Справа № 443/289/17
Перемишлянський районний суд Львівської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.05.2017 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участі

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000655 від 04.07.2016р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верчани Стрийського району Львівської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:
19 грудня 2015 року близько 22:00 години обвинувачений ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_7 , неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керуючись прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, діючи протиправно та з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, через вікно проникли в приміщення недіючої тракторної майстерні, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та належить гр. ОСОБА_10 , звідки таємно викрали трьохциліндровий компресор потужністю 7,5 кВт без ресивера чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у викраденні трьохциліндровий компресора потужністю 7,5 кВт без ресивера визнав, інші обставини викладені в обвинувальному акті підтвердив. Пояснив, що за декілька днів до крадіжки він із друзями йшов біля озера. Там вони зустріли сина потерпілого, який хвалився татовими станками і розповів як можна залізти до майстерні. 19 грудня 2015 року знайомий ОСОБА_7 запропонував обвинуваченому, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проникнути до майстерні з метою крадіжки. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пішли за мотоциклом, щоб було чим вивезти викрадене. ОСОБА_7 взяв із собою також ножовку, а ОСОБА_8 приніс гайкові ключі. Цього ж дня біля 22 год. 00хв. Вони проникли до майстерні потерпілого через отвір про який їм розповів син потерпілого. Підсвітивши ліхтариком, вони оглянули приміщення, побачили там компресор і вирішили взяти його. Однак, оскільки він був великий і тяжкий та й ще міг не влізти в вікно, через яке вони планували винести речі, - тому вони ножівкою від`єднали його від підлоги (так як він був приварений), розкомплектували його і все що вдалося винесли через вікно. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прикотили мотоцикл з коляскою і викрадені речі вони поскладали в коляску та відвезли в місце на яке вказав ОСОБА_7 . Деякі дрібні деталі забрали зразу з собою. Зокрема, мідні трубки, які вони відрізали та здали на металобрухт. Десь на наступний день, брат ОСОБА_7 після розмови з батьком потерпілого (який чув звук мотоцикла в цей вечір) запитав нас чи то часом не ми обікрали майстерню. Ми зізнались і привезли вцілілі деталі розкомплектованого компресора до потерпілого. Обвинувачений заперечував, що крім компресора вони ще щось брали в той вечір, а також стверджував, що він в цій майстерні 19 грудня 2015 року був вперше. Крім того, обвинувачений підтвердив що на фотографіях, які містяться в матеріалах досудового розслідування та долучені представником потерпілого в судовому засіданні, зображені складові частини того самого компресора. Те, що в протоколі проведення слідчого експерименту (а.с.61-63 матеріалів досудового розслідування) зазначені ще інші викрадені ними речі: фрезерний станок, три комплекти фрез, три мотори, - обвинувачений пояснив, що він вказав на такі речі під тиском потерпілого.

Свідок ОСОБА_11 (батько потерпілого) дав суду такі покази. Він є власником майстерні, де його син мав намір облаштувати цех з виробництва метало-пластикових вікон. Тому там вони назбирали деяке обладнання для цього. Оскільки, майстерня знаходиться на окраїні села, - там була встановлена GSM сигналізація. Але незадовго до цього вона перестала працювати (сіли батарейки чи інша причина не знає), - тому він час від часу по вечорах навідувався до майстерні, щоб перевірити чи все там гаразд. Перед цим був десь за три-чотири дні до крадіжки. Цього вечора він сів на велосипед і поїхав до майстерні. Під`їжджаючи ближче він помітив якесь світло в середині (як ліхтариком хтось світить). Він припустив, що то злодії, але так як не знав скільки їх вирішив піти за допомогою. Поїхав до швагра, який жив недалеко, але там вже світло не горіло і свідок вирішив повернутись щоб прослідкувати за злодіями. Коли він повертався, - то почув як завівся мотоцикл. Він припустив, що то мабуть непрохані гості їдуть. По звуку мотоцикла він впізнав, що то одноциліндровий ОСОБА_12 . Проаналізувавши в кого в селі є такий транспортний засіб, перший хто прийшов на думку був Медюх. Він пішов до нього до дому. На подвір`ї він побачив мотоцикл ОСОБА_12 з коляскою, в якій було розлите масло і припустив, що то, ймовірно, з його компресора. Він поспілкувався з родичами ОСОБА_7 і дав їм час до 16 години, щоб вони повернули викрадені речі, - бо інакше він звернеться до поліції. До визначеного ним часу ОСОБА_7 на своєму мотоциклі привіз вцілілі комплектуючі компресора. З ним також були обвинувачений ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яких він сфотографував. Свідок наполягав на тому, що назва компресора «Ремеза», а не «Міол», як стверджує сторона обвинувачення і що його вартість та вартість ремонту є значно вища чим зазначено в обвинувальному акті. Щодо решти викрадених речей: фрезерний станок, три комплекти фрез, три мотори, - дані речі ні обвинувачений ні інші співучасники не повернули і заперечували, що їх брали. Свідок також розповів, що він намагався віднайти інші викрадені речі і об`їхав всі відомі йому місця, де приймають металобрухт. ОСОБА_13 повідомив йому, що приїжджали до нього два молоді хлопці на мотоциклі з коляскою та здавали три розрізані мотори.

Свідок ОСОБА_13 дав суду такі покази. До нього дійсно одного вечора біля 20 години приїжджали два хлопці на мотоциклі та здавали три розрізані мотори. Він запам`ятав одного з них і як виявилось згодом це був ОСОБА_7 . Другого хлопця він не роздивився і не пам`ятає. ОСОБА_7 розповідав, що то в його діда була столярна майстерня і ці мотори його. Десь за два-три дні до свідка приїхав ОСОБА_11 і питався чи не привозили мотори та інше викрадене в нього обладнання. Свідок розповів йому про хлопців на мотоциклі з трьома розпиляними моторами, однак, на той час в нього цих моторів вже не було.

Оскільки обвинувачений заперечував про викрадення інших речей крім комплектуючих до компресора та наполягав на тому, що на нього нібито тиснув потерпілий ОСОБА_10 під час слідчого експерименту і саме тому в протоколі проведення слідчого експерименту зазначені ще інші викрадені ними речі (фрезерний станок, три комплекти фрез, три мотори) судом були допитані поняті, які були присутні під час слідчого експерименту.

Поняті ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтвердили, що брали участь в слідчому експерименті. Відтворення відбувалося за участі обвинуваченого, слідчої та їх двох. Обвинувачений показував як вони проникали до майстерні, вказував на декілька міць в середині і казав що і де брали, однак поняті точно пригадати не можуть, про які саме речі йшла мова. Свідок ОСОБА_15 (понятий) згадав, що обвинувачений розповідав про компресор, який був приварений в кінці майстерні і їм довелось щось відрізати ножівкою. Поняті заперечили, що на обвинуваченого тиснув потерпілий, і взагалі, останній приїхав вже під кінець слідчого експерименту. На вулиці також були присутні ще два міліціонери, батько потерпілого та батько і хресна обвинуваченого, однак ніхто з них до майстерні не заходили і участі у відтворенні не брали.

В судовому засіданні також були досліджені ряд документів, які містяться в матеріалах досудового слідства, а саме:

- заява потерпілого про злочин від 21.12.2015р. (а.с.9), з якої вбачається, що, на думку заявника, з 14.12.2015р. по 19.12.2015 р. з його майстерні було викрадено: компресор, наждак, фрезерний станок, електричний двигун із станка по різці металу, насадки до фрезерного станка;

- протоколи огляду місця події від 21.12.2015 р. та 12.02.2016р. (а.с.10 - майстерня, 11- гараж, де знаходився розкомплектований компресор);

- постанова про визнання речовими доказами від 12.01.2016р. (комплектуючих до компресора) (а.с.12);

- розписка потерпілого про прийняття на зберігання речових доказів від 12.01.2016 р. (а.с.13);

- довідка про вартість трьохциліндрового компресора марки «Міол» (а.с.20) 8500 грн.;

- фотографії обвинуваченого в компанії із співучасниками, які повертали потерпілому розкомплектований компресор (а.с.41);

- характеризуючі особу обвинуваченого документи (а.с.54-57);

- протокол проведення слідчого експерименту від 28.02.2016 р. (а.с.61-69), в якому зазначено, що у потерпілого було викрадено не лише комплектуючі компресора, але й фрезерний станок, три комплекти фрез, три мотори;

- постанова про виділення матеріалів в окреме провадження (а.с.75), в частині викрадення інших речей ОСОБА_7 .

Зважаючи на те, що обвинуваченому кваліфікується викрадення лише компресора, жодного доказу (крім зазначення таких речей в протоколі слідчого експерименту) на підтвердження факту викрадення інших речей суду не було надано, - тому суд вважає доведеним факт викрадення 19.12.2015 р. обвинуваченим у співучасті з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 компресора.

З огляду на вищевикладене, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного із проникненням у інше приміщення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб доведено, а його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України.

Сторона обвинувачення вважала, що вина обвинуваченого є доказаною і йому слід призначити покарання в межах санкції передбаченої ч.3 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі з можливістю застосування ст.75 КК України один рік іспитового строку.

Представник потерпілого у визначенні міри покарання покладався на розсуд суду.

Обвинувачений та його захисник проти позиції прокурора не заперечували з мірою покарання погодились.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини справи та дані про його особу, зазначені в обвинувальному акті і досліджені характеризуючі дані.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

На підставі викладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 можливо призначити мінімальне покарання передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України з можливістю застосування ст.75 КК України.

Потерпілим також був заявлений цивільний позов (а.с.33). Потерпілий просив стягнути з обвинуваченого 118165 грн., з яких: 20000 грн. моральна шкода, 20665 грн. вартість ремонту компресора, решта суми вартість інших викрадених речей.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав позов в сумі зазначеній в обвинувальному акті 8500 грн.

Зважаючи, що обвинувачений по фотографіях впізнав і визнав, що це комплектуючі саме цього компресора, який вони викрадали, а на фотографіях міститься напис «REMEZA», - тому суд приходить до висновку, що саме про компресор цієї марки слід говорити (а не фірми «Міол», як зазначено в обвинувальному акті). Зважаючи на те, що компресор повернутий та суду надано акт та рахунок в якому міститься вартість необхідних комплектуючих та ремонту (а.с. 64, 65), - суд вважає, що цивільний позов в цій частині (в сумі 16339 грн.) слід задоволити.

Щодо задоволення решти позовних вимог потерпілого, - то в судовому засіданні викрадення інших речей потерпілого (крім компресора) не було нічим підтверджено, як і не були надані докази на підтвердження вартості викрадених речей та не доведено розмір моральної шкоди. Тому, суд вважає, що у задоволені решти позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 22, 128, 129, 368-371, 373-374, 376, КПК України, ст.ст.63, 65, 66, 75, 76, 185 КК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 шкоду заподіяну злочином у розмірі 16339 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Перемишлянський районний суд Львівської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити підсудному та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1