Справа № 787/44/17
номер провадження 1-кп/558/36/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2017 року смт. Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:

одноособово суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 05.02.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
03 лютого 2017 року близько 23 години 15 хвилин, ОСОБА_4 прибув до господарства за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 . У даному домогосподарстві у нього виник умисел на збагачення за рахунок чужого майна шляхом крадіжки.

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_4 , знаходячись на подвір`ї господарства ОСОБА_6 , шляхом підбору ключа відчинив навісний замок на дверях погребу. Після цього ОСОБА_4 відчинив двері та проник у приміщення погребу, де, скориставшись відсутністю власника майна та інших сторонніх осіб, з корисливих мотивів, таємно, умисно викрав каністру червоного кольору вартістю 120 гривень із 19 літрами бензину вартістю 539 гривень 41 копійка.

У подальшому ОСОБА_4 залишив господарство ОСОБА_6 та переніс вказані речі до власного господарства.

Таким чином, ОСОБА_4 привласнив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 659 гривень 41 копійка.

Потерпілий ОСОБА_6 , на судовий розгляд кримінального провадження не з`явився, подав суду письмову заяву, в якій вказав, що в силу службових обставин не може з`явитися на судове засідання і просить судовий розгляд проводити без його участі. ОСОБА_6 вказав, що право на пред`явлення цивільного позову до початку судового засідання йому роз`яснено, матеріальних і моральних претензій до ОСОБА_4 не має (а. с. 36, том №2)

Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку про можливість проведення судового розгляду без участі потерпілого.

У відповідності до норм ст.349 Кримінального процесуального кодексу України, з`ясувавши думку представника сторони обвинувачення та інших учасників кримінального провадження щодо тих доказів, які потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Вважаючи на те, що заперечень від учасників судового провадження, щодо обсягу та порядку дослідження доказів не поступало, суд ухвалив допитати обвинуваченого, дослідити процесуальні документи щодо речових доказів по справі та долучені до матеріалів кримінального провадження документи, що характеризують обвинуваченого як особу.

Суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст всіх обставин справи, які підлягали б доказуванню і переконався у добровільності їх позиції. Обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що при відмові від дослідження доказів, які ніким не оспорюються, вони будуть позбавлені можливості оскаржити їх в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся та показав, що 03.02.2017 року біля дванадцятої години ночі в селі Острів Радивилівського району пішов у домогосподарство ОСОБА_6 . В подальшому, зі слів обвинуваченого, він відчинив ключем двері погребу, звідки взяв каністру бензину.

Також ОСОБА_4 вказав, що будь якого фізичного чи психологічного тиску щодо нього під час досудового слідства зі сторони працівників поліції не застосовувалося. Обвинувачений вказав, що він добровільно сприяв розкриттю злочину, брав участь у слідчих діях з метою встановлення обставин справи. На даний момент, зі слів ОСОБА_4 , він є здоровим, медичної допомоги не потребує.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши процесуальні документи щодо речових доказів та документи, які характеризують обвинуваченого як особу, з`ясувавши інші питання, що вирішуються при ухваленні вироку, суд вважає доведеною у ході судового розгляду винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення .

Згідно письмової характеристики №0918/82 від 08.02.2017 року та письмової довідки №105 від 08.02.2017 року, виданих посадовими особами Пляшівської сільської Ради Радивилівського району Рівненської області, ОСОБА_4 проживає самотньо у селі Острів Радивилівського району Рівненської області (а.с. 62-64 том №1).

Дослідивши в судовому засіданні письмову вимогу до управління інформаційно аналітичного забезпечення ГУНП у Рівненській області № 045/211/01/1/2017 від 07.02.2017 року , суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 є не судимим (а. с. 67 том №1).

Відповідно до письмового повідомлення посадових осіб Радивилівської районної лікарні № 286 від 07.02.2017 року, ОСОБА_4 , 1972 року народження, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 66 том №2).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, у відповідності з ч.1 ст.65 Кримінального кодексу України, суд враховує особу винного, ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги обставини, передбачені ст.ст.66, 67 Кримінального кодексу України, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Так обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд керується вимогами ч.ч.1,2 ст.65 Кримінального кодексу України про те, що особі, яка вчинила злочин, призначається покарання у межах, встановлених у санкції частини статті Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин і дане покарання має бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що ОСОБА_4 , для виправлення та попередження нових злочинів, необхідно призначити покарання у межах санкції частини 3 статті 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Також суд, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 та інші встановлені обставини справи, керуючись ст. 75 Кримінального кодексу України, приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000049 за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , в тому числі запобіжні заходи, на стадії досудового розслідування не застосовувалися (а.с.5 том №2).

Судом було досліджено довідку судових експертів Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України про витрати на проведення судової експертизи в даному кримінальному провадженні в сумі 1 760 гривень 80 копійок (а.с.42 том №1).

Відповідно до ч.2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Під час судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, досліджено процесуальні документи, які свідчать про визнання речовими доказами по справі каністри червоного кольору ємністю 20 літрів із бензином об`ємом 18 літрів, переданої під розписку на тимчасове зберігання ОСОБА_6 , скляної пляшки ємністю 0,5 дм3 в опечатаному стані із залишками рідини (бензину), переданої в кімнату зберігання речових доказів Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області (а.с.36, 37, 48 том №1).

Згідно з п. 5. ч. 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України, майно, яке було предметом кримінального правопорушення і є речовим доказам по справі, повертається власникам (законним володільцям).

Згідно з п. 4, 5 ч. 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України, майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 349, 358, 368, 369-376 Кримінального процесуального кодексу України, ст.ст.12, 65, 66, 67, 75, 185 Кримінального кодексу України, -

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України, п.п.1,2 ч.1 ст.76, п.2 ч.2 ст.76 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експертів в сумі 1 760 (одна тисяча сімсот шістдесят) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Товарно-матеріальні цінності, що є речовими доказами по справі, а саме: каністру червоного кольору ємністю 20 (двадцять) літрів із бензином об`ємом 18 (вісімнадцять) літрів повернути власнику ОСОБА_6 , а скляну пляшку ємністю 0,5 дм3 в опечатаному стані із залишками рідини (бензину) знищити.

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку передбаченому статтею 382 Кримінального процесуального кодексу України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження, а саме обвинувачений, захисник, його законний представник, потерпілий, його представник мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про його доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1