11-сс/775/132/2017(м)
263/4679/17

Категорія: ст. 194 КПК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
та справах про адміністративні правопорушення
Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10 квітня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполя Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Досудовим розслідуванням ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 11.02.2017 року приблизно о 01.45 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою групою осіб з раніше знайомим ОСОБА_10 , переслідуючи мету нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, знаходячись біля пилорами на території загальноосвітньої школи № 53, розташованої по вулиці Пилипа Орлика, 79-а в Центральному районі м.Маріуполя, скоїли напад на потерпілого ОСОБА_11 , завдали йому тяжкі тілесні ушкодження та незаконно заволоділи його майном на суму 3409,23 грн.
31.03.2017 р. ОСОБА_8 був оголошений у розшук у зв`язку з ухиленням від явки до місця проведення досудового розслідування, 07.04.2017 року його місцезнаходження було встановлено і в цей же день йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України
За вказаним кримінальним провадженням 10 квітня 2017 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання слідчого погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , яке ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10 квітня 2017 року задоволено, з визначенням строку тримання під вартою строком на 60 днів до 08 червня 2017 року, без визначення розміру застави.
Не погодившись з вказаним рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави.
Зазначає, що на теперішній час при проведені досудового розслідування допитані всі свідки, потерпілий, тому його підзахисний жодним чином не зможе вплинути на них.
На його думку, суд необгрунтовано вирішив питання про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не у повній мірі врахував дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю, яка на теперішній час тяжко хворіє та потребує стороннього догляду, окрім того він не переховувався від слідства, оскільки сам добровільно з`явився 07.04.2017 року до слідчого для проведення слідчих дій, а той факт, що його не бачили сусіди, жодним чином не доказує твердження, що він переховувався від слідства.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали судової справи та дослідивши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Органом досудового слідства ОСОБА_8 підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке відноситься згідно зі ст.12 КК України, до особливо тяжкого злочину, за який санкцією статті КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років.
Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив, що органом досудового розслідування в клопотанні та прокурором в суді доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.
Стосовно існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, слідчий суддя послався на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , вказав на існування ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від слідчих органів або суду, оскільки вже був оголошений у розшук органом досудового розслідування, продовжити свою злочинну діяльність, перешкоджати слідству та про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам.
Таким чином, слідчий суддя, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України так і існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу.
У колегії суддів не виникає сумнівів у висновках слідчого судді щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення з боку органу досудового розслідування, про що свідчать матеріали кримінального провадження, доведено прокурором, не заперечує в апеляційній скарзі це і захисник, так і стосовно наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК Кодексу.
Крім того, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя врахував як наявність обґрунтованої підозри та ризиків, так і дані про особу підозрюваного, який не одружений, офіційно не працевлаштований, переховувався від слідства, тому колегія суддів вважає апеляційні вимоги захисника необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.
Стосовно апеляційних доводів про не врахування судом даних про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю, яка на теперішній час тяжко хворіє та потребує стороннього догляду та підозрюваний не переховувався від слідства, то колегія суддів вважає їх неспроможними, оскільки при неодноразовому візиті співробітників поліції за місцем мешкання ОСОБА_8 двері ніхто не відчиняв, зі слів сусідів вони бачили ОСОБА_8 місяць тому (а/с 21-23), та обставина, що мати ОСОБА_8 потребує стороннього догляду не підтверджена належними доказами. Крім того, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 11.02.2017 року вночі, приблизно о 01.45 годині, у стані алкогольного сп`яніння вчинив розбій, що ніяк не підтверджує, що саме він піклується про матір.
Викладене вище, в свою чергу, унеможливлює задоволення апеляційних вимог захисника про обрання щодо його підзахисного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначення застави, оскільки заявлені ризики щодо обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися, а ті обставини, що у ОСОБА_8 тяжко хворіє мати та він працював неофіційно, не є обставинами, які зменшують заявлений ризик.
Що стосується апеляційних вимог захисника про визначення застави, то відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З огляду на те, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні нападу з метою заволодіння чужим майном (розбою), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, апеляційні вимоги захисника в частині визначення розміру застави не підлягають задоволенню.
З урахуванням наданих матеріалів судового провадження, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді за клопотанням про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, а висновок про неможливість застосування іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою правильним.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 квітня 2017 року про застосування щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 08 червня 2017 року без визначення розміру застави - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4