Справа № 461/1506/17
Провадження № 1-кс/461/1292/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 секретар ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 30.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000101 від 01.11.2016 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , в порядку ст.303 КПК України, звернулась до суду із скаргою на постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 30.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000101 від 01.11.2016 року, відповідно до якої просить скасувати вищезазначену постанову, мотивуючи тим, що слідчий не провівши усіх необхідних слідчих дії, виніс постанову про закриття кримінального провадження. Вважає таку незаконною, винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права. Свої доводи мотивує тим, що оскаржувана постанова була винесена після проведення однобічного, неповного і упередженого розслідування, під час якого не було здійснено належної перевірки отриманих доказів. Вважає, що висновок слідчого про закриття кримінального провадження є однобічними і упередженими.

В судовому засіданні, ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала у повному обсязі, з підстав викладених у скарзі. Просить скаргу задовольнити.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, наслідки неявки; однак їхня неявка не перешкоджає розгляду скарги відповідно до вимог ст. 306 КПК України.

Заслухавши пояснення скаржника, розглянувши доводи скарги, приходжу до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Судом встановлено, що 01.11.2016 року прокуратурою Львівській області до ЄРДР за №0000101 внесено відомості на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 від 31.10.2016 згідно якої, Львівську місцеву прокуратуру №1 зобов`язано, в порядку ст.214 КПК України внести до ЄРДР відомості 08.09.2016 за зверненням ОСОБА_3 згідно якого рішенням Господарського суду Львівської області від 6 червня 2011 р. у справі № 5/116 було частково задоволено позов заступника прокурора Львівської області в інтересах Держави в особі Міністерства промислової політики та визнано за Державою право власності на приміщення гуртожитків по вул. В.Великого,16, вул. Науковій, 16, АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.2011 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

Згідно постанови Вищого господарського суду України від 01.12.2011 року по справі №5/116 за скаргою заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, Міністерства промислової політики України на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.2011 року - вказану постанову залишено без змін.

В ході проведення досудового розслідування, була допитана ОСОБА_3 , яка повідомила, що скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову прокурора, судді покликалися на те, що вищевказані будівлі гуртожитків були передані у власність ТзОВ «Львівавтокомплектація» шляхом внесення їх до статутного фонду даного товариства попереднім володільцем - ТзОВ «Будтрансгаз». На цій підставі судді, на думку заявниці, незаконно стверджують, що ТзОВ «Львівавтокомплектація» набули ці гуртожитки на відплатній основі, а відтак, гуртожитки не можуть бути витребувані Державою на підставі ч. З ст. 388 ЦК України. Оплатність судді вбачають в тому, що ТзОВ „Будтрансгаз", передавши гуртожитки в статутний фонд ТзОВ „Львівавтокомплектація", отримало корпоративні права в цьому товаристві. Однак, на думку заявниці, така мотивація судового рішення лише свідчить про прямий умисел суддів на ухвалення завідомо неправосудного судового рішення в інтересах ТзОВ „Львівавтокомплектація".

Ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.375 КК України - постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного рішення, ухвали або постанови є:

Суб`єкт злочину - судді, які одноособово чи в колегіальному складі розглядають справи у судах першої інстанції, апеляційних або судах касаційної інстанції.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.

Об`єктом злочину є встановлений порядок реалізації конституційних засад здійснення судочинства. Додатковим факультативним об`єктом можуть виступати життя чи здоров`я потерпілого, його свобода та недоторканість, майнові блага або інші права та і законні інтереси.

Об`єктивна сторона злочину полягає у постановленні суддею (суддями) завідомо неправосудного рішення.

Неправосудним є судове рішення, в якому завідомо неправильно застосовано норму матеріального права, яке постановлено з грубим порушенням норм процесуального права або в якому завідомо є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.
Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Тобто, слідчим при проведенні досудового розслідування було вжито всіх засобів, у межах наданих йому повноважень, для встановлення дійсних обставин справи та надано об`єктивну оцінку таким, тобто встановлені обставини справи доведені належними засобами доказування, які не викликають сумніву.
Скаржником не наведено обставини або доказів, які б не були предметом дослідження в ході досудового розслідування і спростовують або ставлять під сумнів мотиви, наведені в оскаржуваній постанові; доводи скарги базуються на суб`єктивній думці ОСОБА_3 , яка фактично ґрунтується на непогодженні з самим рішенням слідчого, а не з встановленими обставинами справи.
Відповідно до ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
У відповідності до статті 94 КПК України, слідчий, прокурор, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування , яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Таким чином, беручи до уваги те, що рішення Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.2011, яке на думку заявниці ОСОБА_3 є завідомо неправосудними, є чинними, оскільки вступило в законну силу, не скасовано в порядку та у спосіб передбачений чинним законодавством України, вказане рішення суду не можна вважати неправосудним лише на підставі доаодів заявниці, а тому орган досудового розслідування прийшов до висновку про відсутність в діях суддів Львівського апеляційного господарського суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.
Таким чином, слідчим досліджено та проаналізовано зібрані у встановленому кримінально процесуальному порядку докази, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання слідчого у відповідності до вимог ст.94 КПК України.
Окрім того, відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності.

Обчислення такого строку починається з моменту прийняття рішення, вчинення відповідної дій, а випадку оскарження бездіяльності із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії. Обґрунтованість такої позиції суду підтверджується також абз.1 п.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 року №1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування».

Як вбачається із матеріалів скарги, така подана із пропуском строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, оскільки заявницею вказано у своїй скарзі, що отримала вона постанову поштою 18.02.2017 року. Із штемпеля, який знаходиться на копії конверту вбачається, який міститься в матеріалах скарги, вбачається, що копія оскаржуваної постанови отримана ОСОБА_3 18.02.2017 року.

Таким чином, суд приймає до уваги те, що скаргу подано з пропущенням строку, визначеного ст.304 ЦПК України, що є підставою для відмови у задоволенні скарги.
На підставі вказаного, приходжу до висновку про необґрунтованість поданої скарги на постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 30.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000101 від 01.11.2016 року, оскільки факти викладені у її скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду.

Керуючись ст.ст. 22, 55, 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 30.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000101 від 01.11.2016 року - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .