Справа № 369/8410/16-к
Провадження № 1-кп/369/99/17
В И Р О К
іменем України
31.07.17 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який має середню освіту, не одружений, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 вчинив умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.

12.06.2016 близько 03-ї години, ОСОБА_8 , перебуваючи у внутрішньому дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в ході сварки, що виникла на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , маючи умисел на завдання останньому тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів кулаком в обличчя ОСОБА_6 та нігтями руки спричинив подряпини лівої частини обличчя останнього.

Згідно висновку експерта № 96 від 21.06.2016, у ОСОБА_6 виявлено: закритий перелом кісток носа зі зміщенням уламків, синець та садна спинки носа, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я більше 6 діб, але менше 21 доби, садна лівої половини обличчя та правої кисті, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та показав суду, що потерпілого знає наглядно. В ніч на 12.06.2016 о 24-й годині він вийшов на вулицю покурити і сів на паркан. Проходив потерпілий з друзями, свідок ОСОБА_9 йшов перший, а потерпілий зі свідком ОСОБА_10 йшли за тим. Свідок ОСОБА_9 підійшов до нього і сів біля нього на паркан, на що він сказав «тут багато місця, відсядь». В цей час підійшов потерпілий з ОСОБА_11 і потерпілий у нього щось запитав, але він не почув. Потім потерпілий обізвав на що він відповів тим же. Потім потерпілий віддав свідкам якісь речі і разом зі свідком ОСОБА_9 взяли його та нахилили до паркану. Він вирвався від них, достав газовий балончик і розпилив на них. Потерпілий хотів до нього підбігти, але він лякав його балончиком. Він помітив що ОСОБА_10 встав і подивився на нього з погрозою, через що він також йому бризнув газом з балончика. Потім потерпілий сказав: «давай поговоримо без балончика». Він викликав поліцію. Коли приїхала поліція потерпілий говорив йому щось провокуюче, а потім взяв його і став бити по голові. Він хотів подратувати потерпілого, тому махнув перед ним рукою і зачепив за обличчя, спричинивши потерпілому подряпину. Далі вони впали на бордюр і його ззаду заламав ОСОБА_9 . Вважає що перебував у стані самооборони, просив його виправдати.

Не зважаючи на не визнання обвинуваченим своєї вини, його винність у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_6 показав суду, що обвинуваченого знав наглядно, він його сусід. В особистих стосунках з тим не перебував. Раніше багато жителів будинку робили обвинуваченому зауваження, тому що той плював в під`їзді, кидав бички. Вечері 11.06.2016 він приїхав додому, зустрівся у дворі з сусідом ОСОБА_9 . ОСОБА_9 вирішив зробити зауваження обвинуваченому, а обвинувачений сказав, що давно чекав того і бризнув ОСОБА_9 з балончика в обличчя, потім також бризнув на нього. Він встиг відвернутися, але той бризнув ще одного чоловіка, який був з ними, після чого став тікати. Він побіг за ОСОБА_8 і викликав поліцію. Коли приїхала поліція обвинувачений накинувся на нього, а саме - коли він спілкувався з патрульним до нього підбіг обвинувачений і вдарив кулаком в область правого ока, від чого він впав на бордюр. Той нахилися і вдарив його тричі в обличчя. Потім його хтось з сусідів відтягнув. Потім патрульні викликали слідчо-оперативну групу, відібрали у нього заяву.

Свідок ОСОБА_9 показав суду, що з потерпілим та обвинуваченим вони сусіди, проживають в одному будинку. 11.06.2016 ввечері йшли додому. У обвинуваченого є звичка палити на площадці. Він з потерпілим підійшли до обвинуваченого і зробили зауваження обвинуваченому "досить курити на площадці". Той сказав, що «я вас давно чекаю» і забризкав їх газом з балончику. ОСОБА_10 втікав. Потім викликали поліцію. Потерпілий, він і ОСОБА_10 були біля під`їзду, а обвинувачений був на верху, коли приїхала поліція. Вийшли інспектори і обвинувачений сам спустився до них. Обвинувачений віддав інспекторам газовий балончик. Потім вони брали у них пояснення. Коли поліція відбирали пояснення, він казав, щоб поліція наділа кайданки обвинуваченому. Коли він був в поліцейській машині, то побачив, що обвинувачений накинувся на потерпілого і вони упали. Він відтягував обвинуваченого від потерпілого.

Свідок ОСОБА_10 показав суду, що потерпілого знає приблизно 10 років, має з ним дружні відносини. Ввечері 11.06.2016 потерпілий, він і свідок ОСОБА_9 йшли додому. ОСОБА_8 сидів на трубі перед будинком і курив. Потерпілий і ОСОБА_9 пішли до нього. ОСОБА_9 зробив обвинуваченому зауваження і той бризнув газом з балончику. Потім підійшов потерпілий і обвинувачений його теж забризкав з балончику, а потім бризнув і у нього. Приїхала швидка допомога, приїхала поліція. Коли потерпілий давав свідчення патрульним, обвинувачений підбіг до нього і накинувся на нього.

Свідок ОСОБА_12 показав суду, що 11.06.2016 він перебував на чергуванні у складі екіпажу ГРПП Києво-Святошинського ВП. Надійшло повідомлення на лінію 102 що за адресою вул. Шкільна, 27 Б в с. П.П. Борщагівка відбувається бійка. Він з напарником приїхали за вказаною адресою. Між потерпілим, свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_9 з одного боку та обвинуваченим з іншого боку відбувався конфлікт у виді суперечки. Вони вжили заходів щодо припинення цього конфлікту та стали відбирати пояснення від учасників конфлікту. В цей час між потерпілим та обвинуваченим знову сталася суперечка, в ході якої напарник став їх розбороняти і всі впали на землю. Перед тим як їх разборонили обвинувачений наніс кілька ударів потерпілому в обличчя. Оскільки вони бачили, що потерпілому спричинені тілесні ушкодження, то викликали слідчо-оперативну групу. Потерпілий поводив себе спокійно. Обвинувачений був агресивний і не бажав заспокоїтись, на зауваження не реагував.

Свідок ОСОБА_13 показав суду, що є батьком обвинуваченого, проживає з сином в одній квартирі. Потерпілого раніше не знав. 12 червня 2016 року приблизно о 01-й годині син пішов за сигаретами, а він був на лоджії своєї квартири, працював. Приблизно о 02-й годині ночі він почув нетверезві голоси. ОСОБА_9 і ОСОБА_10 говорили, що хтось викликав поліцію і треба щось робити. Він почув як син забіг в квартиру і вибіг. Побачив, як ОСОБА_9 і ОСОБА_10 зкрутили його сина, а потерпілий бив сина по спині. Він почав телефонувати сину. Той сказав, що викликав поліцію. Він вибіг. У дворі були ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 і син. У сина був розбитий смартфон і окуляри. Потерпілий почав тягнути обвинуваченого, ззаду. ОСОБА_12 потягнув за ОСОБА_6 і всі впали. Потім вони боролися. Йому здається, що вони спеціально провокували сина і викликали поліцію. Він стверджує, що бійку розпочав потерпілий. Він стверджує, що потерпілий підходив до обвинуваченого і продовжував його бити.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується також іншими доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- даними з протоколу від 12.06.2016 прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинення даного злочину, згідно якого він просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , який наніс йому тілесні ушкодження (т.1, а.с.3);

- даними з протоколу проведення слідчого експерименту від 13.06.2016 з фототаблицею, згідно якого ОСОБА_6 відтворив обставини нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_8 (т.1, а.с. 12-18)

- даними з висновку експерта № 96 від 21.06.2016, згідно якого при судово-медичному огляді 14.06.2016 у ОСОБА_6 виявлені: синець та садна спинки носа, садна лівої половини обличчя, садна правої кисті. Згідно наданій медичній документації та висновку консультанта-рентгенолога КОБСМЕ у ОСОБА_6 мався закритий перелом кісток носа зі зміщенням уламків. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, за давністю можуть відповідати вказаному в постанові терміну. Закритий перелом кісток носа зі зміщенням уламків, синець та садна спинки носа відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я більше 6 діб, але менше 21 доби. Садна лівої половини обличчя та правої кисті відносяться до легких тілесних ушкоджень. Закритий перелом кісток носа зі зміщенням уламків, синець та садна спинки носа могли виникнути від декількох ударів кулаком в ділянку носа, як показав ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту за його участю 13.06.16. Виникнення саден лівої половини обличчя та кисті від ударів кулаком малоймовірно, враховуючи форму, розміри та взаєморозташування даних саден, вони ймовірніше могли утворитись від дії нігтів людини (т.1 а.с. 27-28);

Оцінивши та проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що обвинувачений, потерпілий та свідки в цілому давали правдиві показання суду, які відповідають фактичним обставинам справи і підтверджують вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину.

Твердження обвинуваченого, його захисника та свідка ОСОБА_13 про те, що обвинувачений спричинив тілесні ушкодження потерпілому перебуваючи у стані необхідної оборони спростовуються показаннями потерпілого свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 .

Крім того, суд враховує наступне.

Згідно ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони; кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади; перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Тобто, до критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.
На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, показань потерпілого та свідків в судовому засіданні підтверджено те, що ОСОБА_8 завдав удари руками потерпілому ОСОБА_6 в присутності працівників поліції, які відбирали пояснення від учасників конфлікту, що відбувся раніше і це не дозволяє зробити висновку про наявність суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого відносно обвинуваченого. Нічим не підтверджені також його дійсність та об`єктивна реальність, відсутні дані про шкоду особі, на яку нібито здійснювалось посягання.
Таким чином судом не встановлені об`єктивні дані, які б вказували на те, що дії ОСОБА_8 були вчинені у стані необхідної оборони.
Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, виходячи з фактичних обставин справи, суд вважає, що органом досудового слідства дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд враховує, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, є нетяжким злочином; враховує також особу обвинуваченого, який вчинив злочин уперше, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо і з урахуванням викладеного, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Запобіжний захід не обирався.

Судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,тобто в сумі 850 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1