АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/642/17 Справа № 191/387/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000061 за апеляційною скаргою прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2017 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,-

якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні повернуто прокурору Синельниківської місцевої прокуратури як такий, що не відповідає вимогам КПК України

за участю
прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі з доповненнями /а.с.п.53-57, 77-78/ прокурор Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2017 року, обвинувальний акт повернути на новий судовий розгляд до районного суду.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону і безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору.
Так, на думку сторони обвинувачення, недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, висновок суду щодо не розмежування кваліфікації злочинів є необґрунтованим, оскільки в обвинувальному акті викладені всі фактичні обставини, відповідно до яких має місце ідеальна сукупність злочинів, в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, детально сформульовано обвинувачення.
Висновки суду щодо допущеної натуралізації опису злочину, передбаченого ч.2 ст.152 КК України, що унеможливлює його публічне проголошення, прокурор спростовує тим, що вказане кримінальне провадження здійснюється у закритому судовому засіданні, а виклад вказаних обставин має літературну лексику та допустимі терміни слів.
Звертає увагу, що з матеріалів провадження не вбачається завдання матеріальної шкоди, а зазначення слідчим про відсутність матеріальної шкоди є суто формальним і не може вплинути на судовий розгляд кримінального провадження.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 було повернуто прокурору Синельниківської місцевої прокуратури як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт, а також реєстр досудового розслідування не містить жодних посилань на проведення експертизи щодо визначення матеріальних збитків, як і не містить відомостей, з якого саме моменту захисник ОСОБА_9 був залучений до справи та проведення процесуальних дій за участю останнього.
Крім того, суд першої інстанції вказав, що за одним і тим же викладом фактичних обставин, дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування були кваліфіковано за ч.4 ст.187 КК України та п.6), п.13) ч.2 ст.115 КК України.
Також обвинувальний акт не містить даних щодо ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілою ОСОБА_12 , представником потерпілого адвокатом ОСОБА_13 , а також захисником ОСОБА_9 .
Вказав, що у викладених прокурором обставинах вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.152 КК України допущена натуралізація описаних подій, що є неприпустимим, оскільки унеможливлює їх публічне оголошення та принижує гідність потерпілої особи, а тому суд прийшов до висновку, що вказане є підставою для повернення обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги, потерпілих, які не мали заперечень щодо апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого та його захисника, які не погодились з доводами апеляційної скарги прокурора, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із п.3) ч.3 ст.314 КПК України суд в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги щодо обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування відповідно до ст.291 КПК України є вичерпними.
Зазначені вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування дотримані у повному обсязі.
Як вбачається з обвинувального акту, складеного щодо ОСОБА_7 , в ньому викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України так, як їх вважає встановленими прокурор, зазначено правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Роз`яснення питань кваліфікації злочинів проти життя відображено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи». Разом з тим, доведеність викладених обставин в обвинувальному акті та їх правова кваліфікація не є предметом розгляду підготовчого судового засідання та відносяться до питань, що підлягають з`ясуванню в ході судового розгляду.
Крім того, викладені обставини за ч.2 ст.152 КК України не свідчать про натуралізацію описаних подій, що може слугувати перешкодою для призначення судового розгляду кримінального провадження.
Також вказані в ухвалі суду недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування не можуть свідчити про недотримання вимог ст.291 КПК України, тому не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Так, відсутність в реєстрі даних щодо проведення експертизи може бути усунена у разі не проведення відповідної експертизи шляхом її проведення за ухвалою суду відповідно до ст.332 КПК України.
В частині невиконання вимог ст.290 КПК України, то в суді апеляційної інстанції такі висновки суду не знайшли підтвердження, оскільки захисник ОСОБА_9 зазначив, що йому та обвинуваченому було забезпечено доступ до матеріалів досудового розслідування стороною обвинувачення. У разі ж невиконання вимог ст.290 КПК України щодо відкриття матеріалів іншим учасникам кримінального провадження, то в цьому разі наступають наслідки, передбачені ч.12 ст.290 КПК України у виді недопущення судом відомостей, що містяться в них, як доказів.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.
Згідно з вимогами п.3) ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч.6 ст.9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п.2) ч.1 ст.7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст.291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст.415 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду є незаконною і підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412,415 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2017 року задовольнити.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні повернуто прокурору Синельниківської місцевої прокуратури як такий, що не відповідає вимогам КПК України - скасувати та призначити новий судовий розгляд даного обвинувального акту в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4