ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/6542/17
Провадження № 1-кс/201/4266/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю адвоката - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого з особливо важливих справ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 щодо не вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000480, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 10.05.2017р. надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого з особливо важливих справ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 щодо не вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000480, у якій представник скаржника просить слідчого суддю зобов`язати слідчого постановити процесуальне рішення про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні в одній із форм, передбачених статтею 283 КПК України, а також встановити процесуальний строк для постановлення зазначеного рішення слідчого до 19.05.2017р.

В провадження слідчого судді ОСОБА_1 скаргу передано 11.05.2017р.

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , в судовому засіданні 13.05.2017р. скаргу підтримав, не заперечував проти розгляду скарги без фіксації судового процесу технічними засобами.

Представник прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання 13.05.2017р. не з`явився, надав суду заяву, в якій проти задоволення скарги заперечував та просив розглядати скаргу за відсутності представника прокурора.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку, що в задоволені скарги слід відмовити.

Згідно вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КПК України, яка регулює загальні положення закінчення досудового розслідування, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну із таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Тобто, вищезазначена норма кримінального процесуального закону прямо зобов`язує прокурора у найкоротший строк визначитися із формою закінчення досудового розслідування, але за умови повідомлення певній особі про підозру, однак, як вбачається з матеріалів скарги, під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000480 жодній особі не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких було відкрито дане кримінальне провадження, а отже, за відсутності підозрюваних осіб, слідчий або прокурор не зобов`язані вчиняти дії, передбачені ст. 283 КПК України, у зв`язку із чим, доводи адвоката ОСОБА_3 щодо зобов`язання слідчого прийняти процесуальне рішення про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000480 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім цього, враховуючи вищезазначені підстави, суд також вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги в частині встановлення розумного строку виконання слідчим вказаних вище дій з огляду на те, що судом не встановлено неправомірну бездіяльність слідчого в цій частині.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 303-307 КПК України,

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого з особливо важливих справ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 щодо не вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000480 відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1