Справа № 296/4872/17
УХВАЛА
Іменем України
22 червня 2017 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районнпого суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанови прокурора відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 від 16.06.2017 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира зі скаргою на дві постанови прокурора відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 від 16.06.2017 про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту від 12 та 14.06.2017 в частині допиту ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та просив скасувати вказані постанови в оскаржуваній частині та зобов`язати орган досудового розслідування в особі відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 забезпечити допит в якості свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з участю сторони захисту та із застосуванням відеозапису з питань їх участі у процесуальній дії по врученню грошей ОСОБА_7 згідно протоколу від 03.02.2017 та виконання ним підписів у цьому протоколі.

Подана скарга обґрунтовувалась тим, що з дослідження адвокатом підписів від імені понятого Поруцького у протоколі від 03.02.2017 дає підстави сумніватися, що ці підписи виконані особисто Поруцьким, що на думку заявника призводять до визнання цього доказу та усіх похідних від нього доказів недопустимими, що в результаті чого, на думку заявника, сторона обвинувачення має закрити провадження за браком доказів.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав з викладених у ній підстав та просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, пославшись на те, що постанови є законними та обґрунтованими.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що 12.06.2017 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до прокурора відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 з клопотанням про проведення експертизи та проведення допиту понятих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в якості свідків у кримінальному провадженні № 0000015 від 02.02.2017.

Постановами прокурора відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 від 15.06.2017 року відмовлено у задоволенні клопотання в частині проведення допиту ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в якості свідків.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України ередбачено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Виходячи з змісту п. 2 ч. 5 ст. 110, ч. 2 ст. 220 КПК України постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання повинна бути вмотивована та обґрунтована, з зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

При дослідженні оскаржуваної постанови слідчим суддею встановлено, що як на підставу для відмови в задоволенні клопотання про допит ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в якості свідків, слідчий вказав, що підстав сумніватися у достовірності підписів понятих, зазначених у протоколі огляду, маркування та вручення грошових коштів, у органу досудового розслідування відсутні.

Так, слідчий суддя погоджується з даним твердженням прокурора, адже наявність сумнівів зі сторони захисту щодо підпису понятих у протоколі не є підставою для допиту такої особи, у якості свідка, оскільки це суперечить ч. 1 ст. 65 КПК України, якою передбачено, що свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Крім того, як слушно зазначив прокурор у оскаржуваних постановах, відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України поняті можуть бути допитані під час судового розгляду як свідки проведення відповідної слідчої (розшукової) дії.

Отже, зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, слідчий суддя вважає, що при винесенні постанов від 15.06.2017 прокурором було дотримано вимоги ст. 220 КПК України, зазначена постанова є належним чином вмотивована, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанови прокурора відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 від 16.06.2017 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1