинова, 66 у м. Дніпро, почав розглядати товари в магазині, побачив, що продавець магазину відволікається та не спостерігає за ним, підійшов до столу, що знаходився неподалік від входу магазину, відкрив ящик, із якого викрав гаманець з грошовими коштами в сумі 750.00 гривень. Грошові кошти витратив на власні потреби. Гаманець повернутий потерпілій.

Просив суд суворо не карати, врахувавши його щиросерде каяття у вчиненому.

Ухвалою суду згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім пояснень ОСОБА_3 із визнанням винуватості, його вина знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується:

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.04.2017, відповідно до якого ОСОБА_5 просила вжити заходи до невідомого чоловіка, який 04.03.2017 близько 11.00 години викрав у неї гаманець з грошовими коштами в сумі 750.00 гривень;

-Протоколом огляду, відповідно до якого об`єктом огляду став гаманець чорного кольору із коричневого кольору вставкою, із матеріалу схожого на шкіру. Гаманець для огляду надав ОСОБА_3 ;
-Висновком судово-товарознавчої експертизи №1565 від 25.05.2017 року про те, що ринкова вартість гаманця чорного кольору станом на 04.03.2017 року складає 350,00 гривень;
-Речовим доказом: гаманець чорного кольору з коричневими вставками, переданій потерпілій ОСОБА_5 для відповідального зберігання;
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.05.2017, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 вказала на особу зображену на фото №3, як на таку, що 04.03.2017 близько 09.00 години у магазині, де вона працює, викрала у неї гаманець із грошовими коштами. Дану особу вона впізнає по зросту, зачісці, формі та рисам обличчя, зовнішньому вигляду. На фото №3 зображений ОСОБА_3 .
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного у суді обвинуваченого ОСОБА_3 у суду немає.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий за вчинення корисних злочинів, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні щиро визнав, у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває, офіційно не працює, на утриманні малолітніх і не працездатних осіб не має, за місцем проживання скарг не надходило.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, суд відносить щиросердне каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора, обвинуваченого, який просив суд суворо його не карати, обставину, що пом`якшує його покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, його особу, та вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням вимог ч.4 ст. 70 КК України.

На переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, саме визначене судом покарання у виді обмеження волі на буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до п.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 2 ( два) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2017, за яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з дня фактичного його прибуття до виправного центру для відбуття призначеного покарання.

Речовий доказ: гаманець залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

26.06.2017