Справа№ 309/4214/16-к
Провадження № 1-кп/309/124/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2017 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі головуючого: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого: ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Хуст обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000892 відносно обвинувачених:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, без освіти, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта загальна середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Хустського районного суду Закарпатської області 08.12.2016 року надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_5 за ст. 186 ч. 2 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_10 в підготовчому судовому засіданні заперечила щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, надавши клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав відсутності формулювання обвинувачення та правової кваліфікації кримінального правопорушення.

За результатами підготовчого судового засідання суд, врахувавши думку учасників судового провадження стосовно можливості призначення судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт необхідно повернути прокурору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити: 1) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначено що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на

необхідність приділяти особливу увагу роз`ясн енню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, які суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду) (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Палісьє та Сассі проти Франції» [ВП]. № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п, 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини». № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. З ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісье та Сассі проти Франції». п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить правову кваліфікацію кpимiнaльнoгo правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

В обвинувальному акті зазначено лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування та міститься вказівка на те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_5 саме підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, прокурором відповідно до вимог кримінального процесуального закону не висунуто ОСОБА_9 та ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні ними кримінального правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у разі невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні повертає обвинувальний акт прокурору.

За таких обставин, даний обвинувальний акт слід повернути прокурору.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 369-372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - повернути прокурору, який склав обвинувальний акт.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення через Хустський районний суд.

Суддя Хустського

районного суду: підпис: ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1 .