Справа № 640/3972/16-к
н/п 1-кс/640/274/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" січня 2017 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3
слідчого - ОСОБА_4 ,
захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
До Київського районного суду м. Харкова 12.01.2017 та 13.01.2017 надійшли клопотання слідчих СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , кожне з яких погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_3 , в яких сторона обвинувачення просить відповідно:
2)накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, вилучене 11.01.2017 під час проведення обшуку автомобілю «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: два металевих державних номерних знака НОМЕР_2 , стартовий пакунок «lifecell» № НОМЕР_3 , викрутку з полімерною рукояткою, брелок «Sheriff» для автосигналізації, металеве кільце з двома ключами та металевим брелоком у вигляді кухля, візитницю у шкіряній обкладинці з надписом «Документи», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобілю «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , візитні картки, страховий поліс №АК 1294741 на автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 ; накласти арешт на автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , що зареєстрований на ОСОБА_7 ; майно зберігати згідно з «Порядком зберігання та передачі речових доказів стороною обвинувачення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012; автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 передати на тимчасове відповідальне зберігання до спеціалізованого майданчика Харківської філії ДП МВС України «Інформаційні ресурси» (зареєстровано за № 640/3972/16-к, н/п 1-кс/640/281/17).
На обґрунтування кожного клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 09.03.2016 у вечірній час ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів за попередньою змовою в групі з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та двома невстановленими особами, володіючи інформацією, що за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає заможне подружжя ОСОБА_13 , яке за вказаною адресою зберігає значну суму грошових коштів, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, маючи умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, скоїли розбійний напад на ОСОБА_14 його дружину, доньку, та незаконно заволоділи грошовими коштами в розмірі 38 000 доларів США, 1500 Євро, 73 500 гривень, ювелірними виробами з дорогоцінних металів та іншим майном, що належало потерпілим.
Крім того, 10.12.2016 до СУ ГУНП в Харківській області з УКР ГУНП в Харківській області надійшли матеріли щодо групи осіб у кількості трьох осіб, а саме чоловіка ОСОБА_15 , чоловіка ОСОБА_16 та чоловіка ОСОБА_17 , які готуються та мають намір під погрозою насильства над потерпілим і його близькими родичами, які проживають в домоволодінні, що знаходиться в Харківському районі Харківської області, вчинити дії, направлені на вимогу передачі чужого майна (грошей та виробів з золоту).
Заволодівши, таким чином, вищевказаним чужим майном, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зникли, звернувши викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду в особливо великому розмірі.
11.01.2017 ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 затримані в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 КК України.
11.01.2017 ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 КК України.
11.01.2017 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.01.2017 проведено обшук автомобілю «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_3 . Під час обшуку був вилучений вказаний автомобіль, та також виявлені та вилучені два металевих державних номерних знака НОМЕР_2 , стартовий пакунок «lifecell» № НОМЕР_3 , викрутка з полімерною рукояткою бежевого кольору, брелок «Sheriff» для автосигналізаці, металеве кільце з двома ключами та металевим брелоком у вигляді кухля, візитниця у шкіряній обкладинці з надписом «Документи», в якій знаходиться свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобілю «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ; візитні картки, страховий поліс №АК 1294741 на автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 .
Сторона обвинувачення зазначає в клопотаннях відповідно, що вилучене 11.01.2017 в ході особистого огляду ОСОБА_7 , проведеного в порядку ст. 208 УПК України, та вилучені 11.01.2017 в ході обшуку речі та документи, а також автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 майно, відповідно до положень ст. 98 КПК України може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та містить відомості, що можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, та, відповідно, до ч.1 ст. 170 КПК України існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене в ході огляду місця події майно є доказом злочину.
Сторона обвинувачення зазначає, що потреби досудового розслідування в отриманні речей, предметів і документів, грошових коштів, які можуть бути використані під час досудового розслідування та судового розгляду для встановлення обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, неможливо задовольнити без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2017 вказані клопотання слідчих СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 та ОСОБА_4 про арешт майна об`єднані в одне провадження за № 640/3972/16-к, н/п 1-кс/640/274/17.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий просили задовольнити клопотання про арешт майна,.
Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання про арешт майна, вилученого під час особистого огляду ОСОБА_7 . Заперечували проти задоволення клопотання про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку автомобілю «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 ., а також проти арешту вказаного автомобілю та документів стосовно нього, оскільки вказаний трнаспортний засіб не є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Власник майна підозрюваний ОСОБА_7 підтримав думку захисників.
Потерпілий ОСОБА_9 , визначений слідчим як власник вилучених грошових коштів, в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час, місце розгляду клопотання.
Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.
Згідно абз. 2 ч. 7 ст. 223 КПК України, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.
Відповідно до ч. 5 ст. 236 КПК України, за рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч. 3 ст. 168 КПК України, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
11.01.2017 ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 187 КК України (а.с. 9-10).
12.01.2017 ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме, за ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), та погрозою застосування такого насильства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, спрямованому на заволодіння майном в особливо великих розмірах; за ч. 3 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 187 КК України, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.
Клопотання про арешт вилученого 11.01.2017 в ході особистого огляду затриманої особи майна подано до Київського районного суду м. Харкова 12.01.2017, тобто з дотриманням строку, передбаченого абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України.
Крім того, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.01.2017 надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 .
Метою проведення обшуку у зазначеній ухвалі слідчого судді зазначено відшукання і вилучення грошових коштів, ювелірних виробів із дорогоцінних металів, мобільних телефонів та іншого майна, здобутого злочинним шляхом, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_14 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля «Тайота Хайлендер», д.н.з. НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_14 , а також маски для обличчя з прорізами для очей (балаклави), засобів обмеження рухомості (наручників), мобільних телефонів, що використовувались як засоби зв`язку в ході вчинення злочинних дій, чорнових записів, записних книжок, цифрових (електронних) носіїв інформації, які можуть містити відомості про причетність осіб до скоєння злочину, а також інших речей і документів, що мають значення для кримінального провадження, та можуть бути використані як докази в кримінальному провадженні (а.с. 17-18).
11.01.2017 на підставі вказаної ухвали Київського районного суду м. Харкова від 10.01.2017 в транспортному засобі «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , проведено обшук, в ході якого, згідно протоколу обшуку від 11.01.2017 вилучено майно, перелічене в даному клопотаннях слідчого (а.с. 19-20).
Клопотання про арешт вилученого 11.01.2017 в ході обшуку вказаного автомобілю, який тривав з 15 год. 40 хв. до 16 год. 05 хв., подано до Київського районного суду м. Харкова 13.01.2017 о 10 год. 29 хв., тобто з дотриманням строку, передбаченого абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим, прокурором доведено, що вищевказане майно вилучене під час проведення обшуків, за винятком автомобілю «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу та страхового полісу № НОМЕР_6 на вказаний транспортний засіб, та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Вилучені відповідно до протоколів обшуків від 11.01.2017 речі підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотаннях слідчого, прокурора, за винятком зазначеного транспортного засобу та документів відносно нього, та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , та враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна у вказаній частині підлягає задоволенню..
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Стороною обвинувачення на теперішній час доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора в цій частині, доведено значення вилучених предметів для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах, а тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню.
Однак, не підлягає задоволенню клопотання сторони обвинувачення в частині накладення арешту на автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та страховий поліс №АК 1294741 на вказаний транспортний засіб, виходячи з наступного.
Як вказано вище, вказаний транспортний засіб 11.01.2017 було обшукано на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.01.2017, в ході якого виявлено та вилучено: два металевих державних номерних знака НОМЕР_2 , стартовий пакунок «lifecell» № НОМЕР_3 , викрутку з полімерною рукояткою, брелок «Sheriff» для автосигналізації, металеве кільце з двома ключами та металевим брелоком у вигляді кухля, візитницю у шкіряній обкладинці з надписом «Документи», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобілю «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , візитні картки, страховий поліс №АК 1294741 на автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 (а.с. 19-20). На вилучене в транспортному засобі майно накладається арешт згідно даної ухвали, з підстав, зазначених вище.
Як зазначено вище, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.
Даних, що вказаний в клопотанні автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_7 , є знаряддям вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого повідомлено підозру ОСОБА_7 або іншим особам в межах даного кримінального провадження, та, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом - знаряддям вчинення кримінального правопорушення, слідчому судді не надано, а тому правові підстави до арешту цього автомобілю, свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу та страхового полісу № НОМЕР_6 на вказаний транспортний засіб з метою забезпечення збереження речових доказів відсутні.
З цих же підстав не підлягає задоволенню клопотання сторони обвинувачення в частині накладення арешту на та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 . Слідчий суддя вважає також необхідним зазначити, що вказане посвідчення посвідчує користування спеціальним правом, та вилучення такого документа можливе при вирішенні питання про тимчасове обмеження у користуванні таким правом відповідно до ст. 152 КПК України, яке на теперішній час стороною обвинувачення не заявлялося.
В цій частині слідчим, прокурором в межах заявленого клопотання не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в цій частині клопотанні слідчого, прокурора, не доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а тому клопотання в частині арештупосвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , автомобілю «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , що зареєстрований на ОСОБА_7 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобілю «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , страхового полісу №АК 1294741 на автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 саме на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів, задоволенню не підлягає.
В цій частині сторона обвинувачення не позбавлена можливості залучити до матеріалів даного кримінального провадження посвідчені належним чином копії вказаних документів.
Місцем зберігання арештованого майна слідчий суддя визначає СУ ГУНП в Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 168, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на майно, вилучене 11.01.2017 під час проведення обшуку автомобілю «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: два металевих державних номерних знака НОМЕР_2 , стартовий пакунок «lifecell» № НОМЕР_3 , викрутку з полімерною рукояткою, брелок «Sheriff» для автосигналізації, металеве кільце з двома ключами та металевим брелоком у вигляді кухля, візитницю у шкіряній обкладинці з надписом «Документи», візитні картки до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого майна визначити СУ ГУНП в Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Попередити ОСОБА_9 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
В іншій частині в задоволені клопотань про арештта посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , автомобіля «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , що зареєстрований на ОСОБА_7 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобілю «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , страхового полісу №АК 1294741 на автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_7 в той же строк, який обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1