Справа № 464/7427/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/293/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №464/7427/16-к про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України, з участю
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8
за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Сихівського районного суду м.Львова від 19 грудня 2016 року,

встановила:
цим вироком,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано покарання, визначене вироком Сихівського районного суду м.Львова від 17.02.2016 року та вироком Галицького районного суду м.Львова від 11.05.2016 року строком шість місяців позбавлення волі та остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років шість місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахується з 30 вересня 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30.09.2016 року по 19.12.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , 14 серпня 2016 року, в період часу з 16 по 18 год., перебуваючи на спортивному майданчику СШ № 32 по вул.Гешка, 13 у м.Львові, з метою відкритого викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не було небезпечним для життя і здоров`я в момент заподіяння, повторно, наніс потерпілому ОСОБА_9 декілька ударів руками в ділянку голови та шляхом ривка, відкрито заволодів з рук потерпілого ОСОБА_9 мобільним телефоном марки «Lenovo S660» ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 1520 грн., в якому знаходилася сім-карта мобільного оператора «Київстар», вартістю 30 грн., та грошовими коштами в сумі 450 грн., які знаходились в задній правій кишені штанів потерпілого. Після чого, ОСОБА_6 наніс ще декілька ударів кулаками рук в ділянку голови ОСОБА_9 , втік з місця події з викраденим майном потерпілого. Своїми умисними діями ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2000 грн.

На даний вирок обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок Сихівського районного суду м.Львова від 19.12.2016 року щодо нього.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що під час проведення досудового розслідування та в процесі судового слідства не були викликані та допитані свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , покази яких мають істотне значення у даному кримінальному провадженні.

Крім цього, не взято до уваги стан його здоров`я, а саме: хронічний гепатит «ц», туберкульоз легень. А також те, що є опікуном для батька ОСОБА_12 , який є інвалідом третьої групи по життєво.

Захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок та постановити ухвалу про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Вважає такий вирок незаконним, необґрунтованим, таким, що прийнятий з істотним порушенням норм Кримінального процесуального кодексу України. Висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а також вимогам визначених Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Просить дослідити такі процесуальні документи як: протокол пред`явлення особи для впізнання з фото таблицею від 29.09.2016 року та висновок експерта № 1652 від 18.08.2016 року, які на його думку не можуть визнаватись допустимими доказами у справі оскільки оформлені з порушенням вимог КПК України та є сумнівними.

В матеріалах справи відсутні будь які докази, що телефон марки «Lenovo S660» належить потерпілому чи взагалі був у нього. Відсутній чек про придбання вказаного телефону, коробка від вказаного телефону чи інші докази, які б підтверджували той факт, що потерпілий мав вказаний телефон у користуванні чи володінні. Судом також не досліджувався і сам речовий доказ, оскільки такий відсутній в матеріалах справи, що не дає змоги встановити його походження та факт продажу за ІМЕІ.

Що ж до висновку суду про суперечливість показів ОСОБА_6 , то такий є формальним та не базується на вимогах закону.

У своїх показах ОСОБА_6 показав, що на час передування його на території стадіону СШ №32 з ним були троє осіб, а саме його дружина, донька та знайомий доньки на ім`я ОСОБА_13 . Однак в матеріалах справи відсутні дані про допив вказаних осіб.

Таким чином, твердження суду першої інстанції про відсутність на стадіоні школи № 32 інших осіб зі слів потерпілого є передчасним та необґрунтованим з огляду на те, що в цій частині суд взагалі не дослідив всіх обставин справи на які посилався обвинувачений і не спростував їх зокрема показами конкретних осіб про присутність яких наголошував обвинувачений.

Крім того, суд не поставився критично до показів потерпілого, який визнав факт вживання алкогольних напоїв 14 серпня 2016 року в зв`язку з чим, на думку захисту, може плутатись у показах. Визнання потерпілим факту вживання алкогольних напоїв у вироку взагалі не зазначено, що вказує на неповноту та непослідовність викладу його показів судом першої інстанції та вибірковість таких.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , виступ захисника ОСОБА_8 на підтримання апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_7 про їх безпідставність та залишення вироку суду без зміни, обговоривши наведені доводи та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Доводи апеляційних скарг про порушення вимог КПК при проведенні досудового розслідування та судового розгляду, недоведеність вини у вчиненні кримінального правопорушення, є безпідставними.

Заперечення вини обвинуваченим в судовому засіданні суду першої інстанції, у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, суд належно оцінив ґрунтуючись на повному та всебічному розгляді всіх обставин провадження і правильно визнав його пояснення такими, що не відповідають дійсності та взяв за основу вироку показання потерпілого, які підтверджуються іншими доказами.

Так потерпілий ОСОБА_9 ствердив, що саме ОСОБА_6 завдавав сильного удару в ділянку голови після чого заволодів мобільним телефоном та грошовими коштами.

Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи №1652 від 18.08.2016 року (а.с.56), в ОСОБА_9 виявлено садна на обличчі, на слизовій оболонці нижньої губи, на лівій руці, які утворилися від дії тупих предметів, могли виникнути 14 серпня 2016 року і відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Цим висновком, який судом правомірно визнано належним та допустимим доказом, підтверджуються показання потерпілого про час, спосіб та факт нанесення обвинуваченим ударів саме в голову.

Крім цього факт заволодіння мобільним телефоном потерпілого стверджується даними отриманими в ПТ «Ломбард Аверс», що саме ОСОБА_6 14 серпня 2016 року, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, здав мобільний телефон «Lenovo S660».

Показання потерпілого всебічно перевірялися в судовому засіданні. Даних, які давали б підстави вважати, що він міг обмовити ОСОБА_6 не встановлено.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд безпідставно взяв до уваги суперечливі покази потерпілого є надуманими. Потерпілий був допитаний в судовому засіданні, зміст його показань відображено у вироку суду. При цьому суттєвих суперечностей, які б по різному висвітлювали обставини події не було.

Оцінка таким показанням та визнання їх належним і допустимим доказом, дана судом з врахуванням всіх обставин провадження.

Поряд з цим надуманими є і доводи апеляційної скарги про проведення впізнання на стадії досудового розслідування кримінального провадження з порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства. Відображення встановлених результатів за наслідками такої слідчої дій, зафіксовано в протоколі, складеному з дотриманням вимог КПК.

Також колегія суддів вважає, що покликання в апеляційній скарзі на неправильну оцінку судом доказів, що в основу вироку покладено припущення, неповноту судового розгляду, не відповідають дійсності. Суд дослідив всі докази, як зі сторони обвинувачення так і сторони захисту, які були зібрані на стадії досудового розслідування.
На підставі аналізу всіх представлених у справі доказів, яким дана належна оцінка відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 та вірно кваліфікував його діяння за ч.2 ст.186 КК України.

Покарання обвинуваченому призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України, яке відповідає характеру тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і даним про його особу. Обране судом остаточне покарання ОСОБА_6 пять років шість місяці позбавлення волі, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Допущених істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнули б за собою скасування вироку, про що порушуються питання в апеляційних скаргах як обвинуваченого ОСОБА_6 так і захисника ОСОБА_8 , не встановлено.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим, такий слід залишити без зміни, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Вирок Сихівського районного суду м.Львова від 19 грудня 2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20 грудня 2016 року по 20 березня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4