Ухвала іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 30 березня 2017 року матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000326 за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 04 липня 2016 року.

Вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2015 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 29259 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 300000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 6500 грн. відшкодування витрат на правову допомогу.

Вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів у справі.

За обставин, встановлених судом та детально описаних у вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

ОСОБА_7 12 жовтня 2014 року близько 19.30 год., керуючи мотоциклом «Yamaha» без реєстраційних номерів, рухаючись по вул. Новій у м. Долинську Долинського району Кіровоградської області зі сторони вул. Леніна у напрямку пров. Транспортного, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка переходила дорогу по пішохідному переходу. У результаті контактування з мотоциклом ОСОБА_9 відлетіла вліво щодо напрямку руху мотоцикла та потрапила під колеса автобусу «БАЗ А.079.23», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався у зустрічному напрямку щодо руху мотоцикла. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла отримала тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння, що призвели до смерті.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 04 липня 2016 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати постановлені відносно ОСОБА_7 вирок та ухвалу і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Наводить доводи щодо невідповідності висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам справи, неповноти судового розгляду, не погоджується з оцінкою судом доказів. Стверджує про допущення, на його думку, ряду істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час досудового розслідування та судового слідства, в тому числі порушення права на захист. Вважає, що направлений до суду обвинувальний акт не відповідав вимогам ст. 291 КПК України. Не погоджується з відхиленням в ході розгляду справи ряду клопотань сторони захисту. Посилається на неправильне, на його думку, застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України з огляду на позиції Верховного суду України. Вказує, що апеляційний суд, переглядаючи справу за його апеляційною скаргою, всупереч вимогам ст. 419 КПК України, не перевірив належним чином всіх її доводів та відповідей на них не дав.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неналежна, на думку захисника, оцінка доказів у провадженні, неповнота судового розгляду не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Тому, при перегляді судових рішень, колегія суддів виходить із фактичних обставин справи, встановлених судом першої інстанції.

Як убачається з вироку, висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за ретельно викладених у ньому обставин, доведено зібраними у встановленому законом порядку доказами, дослідженими в судовому засіданні, належно оціненими. Так, суд першої інстанції такого висновку дійшов на підставі аналізу: показань самого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , експерта ОСОБА_17 ; даних, що містяться у письмових доказах, зокрема, у протоколах: огляду місця події, слідчого експерименту з ОСОБА_11 та ОСОБА_18 , у висновках судово-медичних та інженерно-трасологічних (автотехнічних) експертиз, а також на підставі інших доказів, зміст яких детально відображено у вироку.
Сукупність наведених у вироку доказів, переконливо свідчить про те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
Колегія суддів звертає увагу на те, що доводи касаційної скарги захисника, у тому числі стосовно недоведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, порушення права засудженого на захист, безпідставного, на його думку, відхилення ряду клопотань, допущення ряду порушень вимог кримінального процесуального закону, які захисник вважає істотними, є аналогічними за своїм змістом доводам його апеляційної скарги та були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, який детально перевіривши їх, мотивовано визнав безпідставними, із зазначенням відповідних мотивів прийнятого рішення.

Суд ретельно перевірив доводи сторони захисту щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України з огляду на позицію Верховного Суду України, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вони є безпідставними.
Колегія суддів вважає, що постановлена за результатами розгляду апеляції захисника ухвала апеляційного суду, відповідає вимогам ст. 419 КПК України та погоджується з наведеними у ній висновками про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Таких порушень кримінального процесуального закону, які були б істотними чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б безумовною підставною для зміни чи скасування судових рішень, колегією суддів не встановлено, а тому в задоволенні касаційної скарги захисника слід відмовити.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIIІ від 02 червня 2016 року, колегія суддів

у х в а л и л а:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 04 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3