Справа № 308/7737/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.12.2016 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгороді матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за за № 0001598 від 11.05.2016 року, про обвинувачення,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, раніше не судимого, щопрацює в драматичному театрі на посаді електрика, розлученому, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
10 травня 2016 року о 22 годині 00 хвилині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на території подвір`я будинку АДРЕСА_2 на ґрунті особистих неприязних стосунків, що раптово виникли між ним та його сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стоячи повернутим обличчям до потерпілого ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, тримаючи в правій руці металевий шампур загальною довжиною 74,0 см, замахнувся ним та наніс потерпілому удар в область лівого плеча, пробивши наскрізь. Данім шампуром ОСОБА_4 пробив ліву передньо-бокову поверхню грудної клітини в 5 міжребер`ї ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани лівої половини грудної клітки, лівобічного гемо пневмотораксу, наскрізної колото-різаної рани лівого плеча, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення.
За висновком судово-медичного експерта №471 від 15.06.2016 року на момент судово-медичного обстеження потерпілого ОСОБА_5 , а також згідно з даними оригіналу історії хвороби у нього під час поступлення були виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різнаної рани лівої половини грудної клітки з лівобічним гемопневмотораксом наскрізної колото-різаної рани лівого плеча на границі середньої і верхньої третин. Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії колюче-ріжучого предмета і не виключена можливість від дії металевого шомпола, які діяли з прикладанням сили по ударному механізму.
Вищевказані тілесні ушкодження були небезпечними для життя в момент їх спричинення і за цією ознакою згідно з п. 2.1.3. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і вкладаються в час пригоди, яка мала місце 10.05.2016 року.
Відтак, діяння ОСОБА_4 вірно кваліфіковано як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При роз`ясненні судом обвинуваченому ОСОБА_4 суті обвинувачення, останній повідомив, що йому воно зрозуміле, також зауважив, що визнає себе винним у вчиненому правопорушенні за обставин, наведених у обвинувальному акті, щиро розкаюється, а також вказав про бажання давати показання.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Оскільки прокурор, обвинувачений, потерпілий не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних про обвинуваченого.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся. Згідно з його показаннями щодо обставин вчинення ним злочину ОСОБА_4 пояснив, що ввечері 10 травня 2016 року в майстерні за адресою вул. Шишкіна, 78 в м. Ужгороді, будучи напідпитку, зважаючи, що він тривалий час не пив, внаслідок скандалу, тримаючи у руці шампур, між ним та його сином виникла суперечка і він необдумано наніс удар.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин доведена повністю.
Визнаючи ОСОБА_4 винним у вчиненому діянні, суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України: умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Виходячи з положень ст. 12 КК України щодо ступеня тяжкості злочину, а також санкції ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.
У судовому засіданні встановлено, що:
- згідно з довідкою №7-27052016/21011, сформованою на вимогу від 27.05.2016 року, ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягався;
- згідно з відповіддю Ужгородської районної лікарні №1 м. Чоп від 02.06.2016 року №719/2016 громадянин ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває.
Обставинами, визначеними ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , передбаченою ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
За положеннями ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладені обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України. Призначення саме такого покарання сприятиме виправленню ОСОБА_4 ..
Цивільний позов - не заявлений.
Процесуальні витрати відстуні.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного йому покарання з випробовуванням, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КК України, до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1