печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за клопотанням ТОВ «ВЛК 2011» ( ) в особі керівника ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

22.05.2017 ТОВ «ВЛК 2011» ( ) в особі керівника ОСОБА_3 звернулось до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, посилаючись на наступні факти та обставини.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.12.2016 за клопотанням старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_4 в порядку забезпечення заходів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000216 від 08.11.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України, накладено арешт на транспортні засоби, які належать на праві власності ТОВ «ВЛК 2011» (), а саме: 1) автомобіль марки «MAN» моделі «19.403» державний номерний знак НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 ; 2) напівпричіп марки «МАЗ» моделі «» державний номерний знак НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_4 ; 3) автомобіль марки «VOLVO» моделі «FH 12» державний номерний знак НОМЕР_5 , № шасі НОМЕР_6 ; 4) напівпричіп марки «МАЗ» моделі «» державний номерний знак НОМЕР_7 , № шасі НОМЕР_8 .
Проте, за твердженням заявника, ТОВ «ВЛК 2011» здійснює реальну господарську діяльність, матеріали кримінального провадження не вказують на ймовірну причетність товариства до вчинення злочинів за викладених у клопотанні органу досудового розслідування обставин, жодній посадовій особі ТОВ «ВЛК 2011» про підозру не оголошено, вищевказані транспортні засоби придбанні ТОВ «ВЛК 2011» на законних підставах, є активами товариства та не відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України.
Сторони кримінального провадження, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, що у відповідності до вимог ст.ст. 172, 174 КПК України не перешкоджає вирішенню поданого клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що СВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000216 від 08.11.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.12.2016 за клопотанням старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_4 накладено арешт на транспортні засоби, які належать на праві власності ТОВ «ВЛК 2011» (), а саме: 1) автомобіль марки «MAN» моделі «19.403» державний номерний знак НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 ; 2) напівпричіп марки «МАЗ» моделі «» державний номерний знак НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_4 ; 3) автомобіль марки «VOLVO» моделі «FH 12» державний номерний знак НОМЕР_5 , № шасі НОМЕР_6 ; 4) напівпричіп марки «МАЗ» моделі «» державний номерний знак НОМЕР_7 , № шасі НОМЕР_8 .
Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
За своїм змістом клопотання ТОВ «ВЛК 2011» є апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.12.2016, проте при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Таким чином, можливість накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України, закон не пов`язує з наявністю в кримінальному провадженні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями, а також спеціальної мети - забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна.
З тексту ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.12.2016 вбачається, що при арешті транспортних засобів ТОВ «ВЛК 2011» слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що вони відповідають критеріям, визначеним у ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, а метою накладення арешту слугувала необхідність збереження речових доказів.
Досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б спростовували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.12.2016, та надало слідчому судді підстави вважати, що необхідність накладення арешту на теперішній час відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування, в тому числі шляхом оцінки з іншими зібраними у справі доказами.
Не вбачаючи підстав для задоволення клопотання, керуючись ст. ст. 167, 170, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ТОВ «ВЛК 2011» ( ) в особі керівника ОСОБА_3 про скасування арешту майна,- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1