У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_6,
суддів ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянувши у судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_9 про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_5 Верховним Судом України,

в с т а н о в и л а:

Бориспільський міськрайонний суд Київської області вироком від 14 грудня 2015 року засудив ОСОБА_5 за частиною другою статті 369-2 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без спеціальної конфіскації; за частиною першою статті 366 КК до покарання у виді обмеження волі на строк два роки з позбавленням права обіймати державні посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на два роки. На підставі статті 70 КК ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права обіймати державні посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на два роки. На підставі статті 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю три роки.

Апеляційний суд Київської області вироком колегії суддів судової палати в кримінальних справах від 15 березня 2016 року скасував зазначений вирок в частині призначення покарання та ухвалив в цій частині свій вирок, яким засудив ОСОБА_5 за частиною другою статті 369-2 КК (в редакції станом на 28 березня 2014 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; за частиною першою статті 366 КК до покарання у виді обмеження волі на строк один рік з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на три роки. На підставі статті 70 КК ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на три роки.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах від 14 грудня 2016 року касаційну скаргу захисника залишив без задоволення, а вказаний вирок апеляційного суду - без зміни.

У заяві захисник ОСОБА_9 посилається на пункти 1, 2, 3 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) та порушує питання про перегляд вироку колегії суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Київської області від 15 березня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року. Просить змінити зазначені судові рішення та постановити новий вирок щодо ОСОБА_5 На підтвердження своїх вимог заявник додав до заяви ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2013 року та постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 9 лютого 2012 року і 23 січня 2014 року.

Заявник також висловив прохання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, перевірила доводи заяви та дійшла висновку про таке.

Статтею 447 КПК встановлені процесуальні строки подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 445 цього Кодексу. Норми цієї статті визначають період у часі - три місяці - і вказівку на подію (момент), із якого починається перебіг цього строку для подачі заяви про перегляд судового рішення, у залежності від конкретної підстави, визначеної частиною першою статті 445 КПК. З підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 445 КПК, - це день ухвалення судового рішення, про перегляд якого порушено питання у заяві, або день ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження вказаних підстав, якщо воно ухвалено пізніше. З підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК, - це день ухвалення судового рішення, про перегляд якого порушено питання у заяві, або день прийняття постанови Верховного Суду України, на яку здійснюється посилання на підтвердження вказаної підстави.

Рішення касаційного суду, щодо якого захисник ОСОБА_9 подав заяву про перегляд, постановлено 14 грудня 2016 року, рішення на які заявник здійснює посилання на підтвердження вказаних підстав постановлені 9 лютого 2012 року, 17 жовтня 2013 року і 23 січня 2014 року. Заяву до Верховного Суду України захисник подав 29 березня 2017 року, тобто поза межами встановленого тримісячного строку, як від дати постановлення рішення про перегляд якого порушено питання, так і дати постановлення рішень, наданих для порівняння.

Клопотання про поновлення строку заявник обґрунтував тим, що причиною пропуску строку є несвоєчасне направлення йому, як захиснику, копії оскаржуваної ухвали касаційного суду та на підтвердження додав копію супровідного листа касаційного суду № 5-4500 км 16 від 11 січня 2017 року.

Відповідно до вимог частини 6 статті 447 КПК пропущений строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин, і вирішення цього питання покладається на суд.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв'язку з такими обставинами, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

З наявних у колегії суддів матеріалів випливає, що суд касаційної інстанції переглядав судові рішення щодо ОСОБА_5 за касаційною скаргою захисника ОСОБА_9 Відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року №3262-IV це рішення було оприлюднене 22 грудня 2016 року. Посилання захисника на несвоєчасність направлення йому копії оскаржуваного судового рішення, само по собі не може бути визнано переконливим, а причина пропуску строку поважною. До закінчення встановленого в статті 447 КПК, тримісячного строку, залишалося більше двох місяців, а інших доводів про несвоєчасність подання ним заяви про перегляд зазначених судових рішень до Верховного Суду України захисник не вказав.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_5 необхідно відмовити, а заяву залишити без розгляду.

Керуючись статтею 447 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити захиснику ОСОБА_9 у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_5 Верховним Судом України.

Заяву про перегляд вироку колегії суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Київської області від 15 березня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року щодо ОСОБА_5 Верховним Судом України залишити без розгляду.

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_6 ОСОБА_8