Справа № 583/177/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" січня 2017 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді слідчого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

слідчого Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6

неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7

представника сектору ювенальної превенції Охтирського ВП

ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 представника служби у справах дітей Охтирської районної

державної адміністрації Сумської області ОСОБА_9

з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Камертон», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка справу за клопотанням слідчого Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_10 , погодженим з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 10.01.2017 року за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 185 КК України, щодо

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грінченкове Охтирського району Сумської області, мешканця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 ,освіта неповна середня, учня 9 класу Грінченківського НВК ЗОШ І-ІІ ст., не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання
в с т а н о в и в:
25.01.2017 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області за погодженням з прокурором звернувся слідчий з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_12 .

Вимоги за клопотанням мотивовані тим, що 10.01.2017 року приблизно о 00.30 год. неповнолітній ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в с. Грінченкове, Охтирського району, Сумської області, на вул. Ватутіна, біля домоволодіння ОСОБА_14 , достовірно знаючи, що в останнього у власності є мопед «Еріскей», вирішив незаконно заволодіти деталями вказаного мопеда з метою використання для ремонту власного мопеда.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_13 , з боку земельної ділянки, де паркан двору відсутній, таємно, діючи з корисливих мотивів та прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що його дії не помічені, проник на територію домогосподарства ОСОБА_14 , за адресою АДРЕСА_1 . У дворі знайшовши палку, пошкодив шляхом віджиму запірний пристрій з навісним замком та проник у приміщення сараю, де зберігається майно останнього, а саме мопед (скутер) «Еріскей», 2007 року випуску. Після чого, підійшов до мопеду та маючи намір вчинити крадіжку чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою власного збагачення за допомогою викрутки, яку знайшов у сараї відкрутив з мопеду «Еріскей», що належить ОСОБА_15 та таємно викрав комплектуючі деталі, вартість яких згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 19/119/9-4/7е від 17.01.2017 року становить: бокові пластикові накладки з повітряними забірниками 72.00 грн., передня пластикова облицювальна частина з фарою 255.00 грн., облицювальна частина керма мопеда 48.00 грн., задній багажник 100.80 грн., замок запалення в зборі 63.00 грн., сидіння в зборі з бардачком 321.30 грн., а всього на загальну суму 860.10 грн.

Після цього викрадені деталі переніс до себе додому в АДРЕСА_1 , з метою використовувати у власних цілях для ремонту належного йому мопеда, тобто, розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

23.01.2017 року неповнолітньому ОСОБА_16 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Посилаючись на те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, а тому є підстави вважати, що він може переховуватися від слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, буде перешкоджати встановленню істини у справі, з метою забезпечення підозрюваним виконання процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання і покласти на нього обов`язки: 1) прибувати до слідчого за викликом; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, навчання або місця роботи.

В судовому засіданні слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор клопотання слідчого підтримав.

Підозрюваний, його захисник та законний представник з вимогами за клопотанням слідчого погодилися.

Представники служби у справах дітей та сектору ювенальної превенції висловили згоду з вимогами слідчого за клопотанням, оскільки підозрюваний раніше не перебував на обліку, як неблагополучний підліток.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши доводи за клопотанням, докази, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, суд дійшов наступного висновку:

Встановлено, що 10.01.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 за правовою кваліфікацією ст. 185 ч. 3 КК України внесено заяву про те, що 10.01.2017 року приблизно о 00.30 год. неповнолітній ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою крадіжки проник у двір господарства ОСОБА_14 в АДРЕСА_2 , де шляхом віджиму запірних пристроїв на дверях проник у приміщення сараю, де зберігався скутер « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де за допомогою викрутки відкрутив комплектуючі облицювальні деталі мопеда «Еріскей», багажник, сидіння з бардачком, замок запалення, які таємно викрав та розпорядився ними за власним розсудом.

23.01.2017 року ОСОБА_16 у присутності законного представника та захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт «с» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість.

Згідно ст. 176 ч. 4 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 ч. 1, 2 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суддя слідчий зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд визнав наявними визначені ст. 177 КПК України підстави для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину.

Висновок суду зроблений з урахуванням практики Європейського суду з прав людини у справі «О`Хара проти Сполученого королівства» від 16.10.2001 р., де зазначено, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу має відповідати стандарту «розумна підозра».

Детальніше цей термін роз`яснений у справі «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Сполученого королівства» від 30.08.1990 р.: мають бути наявні факти або інформація, які б переконали б об`єктивного спостерігача в тому, що саме ця особа могла вчинити злочин.

Перевірені у справі докази, в т.ч. покази підозрюваного, перевірені шляхом проведення слідчих та оперативно-розшукових дій, які не спростовані підозрюваним в судовому засіданні та його захисником, свідчать про існування обґрунтованої підозри, що саме ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення.

Судом враховано відомості про особу підозрюваного, який є учнем 9 класу Грінченківського НВК ЗОШ І-ІІ ступенів; має постійне місце проживання та навчання, звідки характеризується позитивно як спокійний, врівноважений, чемний, однак виховується у неповній сім`ї батьком, який не забезпечив поведінку дитини у повному обсязі; раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, але підозрюється за скоєння тяжкого злочину, за який у разі визнання винуватим може бути засуджений до позбавлення волі на строк до 6 років; має задовільний стан здоров`я, не перебуває на обліку в нарко- та психдиспансерах.

Відомості про суспільну небезпечність діяння, в якому підозрюється ОСОБА_13 , вказують на існування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що перешкодить кримінальному провадженню.

Суд дійшов висновку про доведеність слідчим і прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі, незастосування особистого зобов`язання, щодо підозрюваного не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, оскільки на даний час від законного представника неповнолітнього підозрюваного чи інших осіб, не надійшло клопотання про передачу дитини під їх нагляд.

Доказів, які б спростовували висновки суду, надано не було.

Відповідно до приписів ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 пункту «с» Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 29 Конституції України, рішеннями Європейського суду з прав людини у справі «О`Хара проти Сполученого королівства» від 16.10.2001 р., у справі «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Сполученого королівства» від 30.08.1990 р.: ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд

у х в а л и в:
Клопотання слідчого Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 10.01.2017 року за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 185 КК України, щодо неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього на строк два місяці, тобто, до 26.03.2017 року, наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого за викликом; 2) без дозволу слідчого, прокурора або суду не відлучатися з місця проживання по АДРЕСА_1 ; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або навчання.

Попередити неповнолітнього ОСОБА_11 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала, оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя слідчий Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_17