Справа № 317/4373/14-к
Справа №317/4373/14-к
Провадження №1-кп/333/5/17
ВИРОК

Іменем України
29 березня 2017 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя судом присяжних у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
присяжних ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
за участю секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 ,

обвинувачених ОСОБА_9 ,

ОСОБА_12 ,

ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження №0000169 відносно

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Василівка Запорізької області, українця, громадянина України, освіта вища, офіційно не працюючого, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15 п.п.1, 5, 6, 8, 9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 п.п.1, 5, 9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, приватного підприємця, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15 п.п.1, 5, 6, 8, 9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 п.п.1, 5, 9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м.Василівка Запорізької області, українки, громадянки України, освіта вища, розлученої, маючої на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , працюючої бухгалтером-економістом у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Вікл Ко ЛТД», зареєстрованої і проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.5 ст.27 п.п.1, 5, 6, 8, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 ч.5 ст.27 ч.4 ст.187 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Приблизно у листопаді 2010 року, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , обговорюючи між собою спосіб отримання матеріальних благ, вирішили заволодіти чужим майном і обрали об`єктом злочину грошові кошти в особливо великих розмірах, що перевозяться інкасаторами територіального відокремленого безбалансового відділення №10007/0224 І типу філії Запорізького обласного управління Відкритого акціонерного товариства «Ощадбанк», за адресою: Запорізька область, м.Василівка, вул.Театральна, 12. У результаті ОСОБА_9 і ОСОБА_12 вступили між собою у злочинну змову, спрямовану на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я осіб, що зазнали нападу.
Після цього ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , розуміючи, що самостійно отримати інформацію про час перевезення і суму грошових коштів вони не зможуть, тому приблизно у листопаді 2010 року, зустрілися в орендованій квартирі АДРЕСА_4 із керуючою на той час зазначеним територіальним відділенням ОСОБА_14 і, повідомивши їй про намір здійснити напад на інкасаторів під час доставки ними із Запорізького обласного управління Відкритого акціонерного товариства «Ощадбанк», розташованого за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний (Леніна), 48, до територіального відділення №10007/0224 великої суми грошових коштів, запропонували сприяти у вчиненні даного злочину, а як винагороду отримати третю частину з викраденої суми, на що остання погодилася.
При цьому ОСОБА_9 , ОСОБА_12 і ОСОБА_14 достовірно знали, що інкасатори одягнуті в бронежилети, озброєні вогнепальною зброєю і при виконанні покладених на них обов`язків з охорони повіреного їм майна можуть і, у разі потреби, зобов`язані її застосувати, тому для подолання їх опору необхідно буде застосовувати насильство, небезпечне для життя і здоров`я.
Розробляючи тактику нападу на інкасаторів і спосіб подолання їх опору для заволодіння грошовими коштами, що перевозяться, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 вирішили виготовити саморобний радіокерований вибуховий пристрій, що приводиться в дію за допомогою натиснення на кнопку брелка автомобільної сигналізації і за сприянням ОСОБА_14 встановити його в салон службового інкасаторського автомобіля, на якому інкасатори перевозитимуть грошові кошти. У свою чергу, ОСОБА_14 повідомила ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , що доставка грошових коштів здійснюється бригадою інкасаторів на службовому автомобілі марки ВАЗ 211440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Крім того, згідно із злочинним наміром ОСОБА_9 і ОСОБА_12 перед нападом на автомобіль інкасаторів вони незаконно заволодіють іншим автомобілем, щоб використати його як засіб злочину. Потім, використовуючи отриманий злочинним шляхом автомобіль, вони дочекаються виїзду інкасаторів з м.Запоріжжя, прослідують за ними і, вибравши зручне для нападу місце, приведуть в дію вибуховий пристрій, у результаті чого інкасатори отримають смертельні поранення, тим самим позбудуться можливості керувати автомобілем і чинити опір. Після чого, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 планували, використовуючи викрадений автомобіль, під`їхати до інкасаторського автомобіля, безперешкодно проникнути до салону і заволодіти грошовими коштами, що перевозяться інкасаторами, а потім зникнути з місця злочину.
Діючи згідно із злочинним наміром, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , приблизно в листопаді 2010 року, за місцем тимчасового мешкання в орендованій квартирі АДРЕСА_4 , через пошукову систему «Яндекс» в мережі Інтернет знайшли схему радіокерованого саморобного вибухового пристрою, список всіх необхідних для його виготовлення компонентів, а також інструкцію щодо його виготовлення. Протягом декількох днів ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , використовуючи інформацію про складові компоненти вибухового пристрою, придбали на ринку «Анголенко» по вул.Гоголя, 32, у м.Запоріжжя, алюмінієву пудру в крафт-пакетах і аміачну селітру. Також ОСОБА_12 придбав у невстановленої особи на ринку, розташованому по вул.Оріхівське шосе, буд.36, в м.Запоріжжі автомобільну охоронну сигналізацію, щоб на основі принципу її дії створити саморобний радіокерований вибуховий пристрій, що приводиться в дію за допомогою натиснення на кнопку брелка автомобільної сигналізації. Потім в зазначеній вище квартирі, з придбаних компонентів ОСОБА_12 , використовуючи отримані в ході занять радіомеханікою і електронікою навички, а також отриману з мережі Інтернет інформацію, діючи умисно, спільно з ОСОБА_9 , без передбаченого законом дозволу, виготовили саморобний радіокерований вибуховий пристрій системи «паливо плюс окислювач», що має комбіновану фугасну, термічну і осколкову вражаючу дію.
Після цього, для випробування саморобного виготовленого вибухового пристрою ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , приблизно в листопаді 2010 року, на автомобілі марки ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , виїхали на ділянку місцевості, яка знаходиться між електроопорами №6 і №7, розташованими уздовж автодороги, що сполучає селище Балабине Запорізького району Запорізької області і автодорогу, яка веде від виїзду з м.Запоріжжя до пам`ятника «Воїнам Автомобілістам», встановленого на автодорозі сполученням «Москва-Сімферополь», де випробували дію саморобного вибухового пристрою і, переконавшись в його функціональності реальній здатності за допомогою енергії вибуху заподіяти смерть людині, тобто, усвідомивши його дієві руйнуючі чинники здатність нейтралізувати інкасаторів, заподіяти їм смертельні поранення, і тим самим забезпечити можливість безперешкодного заволодіння грошовими коштами, що перевозяться.
Далі, для запланованого нападу на інкасаторів, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , вирішили виготовити аналогічний вибуховий пристрій і встановити його в службовий інкасаторський автомобіль марки ВАЗ 211440, реєстраційний номер НОМЕР_1 . З цією метою ОСОБА_9 і ОСОБА_12 придбали у невстановленої особи на ринку «Анголенко» по вул.Гоголя, 32, у м.Запоріжжя, необхідні компоненти для виготовлення саморобного вибухового пристрою, після чого, знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , незаконно виготовили аналогічний першому, саморобний радіокерований вибуховий пристрій системи «паливо плюс окислювач», що складається з корпусу заряду вибухової речовини; заряду вибухової речовини системи «паливо плюс окислювач», масою приблизно 342 г (механічна суміш аміачної селітри з алюмінієвою пудрою і сіркою); саморобного електричного засобу підривання (займання); радіокерованого вибухового механізму комбінованої вражаючої дії фугасної, термічної і уламкової. Після цього незаконно зберігали вибуховий пристрій за місцем виготовлення.
ОСОБА_9 і ОСОБА_12 вирішили помістити вибуховий пристрій в заздалегідь придбаний підголовник переднього сидіння автомобіля, який згодом замінити в самому автомобілі, що дозволить максимально скоротити час установки вибухового пристрою і забезпечити скритність дій. Далі, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 на автомобільному ринку, розташованому по вул.Оріхівське шосе, 36, у м.Запоріжжя, приблизно у листопаді 2010 року, придбали два підголовники ідентичні за візерунком і забарвленням з сидінням зазначеного інкасаторського автомобіля. Потім в орендованій квартирі АДРЕСА_4 , ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , в одному з придбаних автомобільних підголовників, за допомогою ножа вирізали порожнини, в які помістили виготовлений ними саморобний радіокерований вибуховий пристрій системи «паливо плюс окислювач».
Для підтримки зв`язку із ОСОБА_14 і координації сумісних дій, ОСОБА_9 , в одному з торгівельних кіосків по вул.Сталеварів у м.Запоріжжя, придбав два мобільні телефони, виробництва компанії «Нокіа» і «Самсунг», в корпусі чорного кольору, а також дві сім-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар».
ОСОБА_14 , діючи згідно із відведеної їй злочинній ролі, сприяючи приготуванню до нападу з метою заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я осіб, що зазнали нападу, використовуючи своє службове становище, приблизно у грудні 2010 року передала ОСОБА_12 запасний ключ від службового інкасаторського автомобіля марки ВАЗ 211440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігався у неї в сейфі службового кабінету, з якого ОСОБА_12 і ОСОБА_9 у подальшому виготовили дублікат.
Приблизно на початку грудня 2010 року, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 повідомили ОСОБА_14 про готовність встановити в салоні службового автомобіля інкасації саморобний радіокерований вибуховий пристрій. У свою чергу, ОСОБА_14 , діючи умисно і погоджено з ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , усуваючи перешкоди в реалізації їх сумісного злочинного наміру, користуючись своїм службовим становищем керівника територіального відділення, в підпорядкуванні якої знаходився інкасатор-водій ОСОБА_23 , під приводом доставки особистого телевізора для здійснення ремонту, попросила останнього підвезти її за місцем мешкання.
Приблизно у грудні 2010 року, ввечері, прибувши за місцем мешкання до будинку АДРЕСА_5 , ОСОБА_14 запропонувала ОСОБА_23 припаркувати автомобіль біля будинку і зайти всередину, щоб забрати телевізор, відволікаючи тим самим його увагу від автомобіля. У цей час ОСОБА_9 і ОСОБА_12 на автомобілі марки ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , доставили саморобний радіокерований вибуховий пристрій до зазначеного будинку і, усвідомлюючи його руйнуючі властивості, а також здатність заподіяти смерть, з метою вбивства інкасаторів в ході запланованого нападу при виконанні останніми службового обов`язку з охорони грошових коштів, що перевозяться, за сприянням ОСОБА_14 , використовуючи дублікат ключа, проникли до салону службового інкасаторського автомобіля марки ВАЗ 211440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зняли підголовник з переднього пасажирського сидіння автомобіля, а замість нього встановили підголовник з вмонтованим саморобним радіокерованим вибуховим пристроєм.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , приблизно у грудні 2010 року, вирішили виготовити ще один саморобний радіокерований вибуховий пристрій, щоб бути упевненими в тому, що інкасатори отримають смертельні поранення і не зможуть чинити їм опір при заволодінні грошовими коштами.
Дотримуючись запобіжних засобів, ОСОБА_12 , із спеціально заготовленого ОСОБА_9 мобільного телефону, дав вказівку ОСОБА_14 бути готовою сприяти в установці ще одного вибухового пристрою до салону інкасаторського автомобіля.
Далі ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , в орендованій квартирі АДРЕСА_4 , незаконно виготовили і зберігали ще один саморобний радіокерований вибуховий пристрій системи «паливо плюс окислювач», помістили його в приготовлений підголовник і продовжували зберігати за вказаною адресою.
Приблизно в кінці грудня 2010 року, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 повідомили ОСОБА_14 про готовність встановити вибуховий пристрій до салону автомобіля інкасаторів. У той же час, ОСОБА_14 повідомила їх про те, що приїде на автомобілі інкасації до свого будинку і відволіче на деякий час увагу водія, щоб надати їм можливість проникнути до салону і встановити саморобний радіокерований вибуховий пристрій.
Після чого, погодивши із ОСОБА_14 час і місце установки другого вибухового пристрою, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , на автомобілі марки ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , доставили виготовлений ними саморобний радіокерований вибуховий пристрій до м.Василівки Запорізької області.
У свою чергу ОСОБА_14 , діючи умисно і погоджено з ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , усуваючи перешкоди в реалізації їх спільного злочинного наміру, користуючись своїм службовим становищем керівника, в підпорядкуванні якої знаходився інкасатор-водій ОСОБА_23 , під приводом забрати посуд і доставити його у приміщення вказаного відділення банку, запропонувала інкасаторові-водієві службового інкасаторського автомобіля марки ВАЗ 211440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_23 підвезти її за місцем мешкання.
Прибувши за місцем проживання до будинку АДРЕСА_5 , ОСОБА_14 запропонувала ОСОБА_23 припаркувати автомобіль біля будинку і зайти всередину, щоб допомогти забрати посуд, відволікаючи тим самим його увагу від автомобіля. В цей час ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , прибувши до вказаного будинку, усвідомлюючи руйнуючі властивості виготовленого ними вибухового пристрою, його здатність заподіяти смерть, з метою вбивства інкасаторів при виконанні ними службового обов`язку з охороні грошових коштів, що перевозяться, за сприянням ОСОБА_14 , використовуючи дублікат ключа, проникли до салону службового інкасаторського автомобіля, зняли підголовник з водійського сидіння, а замість нього встановили підголовник з вмонтованим саморобним радіокерованим вибуховим пристроєм.
У результаті ОСОБА_9 і ОСОБА_12 своїми узгодженими діями незаконно виготовили вибухові пристрої, які потім незаконно зберігали і носили з метою подальшого використання.
06 січня 2011 року, приблизно о 09-00 годині, ОСОБА_14 , знаходячись на робочому місці в територіальному відділенні №10007/0224, маючи умисел на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, із застосуванням насильства небезпечного для життя, виписала вимогу для підкріплення каси на суму 3,5 мільйони гривень на підставі замовлення Центру поштового зв`язку №3 м.Василівки Запорізької дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» для виплати пенсій. Після чого, ОСОБА_14 , сприяючи ОСОБА_9 і ОСОБА_12 у вчиненні даного злочину, по заздалегідь заготовленому мобільному телефону, повідомила їх, що бригада інкасації у складі інкасаторів ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , а також інкасатора-водія ОСОБА_23 , на службовому автомобілі марки ВАЗ 211440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 приїде у м.Запоріжжя, щоб отримати зазначені кошти і доставити їх до територіального відділення №10007/0224.
Отримавши від ОСОБА_14 вказану інформацію, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , знаходячись в орендованій квартирі АДРЕСА_4 , розробили план подальших дій, що полягали в незаконному заволодінні автомобілем, який можна використати як засіб переслідування інкасаторів для здійснення розбою.
Далі, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , виходячи за межі сумісної досягнутої домовленості із ОСОБА_14 , почали підшукувати автомобіль, щоб використати його як засіб вчинення злочину.
У період часу з 11-00 години до 11-30 години 06 січня 2011 року, на перехресті вулиць Комарова і Чумаченка у м.Запоріжжя, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 побачили автомобіль таксі, марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , в салоні якого знаходився ОСОБА_26 . Потім, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, із застосуванням насильства, небезпечного для життя, підішли до вказаного автомобіля таксі, припаркованого біля будинку №9 по вул.Комарова в м.Запоріжжі, заздалегідь погодивши між собою план дій, а саме: під виглядом пасажирів сісти до салону автомобіля-таксі, доїхати до безлюдного місця і вчинити вбивство водія, позбавившись від можливого свідка їх злочинних дій. Після чого проїхати на даному автомобілі до маршруту руху інкасаторів, щоб використати його як засіб здійснення подальших злочинних дій.
Реалізовуючи сумісний злочинний умисел, виходячи за межі досягнутої домовленості із ОСОБА_14 , наміром якої охоплювалося лише умисне вбивство і напад на автомобіль інкасаторів, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою між собою, з метою полегшити вчинення іншого злочину розбійного нападу на інкасаторський автомобіль для заволодіння грошовими коштами, домовилися з ОСОБА_26 проїхати на вул.Дослідна станція у м.Запоріжжя, в район розбірки автомобілів виробництва Японії. При цьому, ОСОБА_12 сів на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_9 сів на заднє сидіння за спиною водія, поклавши біля себе приготовлені для подальших злочинних дій предмети і ніж. Прибувши на вул.Дослідна станція, 47, у м.Запоріжжя, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 зажадали від ОСОБА_26 зупинити автомобіль, після чого, знаходячись в автомобілі таксі, маючи умисел, направлений на умисне протиправне спричинення смерті іншій людині, за попередньою змовою, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, ОСОБА_9 , знаходячись на задньому сидінні зазначеного автомобіля за водієм, з відома, згоди і сприяння ОСОБА_12 , який тим часом стежив за обстановкою навколо, обхватив ОСОБА_26 лівою рукою за шию, а правою, спеціально приготовленим для вчинення злочину ножем, і завдав потерпілому не менше шести ударів в життєво важливі органи в область грудної клітини. Внаслідок нанесених поранень ОСОБА_26 не міг чинити опору. Після цього, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 витягнули його з салону і помістили в багажне відділення автомобіля.
Незаконно заволодівши автомобілем, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 проїхали на ньому до лісосмуги, розташованої поблизу селища Балабине Запорізького району Запорізької області, де витягнули ОСОБА_26 з багажника автомобіля. Потім, ОСОБА_12 дістав з багажника автомобіля дерев`яну біту і передав її ОСОБА_9 , який бажаючи, переконається в тому, що ОСОБА_26 заподіяні смертельні поранення, діючи узгоджено з ОСОБА_12 , завдав не менше двох ударів бітою в область голови потерпілого, після чого спільними зусиллями перетягнули ОСОБА_26 на відстань 12 м від ґрунтової дороги, що йде уздовж лісосмуги.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №82 від 20.02.2011 року потерпілому ОСОБА_27 було заподіяно тілесні ушкодження в області голови: 6 ран в м`яких покровах лівої потилично-тім`яної області; оскольчастий перелом кісток зводу черепа в лівій тім`яно-потиличній області без пошкодження оболонок і речовини головного мозку; в області грудної клітини: проникаюче колото-різане поранення на лівій передній поверхні грудної клітини з пошкодженням стінки грудного відділу аорти; поверхнева рана в області тіла грудини; поверхнева рана на лівій бічній поверхні грудної клітини; 3 садна на лівій задній поверхні грудної клітини; 3 садна в проекції лівої реберної дуги; в області верхніх кінцівок: 2 колото-різаних рани в області лівого передпліччя; 2 різаних рани на долонній поверхні правої кисті. Пошкодження, виявлені у ОСОБА_26 в області голови утворилися в посмертному періоді. Смерть ОСОБА_26 настала від одиночного, проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням стінки грудного відділу аорти, що супроводжувалося масивною крововтратою і в даному випадку стало безпосередньою причиною смерті. Вказане пошкодження у живих осіб мало б ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя і в даному конкретному випадку полягає в прямому причинному зв`язку із смертю, що настала.
У результаті ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , за попередньою змовою групою осіб, узгодженими і заздалегідь спланованими діями, вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_28 і знаходився в користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Таксі» за договором оренди, поєднане з насильством, небезпечним для життя потерпілого, в процесі якого вчинили вбивство ОСОБА_26 , який згідно Наказу №20к-10 від 20.10.2010 року працював водієм, після чого на викраденому автомобілі з місця злочину зникли.
Далі, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , використовуючи автомобіль марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , проїхали до виїзду з м.Запоріжжя. Зупинившись на перехресті траси сполученням «Москва-Сімферополь» і дороги, яка веде в смт.Кушугум Запорізького району Запорізької області, почали чекати появи інкасаторського автомобіля.
Приблизно о 14-00 годині цього ж дня інкасатори територіального відділення № НОМЕР_4 ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , і інкасатор-водій ОСОБА_23 , отримавши в Запорізькому обласному управлінні відкритого акціонерного товариства «Ощадбанк», розташованого по пр.Соборному (Леніна), 48, в м.Запоріжжі, грошові кошти в сумі 3500091,00 гривень, попрямували до виїзду з м.Запоріжжя.
Цього ж дня, приблизно о 14-25 годині, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , знаходячись в салоні автомобіля марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , побачили службовий автомобіль інкасаторів марки ВАЗ-211440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який слідував у бік м.Василівки Запорізької області і, утілюючи в дію сумісний із ОСОБА_14 злочинний намір, проїхали за ним, щоб наблизитися на відстань дії радіосигналу автомобільних охоронних сигналізацій на основі, яких виготовлені саморобні радіокеровані вибухові пристрої, привести їх у дію, тим самим вчинити вбивство інкасаторів.
При цьому ОСОБА_9 і ОСОБА_12 за попередньою змовою між собою, діючи з корисливих мотивів, з відома, згоди і сприяння ОСОБА_14 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, будучи особами що раніше вчинили умисне вбивство ОСОБА_26 , з метою заволодіння грошовими коштами, що перевозяться інкасаторами в сумі 3500091,00 гривень, що складає особливо великі розміри, оскільки дана сума більш ніж в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, підшукавши засоби вчинення злочину і тим самим, створивши всі необхідні умови для нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я осіб, що зазнали нападу, з проникненням у спеціалізований інкасаторський автомобіль марки ВАЗ 211440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився під охороною озброєних інкасаторів і, під час перевезення грошових коштів використовувався як тимчасове сховище, почали реалізовувати злочинний умисел, спрямований на вбивство інкасаторів ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , і інкасатора-водія ОСОБА_23 , що знаходилися в салоні автомобіля марки ВАЗ-211440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з виконання ними службового обов`язку з охорони ввіреного майна, а ОСОБА_14 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , з метою заволодіння грошовими коштами в сумі 3500091,00 гривень, поєднаного з насильством, небезпечним для життя і здоров`я осіб, які зазнали нападу, з проникненням у спеціалізований інкасаторський автомобіль ВАЗ 211440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився під охороною озброєних інкасаторів і під час перевезення грошових коштів використовувався як тимчасове сховище, з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень інкасаторам ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , виконала всі покладені на неї злочинним планом обов`язки, тим самим, сприяла ОСОБА_9 , ОСОБА_12 у приготуванні до даного злочину.
Після чого, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , за попередньою змовою і за сприянням ОСОБА_14 , з корисливих мотивів, переслідуючи інкасаторський автомобіль, приготували брелки від автомобільних охоронних сигналізацій на основі, яких виготовлені саморобні радіокеровані вибухові пристрої, для подачі радіосигналу і приведення їх в дію, проте довести до кінця злочин ОСОБА_9 і ОСОБА_12 не змогли з причин, які не залежали від їх волі, оскільки використовуваний ними як засіб вчинення злочину автомобіль марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , по технічним причинам зупинився, тому вони не змогли виконати усіх дій, які вважали за необхідні для доведення злочину до кінця, а саме наблизиться до автомобіля інкасаторів на відстань дії радіосигналу, привести в дію вибухові пристрої і шляхом вибуху заподіяти смертельні поранення інкасаторам, заволодіти грошовими коштами в особливо великих розмірах і зникнути з місця злочину.
Після чого, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , приблизно о 15-00 годині, прибули в смт.Кушугум Запорізького району Запорізької області, де на вул.Тельмана, 44, залишили використаний ними як засіб злочину автомобіль марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15 п.п.1, 5, 6, 8, 9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 п.п.1, 5, 9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, не визнав повністю і суду пояснив, що з ОСОБА_12 він знайомий ще зі школи. В школі вони ніяких відносин не підтримували. ОСОБА_12 був одружений на його двоюрідній сестрі. ОСОБА_14 він знає як жительку м.Василівка і знайому ОСОБА_12 . В період 2010-2011 років він мешкав в АДРЕСА_1 , працював на електронній біржі. На цю квартиру до нього неодноразово приїздив ОСОБА_12 . Потім вони почали проживати в цій квартирі з ОСОБА_12 разом. Восени 2010 року, до їх квартири в м.Запоріжжя також приїздила ОСОБА_14 . Вона приїздила до ОСОБА_12 . Він знав, що ОСОБА_12 і ОСОБА_14 разом працювали в «Ощадбанк». Ким працювала ОСОБА_14 , він не знав. 06.01.2011 року, він знаходився в м.Запоріжжя. Приблизно о 09-10 годині він подзвонив ОСОБА_29 та попросив про допомогу в придбанні жіночої ніжної білизни для подарунку. Вона погодилась, але запропонувала зустрітися пізніше. Він приїхав до ОСОБА_29 приблизно о 12-00 годині. До цього часу він їздив до радіоринку, де купував фотоапарат в подарунок дитині. Заїздив в інтернет-кафе. Приблизно о 12-00 годині він забрав з дому ОСОБА_29 і вони поїхали купувати білизну. Вони заїздили на Критий ринок, на пр.Металургів до магазину, потім в підземний перехід на вул.Пушкіна, де і купили білизну. Після цього ОСОБА_29 він відвіз додому приблизно о 14-00 годині. Далі, він заїздив в магазин «Амстор», до дитини к ОСОБА_30 , яка є його колишньою цивільною дружиною і в них є спільна дитина. Після чого, він поїхав до себе на квартиру. Де знаходився ОСОБА_12 в цей день, він не пам`ятає. 04.07.2011 року, приблизно в 09-30 годині, він та ОСОБА_12 разом знаходилися на СТО в м.Василівка. Вони приїхали на автомобілі «Тойота», червоного кольору, який належить ОСОБА_12 і на який необхідно було поставити підкрилки. ОСОБА_12 в цей день збирався продати цей автомобіль «Тойота» і вже був покупець. Коли вони знаходилися на СТО, то до них під`їхав автомобіль «Фольксваген», в якому знаходилися працівники міліції, які забрали ОСОБА_12 та поїхали. Приблизно через 20 хвилин, під`їхав той самий автомобіль і його запросили проїхати в Василівський РВ. Автомобіль «Тойота» залишився на СТО. В міліції його зареєстрували в журналі і його опитували слідчі ОСОБА_31 і ОСОБА_32 та два керівника Василівського РВ. Його питали, чим він займається, з ким товаришує, де був 06.01.2011 року. Він не зміг відповісти, де він знаходився 06.01.2011 року, чи в м. Василівка, чи в м. Запоріжжя, адже не пам`ятав. Оглядали його в пошуках шрамів та рубців. Приблизно о 16-00 годині, ОСОБА_33 запропонував йому в вільній формі здати зразки букальних клітин, на що він погодився. Після чого, його відпустили. 05.07.2011 року він поїхав в с.Орлянка для придбання продуктів. Біля ринку його автомобіль «підрізав» інший автомобіль, вийшли троє чоловіків в цивільному, одягли на нього кайданки, і відвезли в Обласне управління міліції по вул. Гагаріна в м. Запоріжжя, де в кабінеті на 6 поверсі, його посадили на стілець, на руки за спиною одягли кайданки, та запропонували розповідати. Він запитав, про що розповідати. Йому включили аудіозапис, який було зроблено на телефоні, з якого ОСОБА_12 давав пояснення з приводу вбивства. Він пояснив, що він нічого не знає з цих питань. Після цього, на голову йому одягли мішок, лишали кисню, виламували руки, били по голові. Також мав місце психологічний вплив, та погрози. З цього питання він писав скарги. Після цього, його відвезли в Запорізький РВ, де в присутності слідчих ОСОБА_34 і ОСОБА_35 , запропонували дати покази. Він відмовився давати покази без захисника. На нього виписали протокол затримання, вилучили речі, та відвезли до ізолятора тимчасового затримання. 06.07.2011 року його вивозили на допит в УБОЗ по вул.40 років Радянської України в кабінет №309. Коли його завели до кабінету, там знаходився адвокат, який пояснив, що його батьки уклали з ним угоду, і він буде захищати його права. В порядку ст. 63 Конституції України, він відмовився давати покази і не давав покази до закінчення слідства. Він, коли знаходився в слідчому ізолятові, писав клопотання про надання побачень з батьками, але йому відмовляли. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 не визнав у повному обсязі.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15 п.п.1, 5, 6, 8, 9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 п.п.1, 5, 9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, не визнав повністю і суду пояснив, що з 1997 року він мешкає в м.Василівка. До цього мешкав в м.Київ. З лютого 2007 року до вересня 2010 року, він працював в Василівському відділені «Ощадбанку» інженером-програмістом, хоча диплому про вищу освіту в нього не було. Стосунки з колегами були добрими. З інкасаторами відділення був добре знайомий. В «Ощадбанку» у нього був свій кабінет, де зберігалися сервер та запчастини до комп`ютерів. Окрім основної роботи, він підробляв ремонтом комп`ютерів, телефонів та інших електронних приборів. Також допомагав батькам утримувати продуктовий кіоск на ринку в м.Василівка. Він їздив в м.Запоріжжя, де закуповував продукти харчування для перепродажу. Він палить цигарки «Кент 8». ОСОБА_9 він знає як двоюрідного брата своєї першої дружини. ОСОБА_9 звертався до нього за допомогою в придбанні комп`ютера. Він знав, що ОСОБА_9 працює на електронній біржі, і попросив його навчити, працювати на біржі. Він дивився як працює ОСОБА_9 і дублював його дії. Восени 2010 року ОСОБА_9 винаймав квартиру в м. Запоріжжя, десь в районі вул.Матросова, біля Обласного УВС. Приблизно з жовтня 2010 року він також почав проживати на цій квартирі разом з ОСОБА_9 . Також до цієї квартири пару разів до нового року приїздила і ОСОБА_14 . В 2011 році вона вже на цю квартиру не приїздила. У ОСОБА_14 був номер телефону і його, і ОСОБА_9 З травня 2011 року його по телефону почали викликати в ОСОБА_36 для допитів. На допитах його запитували, чи працював він в «Ощадбанку», з ким із працівників він знайомий, в яких стосунках. Також у нього відібрали зразки букальних клітин. До Василівського РВ його викликали приблизно 5 разів. 04.07.2011 року, приблизно о 09-00 годині, він разом з ОСОБА_9 приїхали на СТО в м.Василівка на автомобілі «Тойота» червоного кольору, який належить йому. На СТО вони хотіли замінити манжети на гальмівних циліндрах. У машині знаходилася барсетка з грошами і документами. Коли вони пили каву, до них під`їхав автомобіль «Фольксваген Бора», що належить ОСОБА_37 . Його силою посадовили в автомобіль, забрали ключі від автомобілю «Тайота», барсетку і відвезли в ОСОБА_36 , де його зареєстрували в журналі, після чого відвели до якогось кабінету. В кабінеті було багато людей, серед яких знаходилися ОСОБА_38 та ОСОБА_39 . Його побили і відвезли в ОСОБА_40 . Там його запитували про вбивство таксиста, пограбування інкасаторів, при цьому били книгою по голові. Він відповідав, що нічого не знає про це. В цей же день, ввечері, його привезли до будинку по АДРЕСА_2 , де він мешкав, і провели обшук. Дома знаходився неповнолітній брат ОСОБА_41 . При обшуку було присутні чоловік 20, які ходили по дому, городу і садибі. В ході обшуку у нього вилучили два паяльники, дроти, ізоляційну стрічку та інше. Обшук було завершено приблизно в 22-00 годині, після чого його відвезли в ОСОБА_42 , а звідти в Запорізькій РВ, де зареєстрували в журналі, після чого відвели до кабінету на 2 поверсі. До цього кабінету зайшов слідчий ОСОБА_43 та склав протокол про його затримання. Він попросив надати йому адвоката. Коли ОСОБА_43 вийшов з кабінету, то зайшли працівники міліції і почали його бити. Він постійно знаходився в кайданках. На голову надягали пакети, обмежуючи надходження повітря, завалили на підлогу і викручували руки палкою. Він під тиском написав кілька явок з повинною під диктовку ОСОБА_44 . Наступного ранку, десь о 07-00 годині, його привели до кабінету, де вже чекав адвокат ОСОБА_45 , з яким його батьками було укладено договір. Коли адвокат побачив, що він побитий, то його відвезли на судово-медичну експертизу, де зняли побої. Після повернення в Запорізький РВ, його привели на допит, де він скориставшись ст.63 Конституції України відмовився давати покази. Коли адвокат поїхав, його знову змусили писати явку з повинною. Так в подальшому, він в присутності адвоката відмовлявся давати покази, а коли його починали бити співробітники міліції, він давав покази. Так продовжувалося три дні, доки він знаходився в Запорізькому РВ. Коли мати побачила його побитим, вона зверталася в прокуратуру. В один з днів, в суді його заарештували на 2 місяця, після чого перевели до слідчого ізолятору. На протязі всього слідства слідчі здійснювали на нього фізичний і моральний тиск. Знаходячись в слідчому ізоляторі, він неодноразово писав скарги в прокуратури різних рівнів, по яким проводилися перевірки. У вересні 2011 року слідчі змусили його давати свідчення вже в присутності адвоката. 16.09.2011 року він написав ще одну явку з повинною, в якій указав, що до цієї справи причетні також ОСОБА_14 та брат ОСОБА_14 ОСОБА_46 , який десь в грудні 2010 року звільнився з місць позбавлення волі. Чуприну та ОСОБА_14 , він вказав в явці з повинною по вказівці слідчого Манжари. Слідчі розповідали йому, що і як йому треба говорити і робити. Так було зроблено два відтворення обставин події в присутності адвоката. При цих діях, в машині сиділи слідчий і співробітники міліції. В ході слідства, у нього неодноразово брали зразки букальних клітин і крові. Також він при відтворенні збору вибухового пристрою пояснив як його збирати, але при ньому не перевіряли, працює цей пристрій чи ні. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 не визнав у повному обсязі.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_14 свою вину у скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.5 ст.27 п.п.1, 5, 6, 8, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 ч.5 ст.27 ч.4 ст.187 КК України, визнала частково, в частині замаху на пограбування інкасаторів, щодо вбивства ОСОБА_47 повідомила, що ОСОБА_48 і ОСОБА_12 обіцяли їй, що ніхто не постраждає, як розподіляли в цьому злочині ролі ОСОБА_48 і ОСОБА_12 між собою, вона не знає, і суду пояснила, що десять років назад влаштувалася на роботу в Василівське відділення «Ощадбанк». Коли вона працювала в банку, вона познайомилась з ОСОБА_12 . Він працював в банку програмістом приблизно 4 роки. В 2010 році ОСОБА_12 звільнився з «Ощадбанк», але вони продовжували з ним спілкуватися, деякий час в них були близькі стосунки. На той час, в неї були складні взаємовідносини з чоловіком. Вона бажала розлучитися. Їй були необхідні гроші, щоб придбати житло, і на матеріальне забезпечення дитини. У жовтні 2010 року ОСОБА_12 подзвонив їй на мобільний телефон і запросив до себе у м.Запоріжжя. По приїзду на зустрічі, при розмові, ОСОБА_12 запропонував їй здійснити пограбування інкасаторів. Пізніше, в цей день, до квартири приїхав ОСОБА_9 і розмова про майбутній злочин продовжувалася вже втрьох. З ОСОБА_9 вона раніше була знайома візуально, стосунків ніяких не підтримувала. Від неї потрібно було повідомляти про перевезенні грошей і переміщення інкасаторів в м. Запоріжжі за грошима, при цьому сама сума грошей не обговорювалась. Суми, які перевозилися з м.Запоріжжя до м.Василівка могли бути від кілька десятків тисяч гривень до кількох мільйонів гривень. Також не обговорювалась і состав бригади інкасаторів, на якій буде здійснено напад. Яким чином ОСОБА_12 і ОСОБА_9 заберуть гроші, вона не знала, їй не повідомляли. У разі успішного проведення пограбування, гроші вони розділили б на трьох, в рівних частинах. Пізніше, вони ще кілька разів зустрічалися, приблизно рази три. Зустрічі проходили не тільки в м.Запоріжжя, але і в м.Василівка. Були придбані два мобільних телефони. Їй телефон привезли в м.Василівка. В телефоні був внесений тільки один номер, здається оператора «Киівстар», точно вона не пам`ятає. З цього телефону, вона повинна була дзвонити на другий придбаний номер телефону, та повідомляти про кошти, що перевозилися. З цього телефону вона розмовляла як з ОСОБА_9 , так і з ОСОБА_12 . В один з днів, в грудні, подзвонив ОСОБА_12 , і повідомив, що потрібно в автомобіль інкасаторів встановити пристрій, який повинен зупинити двигун. Для цього йому необхідно було проникнути до автомобілю. ОСОБА_12 знав, що в неї є запасний комплект ключів від автомобіля інкасаторів. ОСОБА_12 приїхав до неї на роботу, вона передала йому ключ. Вона розуміла, що ключі ОСОБА_12 і ОСОБА_9 необхідні для того, щоб проникнути в автомобіль інкасаторів, і встановити пристрій. Наступного дня, ОСОБА_12 повернув їй ключ. Чи зробили вони дублікат ключів, вона не знає, вони їй нічого з цього приводу не говорили. Вони їй не повідомляли, яким чином хочуть скористуватися ключами. При зустрічі оговорювалося, що пристрій повинен зупинити двигун. Про вибуховий пристрій мови зовсім не було. Вона була впевнена, що пристрій тільки для зупинки двигуна, і при скоєнні злочину ніхто не постраждає ні інкасатори, ні інші люди. Вона була обізнана про те, що інкасатори озброєні, носять бронежилети, не їздять по одному. З ОСОБА_12 та ОСОБА_9 вони домовилися, що під приводом перевезення зламаного телевізора, вона запросить ОСОБА_23 до себе додому, а вони в цей час встановлять пристрій. Для того, щоб встановити пристрій, вона звернулася до ОСОБА_23 з проханням перевезти телевізор в ремонт, який зламався. Останній залишив машину біля її будинку, та пройшов до будинку, щоб від`єднати телевізор та віднести його в машину. ОСОБА_23 знаходився у будинку дві-три хвилини. В цей час, ключі від автомобілю знаходилися у ОСОБА_12 . Чи скористався ОСОБА_12 та ОСОБА_9 ключами, вона не знає. Як їй здавалося, ОСОБА_23 машину не запирав. Через деякий час, десь через тиждень, з`явилася необхідність встановити ще один пристрій чи замінити батарейки, вона не пам`ятає. Під приводом забрати телевізор з ремонту, вона знову запросила ОСОБА_23 . Пізніше, вона почала повідомляти про суми, які перевозять інкасатори. Інформацію про перевезення грошей вона повідомляла декілька разів, приблизно тричі. Перші рази, при повідомленні вона вказувала правдиві суми, але вони були маленькі. Через деякий час, вона злякалась, що їх можуть розкрити, і повідомила ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , що не треба цього роби, що вона злякалася. При цьому ОСОБА_9 та ОСОБА_12 прямого тиску на неї не здійснювали, але відповіли, що з нею, чи без неї, вони це все одно зроблять. Вона почала повідомляти ОСОБА_9 та ОСОБА_12 неправдиву інформацію про суми, які перевозили інкасатори. Суми вона зменшувала, чи казала, що інкасатори зовсім не їздили. Якось ОСОБА_9 і ОСОБА_12 домовилися з нею про зустріч. Зустріч відбулася в м.Василівка, десь в грудні-січні, біля стадіону, в машині. Коли вони зустрілися, то ОСОБА_9 і ОСОБА_12 повідомили їй, що в них нічого не вийшло, так як їхало два інкасаторських автомобіля. Яка сума грошей перевозилась інкасаторами, вона не пам`ятає, чи повідомляла вона їм про суму взагалі цього разу, вона також не пам`ятає, але слідчий на допиті, повідомляв їй суму 3500000,00 чи 5000000,00 грн. На цій зустрічі, вона продовжувала вмовляти ОСОБА_9 та ОСОБА_12 відмовитися від цієї затії, та далі не ризикувати. Вони домовилися, що не будуть надалі нічого робити. Домовилися викинути телефони і пульт від пристрою. Свій телефон вона викинула у туалет на базарі в м.Василівка. У неї, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 була можливість продовжувати діяльність щодо заволодіння грошей, пристрій був у машині інкасаторів, але вони відмовилися від подальших дій. Прилади домовилися не виймати з автомобілів, так як вважали, що батарейки все одно сядуть. Про те, що пристрій був вибуховим, вона почула від слідчого. До цього вона була впевнена, що пристрій слугував для зупинки двигуна. Коли вона знаходилася в кабінеті слідчого, перед тим як погодилася давати покази, слідчий повідомив, що загинула людина, було здійснено вбивство ОСОБА_26 , і тоді вона погодилася давати покази. Вони разом зі слідчим обговорювали, як буде здійснюватись попередній допит не на камеру, слідчий повідомив їй про суму, яка знаходилася у інкасаторів. Після того, як вона дала покази, її відпустили додому під заставу. Вона, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 відмовились від подальших планів від пограбування ще до того, як було знайдено вибухові пристрої в автомобілі інкасаторів. Ця зустріч була взимку, а вибухові пристрої було знайдено навесні. Вона підтверджує всі покази, які вона надавала на попередньому слідстві. Вона дуже шкодує, що так все вийшло. Вона не хотіла нічиєї смерті, та ОСОБА_9 і ОСОБА_12 їй обіцяли, що ніхто не постраждає. Вони розповідали, що коли пристрій спрацює, машина зупиниться, інкасаторі вийдуть до мотору, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 заволодіють грошима. ОСОБА_12 товаришував з сином інкасатора ОСОБА_25 і не вчинив би лиха його батькові. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 не визнає у повному обсязі.
Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , і часткове визнання вини ОСОБА_14 , суд вважає, що вина останніх у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, за викладених у вироку обставинах у межах висунутого обвинувачення, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
Так, із показів допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_28 суд встановив, що останній працює на ТОВ «Автосічмонтаж», є учасником ТОВ «ТРАНС-ТАКСІ» та безпосередньо власником автомобіля, на якому працював ОСОБА_26 . Він був свідком подій, коли знайшли автомобіль ОСОБА_26 . 07.01.2011 року ОСОБА_26 не з`явився на звіт і він по системі GPS-новігатор визначив, де знаходиться його автомобіль, а саме в смт.Кушугум. Разом з ОСОБА_49 і ОСОБА_50 вони поїхали за встановленими координатами. Автомобіль знаходився на пустирі. Коли вони підійшли до нього і відчинили передню ліву дверцю (автомобіль був не замкнений) відбувся хлопок. Двері відчиняв він. Після хлопку в салоні автомобіля було незначне задимлення. ОСОБА_51 та ОСОБА_52 відчинили передню і задню ліві двері. Салон автомобіля був залитий бензином. Вони відчинили бардачок, де знайшли папку з документами на автомобіль та водійське посвідчення ОСОБА_26 . Помітивши плями крові на передньому лівому сидінні автомобіля, вони зрозуміли, що сталося лихо, викликали міліцію і самостійно більше нічого не здійснювали. Через хвилин 15-20 до них приїхав дільничний Запорізького району, який безпосередньо відповідає за смт.Кушугум, який повідомив, що 2-3 години тому в лісопосадці знайшли труп за ознаками схожий на ОСОБА_26 , та викликав оперативну групу. Також ОСОБА_28 повідомив, що переднє скло автомобіля було пробито з внутрішньої сторони навпроти голови водія, і спочатку їм здалося, що це постріл. Також в автомобілі були обірвані проводи від таксометру чорного і красного кольору, які були приєднані до плафону, розбита лампочка (без скла) приєднана ізолентою до кінцівки проводу, проводки йшли від стелі автомобіля до підстаканника. На його думку, при відчиненні автомобіля мав би відбутися вибух і автомобіль мав би згоріти, але цього не відбулося, оскільки на вулиці була мінусова температура. Експерти, що приїхали на місце події пояснили, що оскільки концентрація бензину була менше, аніж допустима для вибуху, його не відбулося. По приїзду оперативної групи відчинили багажник автомобіля, в якому вони помітили плями крові. В автомобілі на правому килимку знаходилися недопалки сигарет. Останній раз він бачив ОСОБА_26 напередодні за добу, коли їздив в смт.Балабіно на СТО 06.01.2011 року. У проміжок часу з 8-00 години до 10-00 години ОСОБА_26 знаходився в районі автосалону «Прогрес» по вул.Східна, а коли повертались, приблизно через півтори години, бачили автомобіль ОСОБА_26 в районі СТО «Регіон» на Дослідній станції, за кермом був ОСОБА_26 , а на пасажирському сидіння чоловік, обличчя якого не було видно, оскільки він був у капюшоні. Стосовно конфліктних ситуацій з ОСОБА_26 , йому про це нічого не відомо, до роботи той ставився відповідально. Автомобіль ОСОБА_26 відрізнявся від інших тим, що вікна були за тоновані. Автомобіль ОСОБА_26 завжди тримав у доглянутому стані, відеореєстратором автомобіль обладнаний не був. Стосовно шашки таксі потерпілий повідомив суду, що звичайно вони кріпляться за допомогою магніту, проводки шашки приєднуються через багажник. Після вказаних подій, приблизно через 2-3 місяця, автомобіль був переданий йому на зберігання. Зобов`язання зберігати автомобіль в первинному стані не було, на сьогоднішній день автомобіль експлуатується. На питання суду щодо побоювання за своє життя, коли знайшли автомобіль в такому стані, потерпілий пояснив, що спочатку страху за життя не було, лише потім, усвідомивши ситуацію, зрозумів, що була загроза його життю чи здоров`ю, у випадку здійснення вибуху. Він просить суд покарати обвинувачених на розсуд суду.
Із показів допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_53 суд встановив, що у 2011 році він працював у ТОВ «ТРАНС-ТАКСІ» контролером, до його обов`язків входив контроль за водіями. В назначений час ОСОБА_26 не з`явився у Транс-Таксі на звіт (з 9-00 години до 12-00 години), на дзвінки не відповідав. Так як у всіх автомобілях Транс-Таксі встановлені JPS-новігатори, вони визначили, що автомобіль ОСОБА_26 заходиться в смт.Кушугум. Він разом з ОСОБА_28 та ОСОБА_50 поїхали за визначеною навігатором адресою. Приїхавши на місце, де був автомобіль, ОСОБА_28 спробував відкрити його, він був відчинений. Після відкриття відбувся щелчек, як замкнення і пішов димок. Відчинивши автомобіль, він разом з ОСОБА_28 та ОСОБА_50 зрозуміли, що той залитий бензином, на місці для підстаканника бензином залито було близько 3 см, сидіння були наскрізь залиті бензином. З плафону ліхтаря автосалону стирчали два чорних проводка, замотані ізолентою, які йшли до підстаканника, на думку потерпілого, для вибуху. Побачивши це, вони відкрили капот і відімкнули акумулятор. У цей момент він дуже злякався за своє життя, оскільки зрозумів, що мав бути вибух, але він не відбувся, у зв`язку з погодними умовами, було холодно і сиро. Він і ОСОБА_28 були найближче до автомобіля, тому у випадку вибуху, вони найбільше і постраждали б. Документи ОСОБА_26 знайшли у бардачку. Після чого відімкнули багажник, в якому були якісь речі, багажник був забруднений у крові. Переднє сидіння водія також було залито кров`ю, особливо з правого боку. Побачивши це, вони викликали міліцію. Було близько 14-00 години. Приїхав оперуповноважений і повідомив, що нібито знайшли водія. Він разом з працівниками міліції поїхав в лісосмугу, де знайшли труп для впізнання, і підтвердив, що це ОСОБА_26 . ОСОБА_26 характеризує як доброзичливого, відповідального працівника, який завжди тримав автомобіль у технічно справному стані і дбайливо до нього ставився. Зі співробітниками у ОСОБА_26 будь-яких конфліктів не було, останній не палив, оскільки в автомобілі ніколи не було запаху табаку. Після подій автомобіль ОСОБА_26 доставляли в Транс-Таксі з Запорізького райвідділу, оскільки самостійно він не заводився, з якої причини він не пам`ятає. В автомобілі було пошкоджене переднє скло навпроти водія. Також він зазначив, що серед інших автомобілів автомобіль ОСОБА_26 відрізнявся тим, що в нього були затоновані вікна. Після доставки автомобіля його привели в технічно справний стан, пошкоджене скло утилізували. Періодично він проводив візуальний технічний огляд автомобілів, у випадку вияви підозри стосовно технічного стану направляв автомобілі до спеціалістів. Він просить суд покарати обвинувачених суворо.
Із показів допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_54 суд встановив, що він є знайомим ОСОБА_28 , приїздив до нього на роботу. Після того як розпочались пошуки ОСОБА_26 вони разом поїхали за місцем знаходження автомобіля. Знайшли автомобіль, який стояв правою стороною до обриву передом вниз. Коли вони відчинили задні двері автомобіля провід почав іскритися, він тримав його у руках, поки ОСОБА_51 з ОСОБА_28 не відключили акумулятор, потім він вивів його з машини, щоб той не іскрився в автомобілі. В автомобілі він бачив пластикові бутилки з-під бензину, з салону дуже тхнуло бензином. Потім він відійшов від автомобіля і більш до нього не підходив. Стосовно проводів пояснив, що вони були скручені між собою, йшли від ліхтаря до ванночки (підстаканника) між сидіннями, на кінці була скрутка проводів. Переднє скло автомобіля було пошкоджене, маленька дірочка, як з-під шарика. Він просить суд покарати обвинувачених суворо.
Із показів допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_23 суд встановив, що він працював в Василівському відділенні «Ощадбанк», знайомий з обвинуваченими ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , оскільки вони разом працювали. 06.01.2011 року вони разом з ОСОБА_25 виїхали за рейсом, останній спитав у нього, чому підголівник не тримається на місті, на що він відповів, що не користується ним. Потім вони зняли підголівник, розібрали його і побачили, що там знаходиться банка з-під пасти «ГАЛА», в якій містилась сріблянка і стирчали 2 проводки, 4 батарейки «крона» і плати. Усе було перемотане чорною ізолентою. Одразу ж після цього вони повідомили про знайдене своє керівництво, а саме начальника служби інкасації ОСОБА_55 . Приблизно через місяць він разом з начальником банківської безпеки ОСОБА_56 та керуючим відділенням ОСОБА_57 поїхали до смт.Степногірськ. Дорогою вони помітили, що з підголівника пасажирського сидіння стирчать проводки, розібравши побачили, що там така ж система, як була й в підголівнику водія. Їх відрізняло лише те, що в попередньому не було тумблера (перевмикача), а в цьому він був присутній. Розбирав пристрій ОСОБА_58 в його присутності, після цього вони поклали його в багажник автомобіля. Про цю ситуацію доклали в обласне відділення банку начальнику банківської безпеки ОСОБА_59 , після чого приїхали працівники міліції, підірвали обидва пристрої. Все це відбувалось у м.Василівка навпроти ощадкаси. Пристрій, який вони знайшли першим, весь час зберігався в гаражі. Після вибуху, слідчий повідомив, що змісту вибухового пристрою достатньо було щоб підірвати людей. Інколи вони використовували автомобіль в особистих цілях, але з дозволу та в присутності управляючої відділення ОСОБА_14 за проханням останньої. Приблизно за тиждень до нового року (2011 року) ОСОБА_14 попросили потерпілого відвезти в ремонт її телевізор. Після роботи вони заїхали до неї додому, брат ОСОБА_14 виніс телевізор і вони відвезли його в ремонт, приблизно він був відсутній в автомобілі декілька хвилин. Ще одного разу 25 чи 26 грудня 2010 року, на день створення Ощадбанку, ОСОБА_14 попрохала поїхати до неї додому за посудом для святкування, цього разу він був відсутній приблизно хвилин 40, автомобіль знаходився поза межами його огляду. Окрім нього, інкасаторський автомобіль ніхто не використовував (автомобіль ВАЗ 21044, державний номер НОМЕР_5 ), лише в його вихідні міг ним користуватись начальник служби інкасації ОСОБА_60 . В цілях пожежної безпеки, автомобілі в гаражі не зачинялись, ключі від автомобілів знаходилися в замку запалювання, ключі від гаража мали, як йому відомо, він та ОСОБА_25 . Гараж зачинявся на навісний замок та щеколду. На початку 2011 року (після 6 січня) ОСОБА_25 загубив ключі від гаражу. Стосовно підголівників потерпілий повідомив, що зовнішньо вони не відрізнялися, коли була здійснена їх заміна, він повідомити не може, оскільки не користувався ними. Першим помітив, що підголівники несправні, ОСОБА_25 , і спочатку вони припустили, що пристрій, який вони знайшли в ньому, це підігрів підголівників. Про суму грошових коштів, які мали перевозитись, знала управляюча відділенням ОСОБА_14 , також про це могло бути відомо завідуючій кладовою. Інкасаторам сума відома не була. Грошові суми в розмірі близько трьох-чотирьох мільйонів перевозили приблизно раз на місяць, але бувало й більше. У середньому вони перевозили близько мільйона. Серед засобів захисту у інкасаторів є бронежилети і пістолети. Він просить суд покарати обвинувачених суворо.
Із показів допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_8 суд встановив, що до трагічних подій вона обвинувачених не знала. 07.01.2011 року їй зателефонували з роботи ОСОБА_26 щодо знаходження її сина, оскілки не змогли його відшукати, на що вона повідомила, що вдома його не має. Потім їй повідомили, що знайшли в смт.Кушугум автомобіль ОСОБА_26 залитий кров`ю. На питання прокурора щодо характеристики ОСОБА_26 повідомила, що він завжди відповідально ставився до своєї роботи, не мав шкідливих звичок, був позитивною людиною, працював на двох роботах таксистом та підробляв на будівництві. Стосовно автомобіля ОСОБА_26 зазначила, що в ньому було тоноване скло, автосалон був прикрашений іграшками, син дбайливо ставився до автомобіля, завжди тримав його в чистоті та технічно справному стані. Щодо будь-яких конфліктів ОСОБА_26 з пасажирами таксі їй не відомо. Заявлений нею цивільний позов вона підтримує повністю, просить суд його задовольнити. Цивільний позов до ОСОБА_14 про стягнення моральної та матеріальної шкоди обґрунтовує тим, що остання є організатором всіх дій і винна в загибелі її сина. Також вона просить суд покарати обвинувачених суворо.
Потерпілі ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , які належним чином були повідомлені судом про час і місце слухання зазначеного кримінального провадження, у судові засідання не з`явилися.
Із показів допитаної 23.09.2011 року під час досудового розслідування в якості підозрюваної ОСОБА_14 , вбачається, що у період з 10.09.2001 року вона працювала в Василівському відділенні «Ощадбанку». 14.10.2010 року, ії було призначено керуючим Василівського відділення «Ощадбанку». Приблизно в 2008 році в відділення прийшов на роботу в якості інженера-програміста ОСОБА_12 , з яким в неї склалися дружні стосунки. У вересні 2010 року ОСОБА_12 звільнили, але вони продовжували спілкуватися. Приблизно в жовтні 2010 року до неї подзвонив ОСОБА_12 і запропонував зустрітися з ним в м. Запоріжжя, на квартирі, яку він разом з ОСОБА_9 орендували. Коли вони зустрілися, то ОСОБА_12 запропонував їй здійснити напад на інкасаторський автомобіль. При цьому ОСОБА_12 знав, що інкасація по даному маршруту перевозить тільки великі суми грошей. ОСОБА_12 цікавили суми в кілька мільйонів гривень. Вона погодилась. В той же день, до них прийшов ОСОБА_9 і розповів ОСОБА_14 , що від неї буде потрібно тільки повідомляти про суми грошей, які будуть перевозити інкасатори, і що в розбійному нападі вона безпосередньо участі приймати не буде. ОСОБА_14 дала згоду, та після закінчення розмови поїхала додому. В листопаді 2010 року, в м.Василивка, ОСОБА_12 та ОСОБА_9 передали їй мобільний телефон «Нокіа» з сім-карткою «Київстар» для зв`язку з ними. Вона, ОСОБА_12 і ОСОБА_9 ще кілька разів зустрічалися. На зустрічах обговорювався план нападу на інкасаторський автомобіль. Від ОСОБА_14 також було потрібно надати запасні ключі від інкасаторського автомобілю, для встановлення пристрою, для зупинки автомобіля, як їй повідомили ОСОБА_12 та ОСОБА_9 . В грудні 2010 року, ОСОБА_14 просила водія інкасаторського автомобіля ОСОБА_23 відвезти з її дому зламаний телевізор. Коли ОСОБА_23 знаходився в домі ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 встановлювали пристрій в автомобіль інкасаторів. Через кілька днів, на прохання ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , вона ще раз запрошувала ОСОБА_23 до себе додому. Усього ОСОБА_14 кілька разів повідомляла ОСОБА_9 і ОСОБА_12 про перевезення великих грошових коштів з м.Запоріжжя, але їй не було відомо, чи здійснювали вони у кожному конкретному випадку якісь дії. Одного разу ОСОБА_12 попросив ОСОБА_14 повідомляти їм про перевезення великих сум грошей, коли в бригаді інкасаторів не буде ОСОБА_25 . Це він пояснив дружніми стосунками з сином останнього. Після цієї розмови, ОСОБА_14 зрозуміла, що при скоєнні нападу на автомобіль інкасаторів, хтось з інкасаторів може постраждати. Після цього, ОСОБА_14 почала надавати ОСОБА_9 і ОСОБА_12 неправдиву інформацію про суми грошей, що перевозяться. Через деякий час, ОСОБА_9 почав підозрювати, що ОСОБА_14 каже їм не правду і став нарікати їй про це, повідомивши, що з нею, або без неї вони здійснять свій план нападу. Останній раз ОСОБА_14 надавала інформацію про кошти 06.01.2011 року. Більше вона їм не звонила і викинула телефон «Нокіа» в туалеті на Василівському базарі. В той же день, ввечері, на її телефон подзвонив ОСОБА_12 , і повідомив, що 07.01.2011 року їм втрьох необхідно зустрітися в м.Василівка. Коли вони зустрілися в районі футбольного поля в м.Василівка, знаходячись в автомобілі ВАЗ 2108, який належить ОСОБА_9 , ОСОБА_9 запитав в неї, чого було два автомобілі. ОСОБА_9 пояснив, що з інкасаторським автомобілем Василівського відділення їхав ще один інкасаторський автомобіль, що належить «Ощадбанку» (том 11 а.с.6-14).
Із показів допитаної 25.11.2011 року під час досудового розслідування в якості обвинуваченої ОСОБА_14 , вбачається, що останній було відомо, що інкасатори при перевезенні грошових коштів мають вогнепальну зброю, пістолети «ТТ». По роду своєї роботи вона знала, що 06.01.2011 року інкасатори будуть перевозити в Василівське відділення «Ощадбанку» грошові кошти. Заявка про необхідність перевозки грошових коштів поступає з ранку в день перевезення. З ранку з почти приносили чек. При наявності чека вони робили заявку на грошові кошти, заповнювали необхідний бланк, відправляли його в електронному вигляді в м. Запоріжжя і їхали за грошима. Точної дати вона не пам`ятає, але про перевезення грошей вона знала зранку, та подзвонила з телефону, який їй було передано для зв`язку, на записаний номер та повідомила, що в цей день буде здійснено перевезення грошей. Кому конкретно ОСОБА_12 чи ОСОБА_9 вона про це повідомила, не пам`ятає (том 11 а.с.29-33).
Із протоколу проведення відтворення обстановки та обставин подій від 30.09.2011 року з фототаблицями до нього, суд встановив, що обвинувачена ОСОБА_14 в присутності понятих і захисника ОСОБА_61 , за участю спеціаліста, розповіла про події, що мали місце вкінці листопада 2010 року і на початку січня 2011 року, зокрема, про те, що приблизно в листопаді 2010 року вона вступила в злочинну змову з ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , спрямований на вчинення розбійного нападу на співробітників служби інкасації Василівського відділення ВАТ «Ощадбанк», які на службовому інкасаторському автомобілі перевозили кошти банку, а саме: вона повинна була інформувати їх про дату і час перевезення великої суми грошових коштів. Для зв`язку ОСОБА_9 і ОСОБА_12 надали їй мобільний телефон марки «Нокіа» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», в пам`ять якого був записаний один телефонний номер. Також вона надала ОСОБА_9 і ОСОБА_12 дублікат ключа від службового інкасаторського автомобіля ВАЗ 211440, що зберігався у неї, з якого останні зробили копію. Вкінці листопада 2010 року, після закінчення робочого дня, вона попросила водія-інкасаторів ОСОБА_23 допомогти їй відвезти поламаний телевізор в ремонт з місця її проживання на службовому автомобілі, і поки вона відволікала ОСОБА_23 . ОСОБА_9 і ОСОБА_12 проникли в салон автомобіля і встановили пристрій. Через деякий час за аналогічних обставин ОСОБА_9 і ОСОБА_12 встановили в інкасаторському автомобілі другий пристрій. Коли ОСОБА_12 попросив вибрати її день перевезення великої суми грошей, коли в бригаді не працюватиме інкасатор ОСОБА_25 , це насторожило її щодо того, що встановлений пристрій не є безпечним і від його дії можуть постраждати інкасатори. 06.01.2011 року по наданому їй телефону повідомила ОСОБА_9 про перевезення великої суми грошей, після чого телефон вимкнула і в післяобідній час, перебуваючи на території Центрального ринку м.Василівка, викинула його в зливну яму громадського туалету. Перебуваючи біля ділянки двору будинку АДРЕСА_5 ОСОБА_14 рукою вказала на ділянку вулиці, розташовану навпроти воріт, що ведуть на територію її домоволодіння і пояснила, що на вказаній ділянці (на її проїжджій частині) ОСОБА_23 залишав службовий інкасаторський автомобіль. Далі в правому дальньому кутку Центрального ринку м.Василівка, де є дві споруди громадського туалету, ОСОБА_14 , підійшовши до споруди туалету з написом «Ж», вказала на зливну яму першої від входу кабінки, куди вона викинула телефон (том 11 а.с.50-59).

Із протоколу проведення відтворення обстановки та обставин подій від 16.01.2012 року з фототаблицями до нього, суд встановив, що обвинувачена ОСОБА_14 в присутності понятих і захисника ОСОБА_15 , розповіла про події, що мали місце вкінці листопада 2010 року і на початку січня 2011 року. ОСОБА_14 вказала на квариту АДРЕСА_4 і пояснила, що саме в цьому будинку в орендованій квартирі проживав ОСОБА_12 , який вперше привів її в квартиру, в якій відбулася розмова між нею і ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , про напад на інкасаторський автомобіль. В зазначену квартиру вона приходила три-чотири рази, один раз самостійно, інші ризи на автомобілі ОСОБА_9 (том 11 а.с.60-66).

Із висновку судово-психологічної експертизи №6398/28 від 12.04.2012 року, суд встановив, що ОСОБА_14 під час допиту у якості обвинуваченої від 25.11.2011 року із застосуванням відеозапису дає покази самостійно, психологічний тиск на останню з боку сторонніх осіб, які брали участь під час проведення слідчої дії відсутні (том 11 а.с.143-148).

Із протоколу проведення відтворення обстановки та обставин подій від 17.09.2011 року, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_12 в присутності понятих і захисника ОСОБА_62 , за участю спеціаліста, розповів про події, що мали місце вкінці листопада 2010 року і на початку січня 2011 року, зокрема, про те, що з лютого 2007 року до вересня 2010 року працював в ВАТ «Ощадбанк» на посаді інженера-програміста. В кінці вересня 2010 року він почав тісно спілкуватися з ОСОБА_9 . Після потрапляння в аварію в м.Дніпропетровськ, ОСОБА_9 допоміг йому вирішити це питання і він потрапив у фінансову залежність від нього. У зв`язку з цим, ОСОБА_9 спровокував його на вчинення розбійного нападу на співробітників інкасації і залучив ОСОБА_14 . На квартирі, яку орендував ОСОБА_9 , були виготовлені саморобні вибухові пристрої, два з яких вони встановили в підголівники інкасаторського автомобіля, а над третім, який був зібраний першим, провели експеримент на предмет того, як він спрацює. В підголівниках вони зробили порожнину, в яку вмонтували заряд, радіокеруємий пристрій і елементи живлення. ОСОБА_14 , яка займала посаду управляючої відділенням банку, мала доступ до службового автомобіля і використанню його в особистих справах, надала їм допомогу в проникненні до автомобілю. Щоб переслідувати інкасаторський автомобіль і зробити напад на нього, ОСОБА_9 вибрав автомобіль таксі і в подальшому зарізав водія даного автомобіля ОСОБА_26 , якого в подальшому поклав до багажнику і далі добив битою. Це відбувалося на вул.Опитна станція у м.Запоріжжя, біля розбирання японських автомобілів. Ніж і мобільні телефони були викинуті, коли вони від`їжджали з місця вбивства. Тіло загиблого вивезли в лісосмугу і накрили гілками, там же викинули биту. Після вбивства, на даному автомобілі була здійснена спроба переслідування інкасаторського автомобіля на трасі «Москва-Сімферополь» на перехресті доріг с.Малоекатеринівка і с.Новоолександрівка, а в подальшому автомобіль був облитий бензином і в ньому було встановлено запальний пристрій, який повинен був його підпалити при відкритті дверей. Автомобіль вони залишили в смт.Кушугум, неподалеку від залізниці. Таксиста вони зустріли в районі кінотеатру «Космос». Зі слів ОСОБА_9 , в нападі на інкасаторський автомобіль повинен був приймати участь ОСОБА_63 і ще одна не відома йому людина. Вони повинні були під`їхати на своєму автомобілі і забрати їх і грошові кошти після закінчення розбійного нападу. Про планування вбивства він не знав тому, що вони брали з собою маски, хомути, скотч, планували скрутити водія і положити його до багажнику, рот заклеїти скотчем, а руки зав`язати хомутом. Маски потрібні були, щоб ніхто їх не впізнав. У першому від повороту під`їзді будинку АДРЕСА_6 , на п`ятому поверсі, ОСОБА_12 вказав рукою на двері квартири АДРЕСА_7 , і пояснив, що дану квартиру орендував ОСОБА_9 і за вказаною адресою вкінці листопада 2010 року вони виготовили на кухні три радіокеруючих вибухових пристрої. Він і ОСОБА_9 проживали у даній квартирі близько двох місяців. Маски, скрутки дротів, радіокеровані вибухові пристрої, заряди, плати, елементи живлення виготовлялись в цій квартирі. Паяльник і всі необхідні прилади, у тому числі припій, вони принесли з автомобіля. Вранці 06.01.2011 року він і ОСОБА_9 вийшли з цієї квартири і на автомобілі ОСОБА_9 «ВАЗ 2108» направилися в район «Космоса» у в м.Запоріжжя. Орієнтовно вони зупинились в районі ринка на перехресті кінотеатра «Космос» і супермаркета АТБ. Із квартири вони взяли сумку в клітинку з двома масками, скруткою дротів з лампочкою, скотчем, хомутом, жіночі обрізані штани, дві пляшки з бензином і дві сумки для викрадених грошей. Приблизно о 10-00 10-30 годині вони прибули на місце і залишили автомобіль навпроти Комунарської районної лікарні, лобовим склом до лікарні, поперек дороги. Далі вони шукали таксі з тонованим склом, водія з тендітною статурою, невисокого зросту. ОСОБА_12 вказав напрямок руками їх руху по вул.Чумаченка в сторону ринка на вул.Малиновського. Вони підходили приблизно до п`яти машин таксі, які їм не підійшли. Визначав чи підходить водій, чи ні ОСОБА_9 . Навпроти будинку АДРЕСА_8 ОСОБА_12 вказав на місце біля правого узбіччя, де стояв автомобіль марки «Daewoo Lanos», білого кольору з наклейками з боків, шашкою білого кольору, на якій були кубики чорного кольору або номер таксі чорного кольору. ОСОБА_9 дав йому сигнал, що авто підходить і вони сіли в нього. Водій був вільний і вони попросили водія відвезти їх на вул.Дослідна станція. Він сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_9 на заднє, позаду водія, а між задніми пасажирськими дверима і ногами поставив сумку з речами для розбійного нападу. Під час руху водій отримав дзвінок і відповів, що занятий і коли звільниться, то приїде до іншого клієнта. Це було в той час, коли вони проїжджали під мостом. ОСОБА_12 пригадав, що на задньому сидінні знаходились м`які іграшки і подушки невеликих розмірів. Точного руху автомобіля і інших орієнтирів він не пам`ятає. За адресою: м.Запоріжжя, вул.Дослідна станція, 47, де знаходиться підприємство по розбору автомобілів, ОСОБА_12 за допомогою службового автомобіля «Daewoo Lanos» показав, де і як саме ОСОБА_26 припаркував автомобіль: задніми фарами в сторону цегляного забору території розбори автомобілів, а лобовим склом в сторону лісосмуги і проїзної частини. Далі в автомобілі за допомогою манекену і макету ножа ОСОБА_12 продемонстрував нанесення ОСОБА_9 . ОСОБА_26 ударів ножем. Лезо ножа було направлено в сторону великого пальця правої руки і удари наносилися в область грудної клітини, голова водія була на рівні підголівника. ОСОБА_12 пояснив, що спочатку ОСОБА_9 наніс декілька ударів ножем, яких він не бачив, однак припустив, що вони наносилися в область грудної клітини. Далі ОСОБА_12 показав, як ОСОБА_9 лівою рукою утримував водія за шию, притискаючи ліктьовим суглобом до сидіння, а правою, якою утримував ніж, питався вирвати його із рук ОСОБА_26 , так як останній, захищаючись, схопився лівою рукою за лезо ножа. ОСОБА_9 в положені захвату ліктьовим суглобом утримував водія приблизно 1 хвилину. Далі ОСОБА_26 погодився перейти в багажник, просив забрати авто і більше не чіпати його. ОСОБА_9 відкрив водійські дверцята і сказав водію віддати йому мобільні телефони. Водій віддав ОСОБА_9 два телефони чорного кольору, а куди останній їх дів, він не пам`ятає. Далі ОСОБА_12 за допомогою манекену показав як ОСОБА_9 взяв водія під свою ліву руку і пройшов до багажника, після чого водій самостійно заліз в багажник, ліг на спину обличчям вверх, головою в напрямок до правого борту машини. В багажнику був газовий балон червоний і газовий розподільник, чорна бита і різні речі. Потім ОСОБА_9 сів за кермо, а він на переднє пасажирське сидіння і вони направилися у зворотному напрямку в сторону автодороги, що з`єднує м.Запоріжжя і трасу «Москва-Сімферополь» в районі пам`ятника «Воїнам Автомобілістам». По дорозі, а саме: від паркувальної стоянки розбору автомобілів і до кінця видимої ділянки дороги, він отримані від ОСОБА_9 мобільні телефони, ніж, купюру номіналом 10 гривень і зрізану ним радіостанцію викинув у вікно. Ніж був 20 см завдовжки із лезом 12 см, шириною приблизно 2 см. Рукоятка замотана чорною ізоляційною стрічкою. ОСОБА_9 погрожував йому, що якщо він не заспокоїться, то з ним трапиться теж саме, що з таксистом. Після того, як вони виїхали з розбори автомобілів, направилися на об`їзну дорогу, яка веде до траси «Москва-Сімферополь», і не доїжджаючи до заправки «Лукойл» повернули вправо в сторону лісосмуги, розташованої поблизу с.Балабино Запорізького району Запорізької області, після чого проїхав приблизно 500 м по асфальту, повернули на ґрунтову дорогу, де ОСОБА_9 добив водія битою і вони відтягнули його в дерева, прикрив гілками. Раніше на приблизно цій місцевості в листопаді 2010 року вони приводили в дію перший тестовий саморобний вибуховий пристрій, який складався з електронної плати, двох дротів, підведених до банки з-під шампуню, заряду, пульту дистанційного управління, і був «запитаний» від батарейок. Далі ОСОБА_12 вказав на ділянку лісосмуги, де вони з ОСОБА_9 тягнули труп. На даній ділянці лісосмуги не було каміння і гілок. Там ОСОБА_9 , вийшовши з автомобіля, відкрив кришку багажника, допоміг потерпілому вийти, притримуючи його двома руками. При цьому ОСОБА_26 поводив себе «в`яло»,в голосі чутно хрипіння. Далі ОСОБА_12 за допомогою манекену показав, як ОСОБА_26 за вказівкою ОСОБА_9 ліг на землю, а ОСОБА_9 наніс декілька ударів по голові і спині ОСОБА_26 битою, що лежала в багажнику і яку він йому подав. Далі ОСОБА_9 сказав йому, щоб він допоміг відтягнути тіло ближче до дерев. Він взяв правою рукою за праву ногу, а ОСОБА_9 взяв за ліву ногу і вони перетягнули труп і прикрили його гіллям, а також куском якоїсь клейонки, знайденої в лісосмузі, поряд з трупом. Куди ОСОБА_9 дів биту, він не пам`ятає. 07.01.2011 року після закінчення огляду місця події по факту виявлення трупа ОСОБА_26 слідчий залишив орієнтир пластикову пляшку з запискою з пояснювальним написом і підписами понятих, закопав її в землю на глибину 10-15 см, де її і знайшли під час проведення даної слідчої дії. Потім вони поїхали на перехрестя дороги, що веде в смт.Кушугум, і траси «Москва-Сімферополь», де вони стояли чекали автомобіль інкасації зі сторони м.Запоріжжя в напрямку м.Василівка. У даному місці вони знаходились приблизно 1,5 години і за цей час викинули з вікна таксометр. Після того як автомобіль інкасації проїхав, за ним проїхав точно такий же автомобіль інкасації червоного кольору і він разом з ОСОБА_9 поїхали слідом за ними в сторону м.Василівки. По дорозі він вмовляв ОСОБА_9 передумати. Під час переслідування автомобіль забарахлив, у зв`язку з чим вони зробили зупинку, ОСОБА_9 зняв кришку з блока запобіжників під капотом, після чого вони продовжили рух, повернули на дорогу у напрямку с.Малоекатеринівка, по якій проїхали в сторону смт.Кушугум, де в напрямку залізниці, біля якоїсь ями зліва залишили автомобіль. В районі перехрестя вул.Леваневського і вул.Тельмана в смт.Кушугум Запорізького району ОСОБА_12 вказав місце, куди вони прибули на автомобілі таксі приблизно о 15-00 годині 06.01.2011 року. Далі ОСОБА_9 облив паливом заднє і переднє сидіння, витер відбитки пальців рук на бокових панелях дверей і на задньому багажнику, а коли протирав салон, зачепив дзеркало, і воно впало і залишилось лежати на підлозі. На задньому сидінні лежала сумка зі скотчем, 2 пляшками з під мінеральної води з бензином, 2 маски. Далі ОСОБА_12 показав як в салоні автомобіля зняв кришку плафона і до контактів, які підходять до лампочки, підключив 2 дроти, на кінцівках яких була припаяна лампочка, призначена для займання бензину в автосалоні. Після підключення даної скрутки дротів, він роз`єднав один контакт скрутки для того, щоб при відкритті дверей лампочка не спалахнула і не перегоріла, а також залишив трішечки прочинене вікно, щоб при закритті знов скрутити розірваний дріт і помістити його в салон. На дверях зверху висіли «мухобійки» чорного кольору і за ними не було видно прочинене вікно. Лампочку з оголеними контактами він поклав на заднє сидіння в лужу з бензином. Один дріт був цілий, а другий розірваний і обидва кінця розірваного дроту були виведені ним в щілину прочиненого вікна. Після закриття двері, він скрутив між собою два роз`єднаних дроти в один і пальцем заштовхнув провід у салон. Потім вони пішли на зупинку автобуса в 100-150 м від вказаного місця біля перехрестя. Вдвох з ОСОБА_9 вони сіли в мікроавтобус жовтого кольору і поїхали в сторону м.Запоріжжя. ОСОБА_9 вийшов біля очисних споруд і пішов за своїм автомобілем ВАЗ 2108, а він направився на орендовану квартиру, де і залишився. В автомобілі таксі вони курили сигарети «Winston» синього кольору. Недопалки кидали в салоні або у вікно, оскільки планували, що при відкритті дверей машина згорить. На задньому сидінні автомобіля також залишилось: дві маски, сумка в клітинку, скотч, скрутка дротів, яка лежала на сидінні, дві пусті пляшки 1,5 і 2 л від мінеральної води з під бензину і 2 сумки, призначені для грошей, які також лежали в картатій сумці. Одразу вони не спалили автомобіль, оскільки їх могли б побачити люди (том 10 а.с.133-151).
Із протокол проведення відтворення обстановки та обставин подій від 17.09.2011 року, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_12 в присутності понятих і захисника ОСОБА_62 , за участю спеціалістів, розповів і продемонстрував порядок збірки саморобних радіокерованих вибухових пристроїв, які були встановлені в підголівники інкасаторського автомобіля. Так, ОСОБА_12 вказав на один з наданих йому предметів, вилучених під час огляду місця події 24.03.2011 року території ділянки місцевості, розташованого перед входом в Василівське відділення ВАТ «Ощадбанк», електронну плату і пояснив, що це автомобільна сигналізація, в момент складання на одній платі дроти були чорні, а на іншій різнокольорові. Далі ОСОБА_12 взяв 4 елементи живлення у вигляді пальчикових батарейок і пояснив, що підключав їх в послідовний ланцюг, скручуючи їх між собою ізоляційною стрічкою, а потім припаював контакти. Потім він підключив до автомобільної сигналізації два «плюсових» контакти, які йшли від батарейок і уточнив, що при виготовленні вибухових пристроїв використовувалися елементи живлення типу «Крона» і пальчикові батарейки, після чого продемонстрував спосіб скручування елементів живлення за допомогою ізоляційної стрічки. Скручені елементи живлення послідовно були «запаралеленими». Також ОСОБА_64 прикрутив надану йому електричну лампочку з фрагментами проводів до країв проводів, що йдуть від електронної плати. Після цього, як пояснив ОСОБА_12 , він на лампочці за допомогою алмазного напильника робив надпил і засипав в неї порох від звичайних петард. В той момент ОСОБА_9 виготовляв вибуховий заряд з серебрянки, аміачної селітри і можливо ще з чогось. Після цього ОСОБА_9 поміщав в ємність або з-під шампуню, або від миючого засобу. Як заряд використовувалася колба від освіжувача повітря, з якої зрізалася верхня частина, в неї засипався порох, а потім туди вставлялася лампочка і заливався віск. Колба потім містилася в ємність із зарядом, робився пиж з паперу та заливався воском. При натисканні на брелок «поворотник» повинен був моргнути, привести заряд в дію, який повинен був взаємодіяти з вибуховою сумішшю. Обидва пристрої вони зібрали по одній і тій же схемі, в одному пристрої він використовував ще тумблер, а в іншому штекер, до якого підключав елементи живлення. Також ОСОБА_12 пояснив, що брав плату, обкладав її поролоном і обмотував ізоляційною стрічкою. У поролоні підголівником робилися порожнини, в яких були розміщені елементи живлення і електронні плати. В пластмасові корпусі посилення підголівника також було зроблено отвір, в якому знаходилася ємність від миючого засобу з зарядом. Пристрої виготовляв за схемою, яку вичитав в Інтернеті, а підключав контакти до електронних плат на підставі заводських схем, які додавалися до автомобільних сигналізацій, які потім викинув. Без схем йому важко розібратися в контактах (том 10 а.с.153-157).

Із показів допитаного 16.09.2011 року під час досудового розслідування в присутності захистника ОСОБА_62 в якості обвинуваченого ОСОБА_12 , суд встановив, що деякий час він працював в Василівському відділені «Ощадбанку» в якості інженера-програміста. Про це знав ОСОБА_9 . Приблизно в листопаді 2010 року, ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_12 здійснити напад на інкасаторський автомобіль Василівського відділення «Ощадбанку» з метою заволодіння грошовими коштами. ОСОБА_12 був винен ОСОБА_9 гроші і ОСОБА_9 повідомив, що так ОСОБА_12 може розрахуватися з боргами. ОСОБА_12 дав згоду. ОСОБА_9 попросив ОСОБА_12 організувати йому зустріч з ОСОБА_14 , так як знав, що ОСОБА_12 підтримує з останньою добрі, теплі стосунки. ОСОБА_12 погодився. Десь в середині листопада 2010 року, ОСОБА_12 запросив до квартири, яку він разом з ОСОБА_9 винаймали в м.Запоріжжя, ОСОБА_14 . В ході розмови ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_14 , що він раніше працював в міліції, знає як міліція працює, що їй ніхто не затримає і запропонував здійснити разом з ним і ОСОБА_12 напад на інкасаторів. ОСОБА_14 дала згоду. ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_14 , що вона повинна буде надавати інформацію про суму грошей, які будуть перевозитися інкасаторами і час перевезення. ОСОБА_12 і ОСОБА_9 , знаходячись в м. Запоріжжя, через інтернет, знайшли схему виготовлення радіокерованого вибухового пристрою. Схема була простою: автомобільна сигналізація любого типу, «серебрянка», селітра, порох з петард, лампочка 1,5 або 3,5 вольта. Зупинившись на цьому пристрої, на ринку по вул.Анголенко в м.Запоріжжя вони придбали «серебрянку» в крафт-пакетах, сілітру. Інгрідієнти вони підбирали з разрахунку в 400 грамів суміші. Автосігналізацію купляв ОСОБА_12 на авторинку по Оріховській трасі. Таким чином, на виготовлення одного вибухового пристрою було витрачено приблизно 400 гривень. На квартирі ОСОБА_12 і ОСОБА_9 почали збирати вибуховий пристрій. ОСОБА_12 робив електричне живлення з пальчикових батареєк та «Крони», а також виводив дроти з електричною лампочкою. ОСОБА_9 змішував проміж собою компоненти. Спаяв між собою електричний ланцюг, ОСОБА_12 з плати автосігналізації вилучив усі непотрібні дроти. До лампочки було припаяно два дроти і розбито скління. Для корпусу вибухового пристрою вибрали пластикову банку з-під шампуню, ємністю 500 грамів. В цю банку ОСОБА_9 помістив заряд пристрою, а потім детонатор, металева колба з порохом від петарди, куди було поміщено лампочка без скла. Цей перший вибуховий пристрій вони для перевірки працездатності підірвали неподалік пам`ятника «Воїнам автомобілістам». Плату від сигналізації відвели в сторону, щоб не пошкодити, та натиснули кнопку пульта. Пристрій спрацював. Вибух був як вибух петарди. Воронки від вибуху не залишилося. ОСОБА_9 та ОСОБА_12 вирішили встановити вибухові пристрої в підголовники інкасаторського автомобілю. З цією метою, вони знову на вул.Анголенко закупила інгрідієнти, а ОСОБА_12 придбав на авторинку на Оріховській трасі два підголовники для автомобіля ВАЗ 2114. Колір і визирунок ОСОБА_12 пам`ятав візуально. В квартирі, яку вони винаймали, виготовили саморобний вибуховий пристрій. Для корпусу пристрою взяли пластикову банку від миючого засобу «Гала» синього кольору, ємністю 500 грамів. Взяв один підголовник, вони його розібрали, вирізав ніши в каркасі та паралоні, помістили туди вибуховий пристрій, і зібрали підголівник. З метою встановлення вибухового пристрою в автомобіль інкасаторів, ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_14 і повідомив, що необхідно встановити в інкасаторський автомобіль пристрій, який зупинить двигун автомобіля. Правду ОСОБА_14 вони не казали. Вони домовилися з ОСОБА_14 про місце і час заміни підголівника. Десь у кінці листопаду 2010 року ОСОБА_14 повідомила, коли вона запросить водія інкасаторської автомашини до себе додому, вони будуть мати змогу замінити підголівник. ОСОБА_12 на автомобілі ВАЗ 2108 красного кольору, що належить ОСОБА_9 , разом з останнім приїхали в м. Василівка, до дому ОСОБА_14 . Коли приїхав інкасаторський автомобіль водій ОСОБА_23 пішов до дому ОСОБА_14 , не закривши машину. Вони замінили підголівник на передньому пасажирському сидінні. Коли ОСОБА_23 поїхав, до них вийшла ОСОБА_14 і ОСОБА_9 віддав їй мобільний телефон «Нокіа», який той придбав для зв`язку. Також ОСОБА_14 повідомили, що пристрій встановлено. Приблизно через тиждень, ОСОБА_9 запропонував встановити ще один пристрій. Вони зробили другий пристрій і також за допомогою ОСОБА_14 встановили його на водійське сидіння інкасаторського автомобіля. Далі ОСОБА_9 повідомив, що їм необхідно знайти автомобіль, на якому вони будуть переслідувати інкасаторський автомобіль і запропонував ОСОБА_12 здійснити напад на водія таксі і заволодіти автомобілем. Вранці 06.01.2011 року ОСОБА_9 розбудив ОСОБА_12 і наполіг виключити мобільний телефон. Потім повідомив, що в цей день інкасатори будуть перевозити крупну суму грошей, про це йому повідомила ОСОБА_14 . На автомобілі ВАЗ 2108, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_12 поїхали в Комунарський район м. Запоріжжя. Приблизно об 11-00 годині 11-30 годині вони побачили автомобіль «Daewoo Lanos» білого кольору з надписами «Транс-таксі». Водій був за кермом. Скло автомобіля було затоноване. Хто звертався до водія, ОСОБА_12 не пам`ятає. Водій був десь 170 см на зріст, худенький, 23-24 роки. ОСОБА_9 кивнув. ОСОБА_12 сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_9 на заднє за водієм. Вони сказали водію, щоб той відвіз їх на вул.Дослідну станцію, де відбувається разборка японських автомобілів. Вони шукали місцевість, де було малолюдно. Коли вони під`їхали, то ОСОБА_9 з заднього сидіння лівою рукою обхопив водія, а правою ножем почав наносити удари водію. Після чого, ОСОБА_9 вийшов з автомобілю, підійшов до водія, і забрав мобільні телефони, потім відвів водія до задньої частини автомобіля і закрив його в багажнику. Вони поїхали в сторону пам`ятника «Воїнам автомобілістам». По дорозі ОСОБА_12 через вікно викинув телефони таксиста, нож і рацію. Ніж виглядав наступним чином: старий кухонний ніж, довжиною десь 20 см, довжина леза 11-12 см, ширина десь 2 см, без зазубрін та узорів. Рукоятка ножа була обмотана ізоляційною стрічкою чорного кольору. ОСОБА_9 сів за кермо таксі. Перед заправкою «Лукойл», що перед пам`ятником «Воїнам автомобілістам», ОСОБА_9 поїхав в сторону лісосмуги і десь через 30 м зупинив автомобіль. Коли вони зупинилися, то відкрили багажник автомобіля, таксист був живий. Вони витягли таксиста з багажника. ОСОБА_9 відвів таксиста в сторону від автомобіля і наказав лягти на землю. Після чого биткою чорного кольору, яка знаходилась в багажнику автомобіля, ОСОБА_9 почав наносити удари по голові таксиста. Коли таксист перестав подавати ознаки життя, ОСОБА_12 та ОСОБА_65 відтягли тіло таксиста в лісосмугу і закидали гілками. Після чого, на автомобілі таксі, вони виїхали біля пам`ятника «Воїнам автомобілістам» на трасу «Москва-Симфіропіль» та доїхали до повороту в с.Малоекатерінівка, де зупинилися, і почали чекати автомобіль інкасаторів. Коли повз них проїхала інкасаторська машина Василівського відділення, вони почали переслідувати її. Вони побачили, що за Василівською інкасаторською машиною їде ще один інкасаторський автомобіль «Ощадбанку» ВАЗ 2114 червоного кольору. Коли ОСОБА_9 та ОСОБА_12 переслідували автомобіль інкасаторів, в салоні таксі з`явився запах гарі і двигун почав працювати з перебоями. Вони зупинилися. Коли автомобіль інкасаторів від`їхав на значну відстань, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 в районі с.Григорівка звернули з траси та поїхали в смт.Кушугум, де залишили автомобіль. Попередньо ОСОБА_9 протер салон автомобіля ганчіркою. Після чого ОСОБА_12 поїхав до м.Запоріжжя. На наступний день, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 поїхали в м.Василівка, де повідомили ОСОБА_14 , що з нападом нічого не вийшло (том 10 а.с.115-132). Покази ОСОБА_12 цілком співпали з його показами, які він надавав при відтворенні обстановки та обставин події 17.09.2011 року (том.10 а.с.133-159).

Із висновку судово-психологічної експертизи №6397/28 від 29.02.2012 року, суд встановив, що ОСОБА_12 під час проведення з ним відтворення обстановки та обставин подій від 17.09.2011 року із застосуванням відеозапису дає покази самостійно, психологічний тиск на останнього з боку сторонніх осіб, які брали участь під час проведення слідчої дії, відсутні (том 10 а.с.195-205).

Із протоколу очної ставки від 06.04.2012 року, проведеної між обвинуваченою ОСОБА_14 і обвинуваченим ОСОБА_12 , суд встановив, що ОСОБА_14 і ОСОБА_12 знайомі з 2007 року, коли останній влаштувався працювати програмістом у Василівське відділення ВАТ «Ощадбанк», де вона вже працювала керівником кредитного відділу. Також при проведенні зазначеної слідчої дії ОСОБА_14 пояснила, що в жовтні 2010 року ОСОБА_12 домовився з нею про зустріч, коли вона приїхала у м.Запоріжжя, ОСОБА_12 зустрів її на зупинці громадського транспорту «Вулиця Гагаріна», після чого вони направилися до будинку біля ГУМВС області. В квартирі, куди їй привів ОСОБА_12 нікого не було. У розмові ОСОБА_12 запропонував їй скоїти розбійний напад на інкасаторський автомобіль. В цей час до квартири зайшов ОСОБА_9 , який також запропонував її скоїти зазначений напад, а гроші розподілити порівну, на що вона погодилася. Під час слідчої дії ОСОБА_12 підтвердив, що зустрічався з ОСОБА_14 і ОСОБА_9 у вказаній квартирі, однак розмови щодо нападу на інкасаторський автомобіль не було. Також при проведенні зазначеної слідчої дії ОСОБА_14 пояснила, що ОСОБА_12 і ОСОБА_9 , коли встановлювали пристрій до інкасаторського автомобілю приїжджали на автомобілі ВАЗ 2108, вишневого кольору, номер якого вона не пам`ятає, і зупинялися на відстані 100 м від будинку №25 по вул.Івана Сірка у м.Василівка, на ґрунтовій дорозі. Під час слідчої дії ОСОБА_12 заперечував щодо зазначених обставин. Також при проведенні зазначеної слідчої дії ОСОБА_14 пояснила, що дублікат ключів від інкасаторського автомобіля вона передавала ОСОБА_12 в своєму службовому кабінеті, про що вони домовилися раніше по телефону. ОСОБА_12 дзвонив їй на номер НОМЕР_6 . Під час слідчої дії ОСОБА_12 заперечував щодо зазначених обставин. Крім того, при проведенні зазначеної слідчої дії ОСОБА_14 і ОСОБА_12 пояснили, що знали про маршрут інкасаторів з м.Запоріжжя у м.Василівка, зокрема, що інкасатори виїжджаючи з м.Запоріжжя через кільце (Космічний мікрорайон) слідують по трасі населених пунктів Приморське, Степногірськ, Кам`янське, Григорівка, а також про те, що інкасатори мають вогнепальну зброю і знаходяться на зміні в бронежилетах (том 11 а.с.197-205).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_66 пояснила суду, що вона мешкає в м.Василівка. Серед обвинувачених вона знає ОСОБА_12 через його матір. З його мамою вони товаришували. 06.01.2011 року, вона приходила до ОСОБА_67 на ОСОБА_68 . Дома були вітчим, ОСОБА_69 і молодший брат ОСОБА_70 , як його ім`я, вона не пам`ятає. Вони сиділи в літній кухні. ОСОБА_70 вона не бачила. Зі слів ОСОБА_71 , ОСОБА_72 знаходився в м.Запоріжжя. Вона знала, що ОСОБА_12 працював в «Ощадбанк». Після оголошення протоколу додаткового допиту свідка від 10.04.2012 року вона підтвердила, що приблизно в березні 2012 року, вона зустріла ОСОБА_73 , яка повідомила їй, що ОСОБА_12 звинувачують у вбивстві таксиста та мінуванні автомобіля інкасаторів і просила, щоб вона підтвердила в міліції, що 06.01.2011 року, ОСОБА_12 знаходився дома і вона його бачила, однак вона відмовилась це робити.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_74 пояснив суду, що в період 2010-2011 року він працював в таксі. З ОСОБА_12 він знайомий, як з клієнтом, який користувався його послугами як таксиста. Послугами таксі ОСОБА_12 користався часто. Інколи ОСОБА_12 на його автомобілі їздив з ОСОБА_14 В м. Запоріжжя він ОСОБА_12 не відвозив. Він не пам`ятає, коли, але до нього звернулася ОСОБА_75 , та попросила, щоб він підтвердив слідчому, що напередодні свята возив ОСОБА_12 у м.Василівка. Він відмовився. Він не пам`ятає точної дати, коли до нього звернулася ОСОБА_76 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_77 повідомила суду, що допитувала ОСОБА_29 , але точно за яких обставин і у зв`язку з чим проводився допит та які питання вона задавала, не пам`ятає. Всі питання, які задавались на допиті, та відповіді на них зафіксовані в протоколі допиту в повному обсязі, нарікань з боку ОСОБА_29 стосовно тексту протоколу не було. Якби такі нарікання були, вони були б зафіксовані в протоколі допиту або викладені в письмовому вигляді. Також свідок пояснила, що здійснювалась вибірка дзвінків ОСОБА_29 , але які саме там телефони були та дати, не пам`ятає. Висловила припущення, що ОСОБА_29 могла бути викликана на допит в зв`язку з тим, що при перевірці телефонних дзвінків ОСОБА_9 було встановлено, що вона з ним спілкувалась 06.01.2011 року. Стосовно невідповідності речових доказів, вилучених на місці події і наявних в матеріалах справи, пояснила, що пам`ятає про недопалки (на місці події вилучено 2, а в справі було 5), але щодо футболки та брюк не пригадує. Речові докази нікому не пред`являла, після експертизи вони надходили в запечатаному вигляді та направлялись до камери схову. Після ознайомлення з протоколом допиту ОСОБА_29 свідок підтвердила, що на допиті ставила останній питання, чи спілкувалася вона 06.01.2011 року з ОСОБА_9 , на що та відповіла, що спілкувалась і погодилась позичити йому 200,00 гривень, питання чи бачились вони в той день на допиті не ставилось, оскільки допит відбувався у довільній формі, сама ОСОБА_29 не згадувала про те, чи бачилась вона з ОСОБА_9 в той день.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_78 пояснила суду, що з обвинувачених вона знає ОСОБА_9 як чоловіка своєї подруги ( ОСОБА_79 ), з 2007-2008 р.р. бачила ОСОБА_12 разом з ОСОБА_9 два рази у 2010 році, ОСОБА_80 не знайома. По справі пояснила, що вранці 06.01.2011 року їй зателефонував ОСОБА_9 і попросив надати йому у борг 200,00 гривень і допомогти обрати подарунок цивільній дружині, на що вона погодилась. Через декілька годин він їй передзвонив, вони зустрілися і спочатку поїхали на Критий ринок придбати їй харчі, потім в перехід по вул.Пушкіна, де придбали білизну, по дорозі заїжджали в магазин білизни на вул.Сталеварів, це відбувалось приблизно з 12-00 години до 14-00 години. Також свідок пояснила суду, що вони спілкувались родинами, у ОСОБА_79 з ОСОБА_81 є спільна дитина, стосунки у них дружні. Стосовно допиту повідомила суду, що взимку 2012 чи 2013 року, точно не пам`ятає, її викликали на допит в 6 відділ біля управління архітектури. Приводом допиту були телефонні розмови її з ОСОБА_9 . На допиті вона розповіла всі події, які відбувались 06.01.2011 року про те, що вона зайняла йому 200,00 гривень і вони їздили обирати подарунок ОСОБА_82 . Але слідча занотувала не всі її пояснення, лише те, що вона зайняла йому гроші і він їх повернув. Коли свідок зробила зауваження щодо неповноти висвітлення її показів слідча пояснила, що решта про поїздку за подарунком наразі не важливо і видала повістку на допит на наступний раз, але більше її на допит не викликали. Після оголошення протоколу допиту свідка від 06.02.2012 року свідок підтвердила свої пояснення стосовно того, що в протоколі зафіксовано не все, що вона розповіла слідчому. Крім того, повідомила суду, що по цій справі також допитували її матір ОСОБА_83 .
Допитаний у судовому засіданні, у режимі відеоконференції, свідок ОСОБА_84 повідомила, що з обвинувачених лише одного разу бачила ОСОБА_85 вдома у своєї доньки ОСОБА_86 (на той час її прізвище було ОСОБА_87 ) на святкуванні дня народження онука, він призвів на неї враження серйозного, доброго хлопця. Також вона пояснила, що у січні 2011 року, приблизно 04 або 05 числа, вона гостювала у доньки, яка на той час проживала на орендованій квартирі по АДРЕСА_9 . Чоловік з сином гостювали в іншому місці по вул.Сталеварів, але увесь час вдень вони перебували усі разом. Вранці 06.01.2011 року вона перебувала вдома у доньки з нею та її дитиною. Вранці, приблизно о 09-30 годині 10-00 годині донька пішла у магазин за овочами, вона була відсутня тривалий час, приблизно годину-півтори. Чи розповідала донька про те, що зустрічалась з ким-небудь чи ходила по іншим крамницям, свідок не пам`ятає.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_30 пояснила суду, що з 2007 року по 2009 рік мешкала в цивільному шлюбі з ОСОБА_9 , мають спільну дитину. З обвинуваченими ОСОБА_12 і ОСОБА_14 вона не знайома. Охарактеризувала ОСОБА_9 як дбайливого гарного батька, з яким вони по теперішній час підтримують дружні стосунки, увесь цей час ОСОБА_9 спілкується з дитиною і допомагає їй добровільно. Повідомила суду, що ОСОБА_9 працював оперуповноваженим у Шевенківському райвідділі. В зв`язку необхідністю допомагати і доглядати за нею та за дитиною, оскільки у дитини ускладнення за станом здоров`я, змушений був звільниться. По справі пояснила, що на Різдво, 06.01.2011 року, можливо ще й 07.01.2011 року ОСОБА_9 , як завжди приїздив до них привітати сина і її зі святом, сину подарував фотоапарат, а їй комплект спідньої білизни.
Допитаний у судовому засіданні, у режимі відеоконференції, свідок ОСОБА_88 повідомив, що 07.01.2011 року, на Різдво, близько 10-00 години ранку, вони з сином пішли обходити поле. Напередодні 06.01.2011 року приблизно з обіду до вечора йшов сніг, о котрій годині він завершився, точно сказати не може. Під кінець обходу поля в лісопосадці вони виявили труп людини, а на снігу були сліди «ніби як його тягли». Біля трупу були сліди крові, закривавлена купюра номіналом 10 гривень, які не були засипані снігом. Також біля трупу була бита та хустина на рослинах полині. Через дорогу знаходився чехол від мобільного телефону. Труп і предмети біля трупу не були присипані снігом, оскільки, на його думку, вони потрапили на місце вже після того, як сніг перестав йти снігу. Повернувшись додому, хвилин через 10, вони викликали міліцію.
Допитаний у судовому засіданні у якості свідка і експерта ОСОБА_89 повідомив, що 24.07.2011 року він приймав участь в обшуку будинку обвинуваченого ОСОБА_90 , за адресою: АДРЕСА_2 . Під час обшуку в будинку був присутній власник будинку, хто ще там знаходився він не пам`ятає. Взагалі події, що відбувалися під час обшуку пам`ятає в загальних рисах без подробиць. Пам`ятає, що обшук здійснювався таким чином, що група з власником будинку переходила з однієї кімнати до іншої, де здійснювався обшук. Хто саме і які предмети були вилучені під час обшуку і яким чином здійснювалось фотографування, він не пам`ятає. Стосовно експертизи №11 від 08.02.2011 року, яку він проводив, щодо змиву з внутрішньої поверхні скла автомобіля «Daewoo Lanos» зазначив, що не був присутній на вилучені змиву зі скла. Свідок пояснив, що визначення зовнішньої і внутрішньої сторони наскрізного отвору є криміналістичним питанням і встановлюється за характерними трасологічними особливостями. Хімічним способом це визначити можливо за продуктами пострілу, найбільш інформативна частина яких не є органічними продуктами, і пояснив, що він досліджував їх лише частково, досліджував органіку (дифеніламін, сіру), оскільки на момент проведення експертизи не було відповідного спеціального обладнання. Сліди металізації в ході експертизи не досліджувались, оскільки свідок не має відповідного допуску. Досліджуваний ним продукт дифеніламін це рідкісна в природі речовина, яка може зустрічатись на руках людей, що палять та входить до складу пороху в якості стабілізатора і припустив, що він може входити до складу петард. Стосовно експертизи №334 від 05.04.2012 року, на вирішення якої ставилось питання щодо наявності вибухових часток на об`єктах, що надані на дослідження та можливості їх входження до саморобних вибухових приладів, пояснив наступне. За результатами дослідження було встановлено, що на досліджуваних предметах були знайдені мілкоподріблені однорідні аморфні частинки срібного кольору без сторонніх включень і забруднень. Додатково пояснив, що в такому стані, тобто без домішок, досліджувані предмети могли зберегтись протягом 13 місяців у випадку збереження їх в запакованому стані та малоймовірним є збереження однорідності у випадку їх перебування на відкритому просторі. Стосовно комплексної експертизи № 15 від 21.04.2011 року (том 7 а.с.35) пояснив, що в цій експертизі він приймав участь в частині дослідження вибухових частин та продуктів пострілів, а саме речовин, що являють собою мілкоподрібнені неоднорідні аморфні речовини сріблястого кольору з включенням кристалічної речовини білого кольору та аморфної речовини жовтого кольору. Об`єкти з металевим блиском представляють собою частки невизначеної форми з металевим блиском, розмір переважної фракції складає 3-9 мкм, присутні частки розміром від менше ніж 1 мікрон до 18 мікрон. Дослідження проводилось за гранулометричним складом, а саме: речовини розділяються на декілька груп за розміром. Також пояснив, що як на час дослідження так і на теперішній час відсутня чітка методика розділення речовин за розмірами, при дослідженнях розділення здійснюється візуальною. Цей параметр має малоінформативний характер. Стосовно експертизи № 181 від 26.08.2011 року (том 6 а.с.237) пояснив, що на експертизу було представлено 5 поліетиленових крафт-пакетів з порошкообразною речовиною сірого кольору, що були вилучені 08.07.2011 року в ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , та об`єкти знайдені в ході огляду місця пригоди від 24 березня 2011 року, проведеного за адресою АДРЕСА_10 , та знаходились на дослідженні НДЄКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області. На дослідження було поставлене питання «Чи мають представлені на дослідження речовини загальну родову та видову приналежність з об`єктами, знайденими в ході огляду місця події від 24 березня 2011 року, який проводився за адресою: Запорізька область, м.Василівка, вул.Театральна, 12». У результаті дослідження було встановлено, що об`єкти представляють собою частки невизначеної форми з металевим блиском, розмір переважної фракції складає відповідно 16-24 мкм, присутні частки розмірами від менше 1 мікрона до 80 мікронів і зроблено висновок, що відповісти на питання, що ставилось на вирішення експертизи не представляється можливим. Стосовно експертизи № 93 від 29.04.2011 року (том 7 а.с.132) пояснив наступне. На дослідження експертизи був наданий об`єкт, що представляє собою частки невизначеної форми з металевим блиском розміром переважної фракції 8-40 мкм з присутніми частками розмірами від менше ніж 1 мікрон до 80 мікрон. Ця речовина срібного кольору знаходилась в банці з-під миючого засобу «Gala». Вона порівнювалась з 5 поліетиленових крафт-пакетами з порошкообразною речовиною сірого кольору.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_91 , який працює водієм Василівського відділу прокуратури, пояснив, що до нього підійшов ОСОБА_92 , прізвище якого він не пам`ятає, який працює водієм машини ощадкаси і якого він знає, оскільки у них службові гаражі знаходились поруч та продемонстрував два проводки, які стирчали з підголівника, ще там був тумблер та якась ємність чимось залита, походження якої вони не зрозуміли, розміром приблизно 7-8 см, діаметром близько 4 см, можливо металева. Всі ці предмети було з`єднані разом. Пояснив, що вони подумали, що це підігрів для підголівників в автомобілі п`ятої чи сьомої моделі, точно не пам`ятає. Те, що це може бути вибуховий пристрій йому на гадку не спало. Про те, чи знаходилося щось в другому підголівнику, він не пам`ятає. Куди потім поділися знайдені предмети, він не знає, але в руки їх брав. Також він зазначив, що окрім водія бачив, що іноді в гараж заходив начальник служби безпеки ОСОБА_58 , стосовно святкувань у гаражі нічого не знає, особисто не бачив.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_93 , який у 2011 році працював оперуповноваженим Запорізького районного відділу міліції, а на сьогоднішній час працює оперуповноваженим Шевченківського районного відділу поліції, пояснив суду, що подробиць і дату не пам`ятає, пам`ятає, що прийшов ОСОБА_12 і виявив бажання надати явку з повинною. Пояснив, що будь-якого доручення, ані усного, ані письмового щодо отримання пояснень чи явки з повинною від керівництва він не отримував. Як уповноважена особа, він отримав явку з повинною від ОСОБА_12 , який в довільній формі розповів і занотував як все було. За якою статтею обвинувачували ОСОБА_12 він не знав, участі в розкритті злочину, в якому обвинувачували ОСОБА_12 не приймав, особливих подробиць подій не знає. У випадку якби ОСОБА_12 виявив бажання мати адвоката, він йому був би наданий. На надання явки ОСОБА_12 з`явився у звичному стані, стосовно наявності на ньому тілесних пошкоджень свідок пояснень надати не зміг, чого-небудь незвичного не помітив, підказок стосовно написання явки не надавав, явка надавалась добровільно. Пояснив, що за службовими обов`язками на той час він міг виконувати доручення начальника і заступника начальника кримінального розшуку Запорізького району, начальника кримінальної поліції та обласного керівництва. Стосовно місця, де відбиралась явка, пояснив, що в кабінеті заступника начальника райвідділу ОСОБА_94 , який напевно мав знати про оформлення явки ОСОБА_12 , але точно про обізнаність ОСОБА_94 щодо явки, повідомити не може. Також пояснив, що в протоколі явки з повинною він заповнив своїм почерком анкетні дані ОСОБА_12 , решту писав сам ОСОБА_12 . Так звичайно відбувається коли особа виявляє бажання надати явку. Стосовно наявності помилки в прізвищі ОСОБА_12 ( ОСОБА_95 замість ОСОБА_96 ) в самій явці, яку писав ОСОБА_12 , пояснити не зміг. Після оформлення протоколу він надав його керівництву, але кому саме не пам`ятає. Перед початком оформлення явки з повинною свідок попередив ОСОБА_12 про його право не давати пояснення стосовно себе, про що є відповідний підпис в протоколі. При пред`явлені оригіналу протоколу з`ясувалось, що підпис відсутній, свідок пояснив, що інші документи, окрім протоколу не оформлювались та підтвердив, що текст явки з повинною (окрім анкетних даних) написаний особисто ОСОБА_12 в його присутності. Яким чином було встановлено особу ОСОБА_12 , він не пам`ятає.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_97 пояснив, що у 2011 році працював у ОСОБА_98 -Таксі водієм. З ОСОБА_99 був знайомий як з водієм ОСОБА_98 -такси, особистих стосунків вони не підтримували. Охарактеризувти останнього може як одного з кращих водіїв, який завжди тримав автомобіль у справному стані і чистоті, не палив. Стосовно кольору шашки на автомобілі ОСОБА_26 пояснив, що не пам`ятає, додав що вона була як у всіх білого чи жовтого кольору і приєднувалась до авто через багажник, особливих подробиць не пам`ятає. При пред`явлені йому фотокартки з автомобілем «Daewoo Lanos», красного кольору, свідок підтвердив, що працював саме на ньому. При пред`явленні йому речового доказу по справі скрутки проводів, зазначив, що ця скрутка схожа на ті, що кріпили шашку «таксі» до автомобіля.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_32 пояснив, що у січні 2011 року працював старшим слідчим СУ ГУМВС України в Запорізькій області, входив до складу групи слідчих по цій кримінальній справі та на стадії розслідування злочину був призначений старшим групи. Після ознайомлення з постановою про порушення кримінальної справи та прийняття її до свого провадження від 04.07.2011 року відносно ОСОБА_12 підтвердив, що на момент прийняття вказаної постанови в матеріалах кримінальної справи містились докази, що підтверджували факт нанесення ОСОБА_12 декількох ножових поранень ОСОБА_26 , що й спричинили смерть останнього. Також він повідомив суду, що в справі фігурував речовий доказ лобове скло автомобіля «Daewoo Lanos», на якому працював ОСОБА_26 , зі сколом з внутрішньої сторони. Це скло не було направлене на експертизу, оскільки, коли він був призначений старшим групи, автомобіль вже було фактично повернено власнику на зберігання під розписку і на ньому було виконано ремонт. Стосовно того, якої марки були недопалки сигарок, що фігурували у справі, він не пам`ятає. Зазначив, що справа була передана до іншого слідчого управління, а саме: слідчому відділу Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області у стані, що відповідала вимогам інструкції, але особливих подробиць і коли саме це було не пам`ятає. Після повернення справи до СУ ГУМВС України в Запорізькій області, ним були винесені постанови про порушення кримінальних справ відносно ОСОБА_12 і ОСОБА_9 , пояснив, що приводом та підставою для порушення кримінальних справ були матеріали вказаної кримінальної справи. Стосовно підпису на фототаблиці з місця огляду автомобіля інкасації зазначив, що він особисто в огляді участі не приймав, але як старший групи мав право підписувати всі документи по справі. Для прийняття участі в оглядах та інших діях по справі в якості понятих залучались сторонні особи громадяни України, що досягли 18-річного віку. Особистих стосунків з понятими ані на момент слідчих дій по справі, ані на сьогоднішній момент не підтримував. Також він пояснив, що приймав участь в обшуку дома у ОСОБА_12 , на момент обшуку вдома знаходився ОСОБА_12 , адвоката не було, обшук здійснювався на підставі постанови суду в порядку передбаченим чинним законодавством, всі особи, що приймали участь в обшуку, в тому числі й поняті, знаходились в приміщенні, де він здійснювався та поетапно переміщались з однієї кімнати до іншої.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_100 пояснив суду, що знав ОСОБА_101 , оскільки у 2008 році вони близько року разом працювали, він водієм, а ОСОБА_102 експедитором. ОСОБА_26 займався вивозом сміття на своєму автомобілі та наймав іншу техніку для цього під час роботи в Транс-Таксі. Під час знайомства з ОСОБА_26 про конфліктні ситуації з ним він не чув, лише бували випадки, що останній не доплачував людям, що разом з ним займалися вивозом сміття за якісь недоліки. Стосовно наявності у ОСОБА_26 знайомих в районі с.Балабіно чи смт.Кушугум, йому нічого не відомо. Лише одного разу підвозив його до якогось будинку в районі вулиці Радгоспна, як їхати на Балабинський поворот. Куди саме той ходив, він показував оперуповноваженим. Також він повідомив, що ОСОБА_26 інколи займав у нього гроші.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_103 пояснив, що у січні 2011 року працював у таксопарку Транс-Таксі. Знав ОСОБА_101 лише по роботі. Автомобіль, на якому останній працював завжди був в у доглянутому стані, при виявленні будь-яких неполадок відразу ж їх усував. На автомобілі були затоновані вікна, шашка була білого кольору і світилась синім кольором. Який був дріт, що з`єднував шашку з машиною, він точно не пам`ятає, як вони встановлюються не знає, оскільки цим не займався.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_31 пояснив суду, що у 2011 році працював старшим слідчим в особливо важливих справах СУ ГУМВС України в Запорізькій області, на той час приймав участь у розкритті злочинів, які спочатку були заведені по факту виявлення трупа ОСОБА_26 і по факту замаху на життя ОСОБА_23 , мінуванням інкасаторського автомобіля. У процесі розслідування вказаних справ ними було отримано лист від Науково-дослідного інституту, в якому зазначалось, що в рамкам молекулярно-генетичної експертизи було виявлено ДНК профіль на скрутках дротів, ізоленті та перемикачі, знайдених в інкасаторській машині, який належав невідомій особі. Генетичною експертизою недопалків, знайдених в машині, на якій працював ОСОБА_26 , виявлені ДНК профілі 2-х невстановлених осіб. Зазначені ДНК з недопалків і з предметів з інкасаторської машини співпадали. В зв`язку з цим, у слідства виникла версія, що можливо водія було вбито, щоб на його автомобілі здійснити напад на інкасаторську машину. Зазначені справи були поєднані. Експертизами по справі було встановлено, що ізолента, виявлена в машині ОСОБА_26 , та ізолента, виявлена в інкасаторській машині, мають родову приналежність та могли бути раніше одним цілим. Крім того, маркування на проводах вказувало на те, що такі проводки використовуються в системному блоці ПК. У зв`язку з висновками експертизи перевірялись усі працівника банку, в тому числі і колишні. Таким чином, слідство вийшло на ОСОБА_12 , який раніше працював програмістом у банку, мав дружні стосунки з інкасаторами і досвід роботи з пайками і електронним обладнанням. У ОСОБА_12 були взяті зразки ДНК профілю і в результаті експертизи встановлено, що вони співпадають з ДНК профілями на ізоленті, дротах з машини інкасаторів та недопалками сигарет, вилучених в машині ОСОБА_26 . У ході слідчих дій встановлено зв`язок ОСОБА_12 з ОСОБА_9 , за результатами експертизи ДНК профілю якого встановлено, що він співпадає з ДНК профілем одного з недопалку з машини ОСОБА_26 . Після цього ОСОБА_12 і ОСОБА_9 було пред`явлено обвинувачення і обрана запобіжна міра у вигляді тримання під вартою. Оскільки для здійснення такого злочину як напад на інкасаторів необхідно бути обізнаним про суми та дати перевезення грошових коштів, а саме, що шостого січня перевозились кошти в розмірі більше трьох з половиною мільйонів гривен, слідство проводили дії щодо виявлення інформатора. З моніторингу дзвінків ОСОБА_12 вбачалось, що він достатньо часто спілкувався з ОСОБА_14 , яка на той час обіймала посаду керівника відділення, на інкасаторів якого було здійснено замах. Крім того, на той час ОСОБА_12 вже надав явку з повинною, в якій зазначив про те, яким чином було здійснено злочин, в тому числі за участі ОСОБА_14 . В подальшому всі слідчі дії та експертизи по справі підтвердили обставини злочину і причетність зазначених осіб до нього. Також він зазначив, що в ході слідчих дій приймав участь в обшуку будинків ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , але подробиць обшуку не пам`ятає, обшуки проводились у відповідності до інструкції, всі предмети, що вилучались пред`являлись до огляду всім учасникам слідчої дії. Стосовно оформлення протоколу огляду диску зі зйомкою руху автомобіля ОСОБА_26 пояснив, що диск оглядався і протокол складався у присутності понятих з фіксацією часу руху автомобіля, що відповідав часу на диску. Хронометраж руху ОСОБА_26 складався на підставі матеріалів кримінальної справи, проведених слідчих дій і пояснень свідків, можливо ще за допомогою бази, доступ до якої він мав на той час. Щодо речових доказів у справі пояснив, що за протоколом виїмки з місця події зазначена футболка чорного кольору, але на справді в матеріалах кримінальної справи були чорні брюки з відрізаною штаниною, яка, за матеріалами справи, була знайдена в машині ОСОБА_26 . Особисто участі у виїмці він не приймав. Щодо порядку залучення до слідчих дій понятих він пояснив, що залучалися особи, які на момент таких дій мали можливість взяти в них участь, в тому числі студенти, які проходять практику. Щодо понятих ОСОБА_104 та ОСОБА_105 зазначив, що особисто знайомий з ними, іноді підтримує стосунки, але залучення їх до слідчих дій не заборонено законом, оскільки вони не є родичами обвинувачених, працівника міліції і досягли 18-річноо віку. Стосовно допиту обвинуваченої ОСОБА_106 та пред`явлення їй запису цієї слідчої дії свідок пояснив, що допит проводив не він, але пред`явлення запису здійснював він. Стосовно можливості пред`явлення 3-годинного запису протягом 45 хвилин зазначив, що це можливо, якщо пред`явлення здійснювати фрагментально, про що має бути відповідна примітка в протоколі. Чому в протоколі про це не зазначено, пояснити не зміг.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_107 пояснив суду, що знайомий з ОСОБА_12 зі школи, з ОСОБА_9 з 2010 року, коли їх познайомив ОСОБА_12 . Приблизно в кінці серпня на початку вересня 2011 року він працював в будівельному магазині в м.Василівка. Дві невідомі йому особи попрохали його вийти з магазину показати товар. Після того як він вийшов, вони надягли на нього кайданки і потягли до автомобіля ВАЗ 99 моделі красних відтінків і повезли в невідомому напрямку. Будь-яких документів особи не пред`являли. Привезли його в м.Запоріжжя в УМВД Запорізької області (в районі вул.Гагаріна). Тривалий час близько 2-3 годин його водили по різних кабінетах, тиснули на нього морально, щоб він дав якісь пояснення, питали про ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , чи знайомий він з ними. Після спливу приблизно 3-х годин прийшов слідчій ОСОБА_32 , пред`явив документи і провів допит. Після чого свідка відпустили додому, більше ніхто його по цій справі не викликав, фізичного тиску з боку міліції не було.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_108 пояснив, що він є рідним братом обвинуваченого ОСОБА_12 . Під час обшуку в їх будинку він знаходився вдома один, на момент обшуку йому було 14 років. Зазначив, що приблизно 15 осіб приїхали та почали проводити обшук. Він сам особисто лише частково бачив, які речі вилучали, а саме жорсткі диски, блоки живлення. Особи, що проводили обшук знаходились як на подвір`ї, так і в домі одночасно, в зв`язку з цим слідкувати за всіма не було можливості. Під час обшуку брат був на подвір`ї біля гаражу.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_109 повідомив суду, що працював на СТО «Транс-Таксі», знайомий був з ОСОБА_99 як з водієм таксі, вони підтримували лише робочі відносини, про будь-які конфлікти не чув. Розповів суду, що ОСОБА_102 працював на автомобілі «Daewoo Lanos» білого кольору, машина його була завжди доглянута, чиста, технічно справна, оскільки він дбайливо до неї ставився й завжди вчасно звертався до ремонту у випадку виявлення неполадок. Він також зазначив, що за декілька днів до гибелі ОСОБА_26 замінив йому шашку таксі на нову, яку ОСОБА_102 придбав особисто, куди поділась стара, він не знає. Загалом шашка таксі кріпиться за допомогою двох дротів через багажник автомобіля. Після пред`явлення скрутки дротів, що є речовим доказом по справі, свідок припустив, що такими проводками могла кріпитись шашка таксі до автомобіля.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_110 пояснив суду, що у січні 2011 року працював водієм у Транс-Таксі близько 1,5 місяців, з ОСОБА_111 особисто знайомий не був. Сам свідок працював на декількох машинах, зазначив, що всі шашки на автомобілях кріпляться однаково через багажник.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_112 пояснив суду, що працював слюсарем у Транс-Таксі, зазначив, що у ОСОБА_26 автомобіль завжди був в ідеальному стані, технічно справний і доглянутий, перед його гибеллю нарікань на несправності машини з його боку не було. Шашка таксі на його машині спочатку була білого кольору, а за декілька днів до подій він замінив її на нову. Також він пояснив суду, що шашка таксі на автомобіль кріпиться через заднє скло і багажник. Стосовно стану машини, на якій працював ОСОБА_26 , після знайдення трупу, пояснив, що автомобіль був доставлений на Транс-Таксі, загалом вона була в технічно справному стані «на ходу». Було замінено пошкоджене лобове скло, на якому були дві цяточки, як постріл, але не наскрізні. Замінене пошкоджене скло перебувало на Транс-Таксі 2-3 місяці після заміни, а потім його викинули, вказівок щодо його збереження від будь-кого не надходило. У багажнику автомобіля було два сліду крові, а в салоні в підлокітнику та підстаканнику було паливо, яким дуже тхнуло в салоні.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_113 повідомив суду, що знайомий з обвинуваченими ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , оскільки раніше вони разом працювали. Він працював замінним водієм у Василівському відділені «Ощадбанку», у випадку заміни працював на автомобілі ВАЗ 2107. За його роботи, будь-які сторонні предмети в інкасаторській машині не знаходили до цього випадку. Стосовно знайденої в інкасаторській машині вибухівки пояснив суду, що дізнався про знахідку від начальника інкасації, наступного ж дня його затримали під приводом адміністративного правопорушення (опір працівникам міліції), який він не здійснював і забрали у Василівський районний відділ міліції. Тримали його там 7 діб, здійснювали на нього тиск, наполягали на тому, щоб він зізнався в скоєнні цього злочину. Тримали його в камері та постійно викликали на допит, відеозйомка допитів не відбувалась. Питали, чи замінював або приймав участь у заміні підголівників на інкасаторській машині, на що він відповідав, що нічого з цього приводу не знає, участі в заміні не приймав. Крім того, здійснювали обшук в його оселі, але нічого там не знайшли, взяли у нього відбитки пальців, які не співпали з відбитками на вибухівці, тому й відпустили. Затримали його, оскільки підозрювали у скоєнні злочину. Після оголошення протоколу допиту від 29.03.2011 року свідок підтвердив, що нічого про заміну підголівників в інкасаторській машині не знає, нічого не бачив, на теперішній час не пам`ятає, а підписав оголошений протокол під тиском міліції.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_114 пояснив суду, що знайомий з ОСОБА_14 , оскільки вони разом працювали, а також знає її як дружину свого колишнього підлеглого, коли він працював начальником кримінального розшуку. Також знає ОСОБА_12 з яким також разом працював. З обвинуваченими підтримував лише робочі стосунки, з ОСОБА_9 не знайомий. Стосовно обставин справи йому відомо, що в січні 2011 року інкасаторський автомобіль був на маршруті, йому подзвонив ОСОБА_58 (начальник служби безпеки) і повідомив, що в автомобілі знайшли вибуховий пристрій. Після того як машина повернулася, викликали міліцію, яка забрала цей автомобіль, і більше доступу до неї вони не мали. Також свідок зазначив, що ще у листопаді 2010 року інкасатори ОСОБА_23 , ОСОБА_25 і ОСОБА_24 повідомили йому, що вони знайшли в інкасаторському автомобілю вибуховий пристрій, потім сказали, що це начебто був підігрів підголівників, який вони розібрали і залишили біля Обласного відділення банку. Особисто свідок цей пристрій не бачив, в службу безпеки про даний випадок не повідомляв, оскільки сам пристрій інкасатори викинули, якщо щось і залишилось, йому вони не показували. Стосовно порядку збереження автомобілів пояснив, що інкасаторські автомобілі зберігались у гаражі, що знаходиться на території Василівської прокуратури. На дверях гаражу було 2 замки, а саме: один навісний і один врізний, він особисто відкривав гараж відкруткою. Ключі від гаражу знаходились у інкасаторів та дублікат у керуючої відділення. Як автомобілі, так і гараж не були обладнані системою сигналізації. Автомобілі зазвичай використовувались за призначенням, інколи їх використовували в робочих цілях працівники банку (не для інкасації), щодо використання їх в особистих цілях свідку нічого не відомо.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_115 повідомив суду, що в січні 2011 року він працював слідчим слідчого відділення Запорізького районного відділу ГУМВС України в Запорізькій області. По цій кримінальній справі він виносив постанову про затримання і звертався до суду за обранням запобіжного заходу. Пояснив суду, що за загальною практикою після отримання кримінальної справи він мав би внести її в особовий облік кримінальних справ. Як точно відбувалось з цією справою, точно не пам`ятає, та зазначив, що він прийняв цю справу в такому вигляді, як вона надійшла до відділу, після чого виніс постанову при прийняття її до свого провадження. Зазначив, що загалом справи від одно слідчого управління можуть або направлятись поштою або передаватись нарочно.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_116 пояснив суду, що товаришував з ОСОБА_12 , з яким знайомий приблизно з 2000 року, бачив ОСОБА_9 , з ОСОБА_14 не знайомий. По вказаній справі його двічі викликали на допит в міліцію на бульварі Шевченко. Слідчі тиснуло на нього, щоб він зізнався в складанні вибухового пристрою. Запитували стосовно ОСОБА_12 , їх телефонних переговорів. Допити проводились приблизно в 2012-2013 роки. Він повідомив, що ОСОБА_12 неодноразово звертався до нього з проханням зайняти гроші з різних підстав, які завжди повертав. Зазначив, що йому відомо про дорожньо-транспортну пригоду у м.Дніпро за участю ОСОБА_12 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_117 пояснив суду, що він є батьком ОСОБА_9 . 04.07.2011 року ОСОБА_9 повідомив йому, що його викликали до райвідділу, ОСОБА_118 припустив, що його викликали в зв`язку з тим, що вони з ОСОБА_12 продавали автомобіль. 05.07.2011 року ОСОБА_119 з матір`ю поїхала на ринок в с.Орлянське Василівського району, де його арештували, і як потім з`ясувалось відвезли в Управління УМВС України в Запорізькій області. 06.07.2011 року вранці зателефонував слідчий ОСОБА_32 і повідомив, що ОСОБА_9 знаходиться в ІТТ і йому потрібен адвокат. Того ж дня він з ОСОБА_11 (матір`ю ОСОБА_9 ) направились в м.Запоріжжя, коли побачили сина біля міліції він був в кайданах і з конвоєм. Він їм повідомив, що не винний, але його змушують надати потрібні слідству свідчення. Також свідок пояснив, що в їх оселі (м.Василівка вул.Молодіжна, 40) відбувався обшук, на якому він був присутній. Всього було присутньо 7-8 чоловік. Поняті були сусіди. Обшук здійснювався слідчими ОСОБА_120 , ОСОБА_121 , інших свідок не знає. Обшук відбувався таким чином, що він не міг бути присутній у всіх приміщеннях.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_122 пояснив суду, що у січні 2011 року працював на маршрутному таксі. По суті справи пояснив, що зимного ранку років 5 назад він вийшов з його двору, за адресою: АДРЕСА_11 , бачив людей і автомобіль біля рову. Автомобіль білого кольору марки «Daewoo Lanos» з написом «Таксі». Біля автомобіля він бачив проводки, що висіли від плафону, були якісь сумки з речами, якими-саме не пам`ятає, на килимку стояла баклажка ніби з бензином, недопалки сигарет 2-3 шт, біля бардачка були розкидані визітівки, тхнуло бензином. Будь-яких пошкоджень на автомобілі свідок не помітив, зазначив лише, що був скол на склі, як від пулі, але де саме він не пам`ятає. Свідок пояснив, що оскільки він був найближче до слідчих він нібито щось підписував. Через деякій достатньо тривалий час після цих подій його допитувала слідча, якій він розповів вищезазначене, оскільки на той час він більшого не пам`ятав.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_123 повідомив суду, що в січні 2011 року працював першим заступником райвідділу Василівського району, наразі пенсіонер. Обвинувачених до тих подій не знав. Також він пояснив, що їх райвідділ займався справою по виявленню в машині Ощадбанку якихось проводів. В ході оперативно-розшукових заходів ОСОБА_12 був запрошений до райвідділу для надання пояснень. У бесіді ОСОБА_12 розповів, що працював в Ощадбанку на посаді програміста і повідомив, що його найближчим товаришем є ОСОБА_9 . Тобто ОСОБА_12 потрапив до кола підозрюваних як колишній працівник банку, а ОСОБА_9 , як його найближчий товариш, інших підстав підозрювати ОСОБА_9 не було. Слідчі взяли у ОСОБА_12 букальні клітини для проведення експертизи. За результатами експертизи виявлено, що вони співпадають з відбитками на проводках. В зв`язку з цим, слідчий дав їм доручення доставити їх до райвідділу. Затримання відбувалось на СТО у м. Василівка, обвинувачені добровільно сіли в автомобіль, потім їх доставили в райвідділ і передали слідчим. Стосовно автомобіля ОСОБА_12 , яку останній ремонтував на СТО зазначив, що вона була червоного кольору, потім цей автомобіль був доставлений у райвідділ, але яким саме чином свідок не знає. Також він приймав участь в обшуку будинку ОСОБА_12 у складі групи та пояснив суду, що під час обшуку обвинувачений був присутній вдома, особисто він ніяких речей не вилучав, що саме вилучалось не пам`ятає. Деякий час свідок знаходився на подвір`ї, спілкувався з чоловіком, який приїхав до ОСОБА_12 з претензіями щодо повернення грошових коштів. Свідок пояснив, що спілкувався з цим чоловіком, оскільки в інтересах слідства йому цікаво було знати з ким спілкується ОСОБА_12 , на які кошти існує.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_124 пояснив суду, що його господарство знаходиться в смт.Балабіно. В січні 2011 року одного разу їдучі в своє господарство він бачив як на виїзді з смт.Балабіно стояли два автомобіля чорного кольору марки BMW та Mersedes, біля яких спілкувались люди, трохи далі метрів за 20-30 з правої сторони стояв «Daewoo Lanos» білого кольору. Наступного дня, коли він повертався зі свого господарства побачив автомобіль «Daewoo Lanos» білого кольору, той це чи ні, свідок не зміг пояснити, зазначивши, що вони всі однакові. Оскільки він проїздив повз, його зупинили працівники міліції, повідомили, що вбили таксиста і попросили були понятим.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_125 пояснив суду, що у січні 2011 року працював у Транс-Такси слюсарем. Після подій автомобіль, на якому працював ОСОБА_26 , доставили на Транс-Таксі, він був залитий бензином, скло пошкоджене, на думку свідка як з травматичної зброї, були бурі сліди, в якому технічному стані був автомобіль свідок не пам`ятає. Пояснив, що на вказаному автомобілі була встановлена газова установка, яка перемикається з газу на бензин автоматично, за бажання водій сам міг перемикати.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_126 пояснила, що вночі з 06.01.2011 року на 07.01.2011 року, приблизно о 01-00 годині 01-30 годині їх з чоловіком розбудив достатньо тривалий лай собаки. Вони з чоловіком ОСОБА_127 вийшли на двір і побачили, що за двором приблизно у 20-30 метрах від забору стояв білий Ланос, біля автомобіля нікого не бачили, вони заспокоїли собаку та повернулись у будинок. Коли приїхали з ринку близько 13-00 годині 14-00 годині побачили, що біля машини знаходяться сусіди, міліція. Особисто до машини не підходила.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_128 пояснив суду, в ніч з 06.01.2011 року на 07.01.2011 року, приблизно об 01-00 годині 02-00 годині його розбудив достатньо тривалий лай собаки. Він вийшов і помітив автомобіль «Daewoo Lanos». На ранок приблизно о 07-30 годині, коли він їхав на ринок цей автомобіль стояв. Повернувшись з ринку близько 13-00 години 13-30 години біля автомобіля були люди. Приблизно о 15-00 годині працівники міліції попросили його бути понятим. Підійшовши до машини, свідок відчув різкий запах бензину, автомобіль був залитий бензином, салон був мокрий, бачив 1,5-л чи 2-л баклажку, проводки, які на думку свідка були проводами від шашки таксі. Також бачив якийсь старий пакет та речі. Особисто свідок в машині не бачив шапок-масок, але слідчі, які приходили до нього наступного дня сказали, що вони знаходились в машині. Другим понятим був ОСОБА_129 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_130 повідомила суду, що працює і в 2001 році працювала в Ощадному банку. Обвинувачених ОСОБА_12 і ОСОБА_14 знає, оскільки раніше разом працювали, дружніх стосунків ні з ким з них не підтримує. В 2011 році працювала контролером. Стосовно кола осіб, яким могли бити відомі суми грошових коштів, що перевозилися інкасаторами, повідомила, що їх могли знати завідуюча касою та інкасатори, інші знати не могли, вона особисто знала про такі суми, коли сама, заміщуючи касира, відвозила їх. Щодо використання інкасаторських автомобілів в особистих цілях їй нічого не відомо, також повідомила, що ніколи не приймала участі у святкуваннях в гаражі, де зберігались інкасаторські автомобілі.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_131 повідомила суду, що працює і в 2001 році працювала в Ощадному банку. Обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_14 знає, оскільки раніше разом працювали, спілкувались лише по роботі. В 2011 році працювала контролером-касиром, до кола її обов`язків входило обслуговування юридичних осіб, банкоматів. Видача грошових коштів не входило до її обов`язків. Про суми грошових коштів, що видавались, знали лише інкасатори та кладова. З інкасаторами, які працювали в 2011 році, спілкувалась лише по роботі. Пояснила, що в гаражі, де зберігаються інкасаторські машини, ніколи не була. Після оголошення протоколу її допиту від 11.05.2011 року, свідок пригадала, що двічі була в зазначеному гаражі, у 2006 році під час ремонту та у 2010 році вона з сином та інкасаторами ОСОБА_132 та ОСОБА_23 святкували повернення її сина зі служби в Збройних Силах України, а також підтвердила той факт, що по роботі вона їздила на інкасаторських машинах в якості пасажира.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_133 повідомила суду, що з ОСОБА_26 познайомилась, коли викликала таксі «Транс-таксі», і після цього часто користувалась його послугами, як таксиста, викликала його особисто. З ОСОБА_26 знаходилась у дружніх стосунках, знайомі були близько місяця. Після оголошення протоколу допиту свідок підтвердила свої покази, а саме те, що на початку грудня 2010 року з машини ОСОБА_26 зникла сумка з документами і значною сумою грошей, після чого у ОСОБА_26 почались проблеми. У грудні 2010 свідок їздила разом з ОСОБА_26 в Шевченківський район м.Запоріжжя орієнтовно за адресою вул.Попова, 5, де він зустрічався з чоловіком років 40, який зі слів ОСОБА_134 , мав передати йому гроші, яку саме суму, їй не відомо. Також повідомила суду, що ОСОБА_26 часто їздив у смт.Кушугум чи смт.Балабіно, їй відомо, що він їздив туди 02, 04, 05 січня 2011 року, а також збирався поїхати 06 січня 2011 року. Про це їй стало відомо під час їх зустрічі 06.01.2011 року в районі вул.Анголенко (вул.Базарна) в кафе «Пузата Хата», вони знаходились разом приблизно з 08-30 до 11-00 години. Тоді ж ОСОБА_26 повідомив свідку, що 05.01.2011 року, повертаючись у м.Запоріжжя з смт.Кушугум чи смт.Балабіно він став свідком ДТП, в якому збили людину, але де саме це сталось їй не відомо. Також вона зазначила суду, що в машині у ОСОБА_26 бачила биту, з його слів знає, що в багажнику його автомобіля ще була якась зброя, але яка саме не знає. Загалом під час спілкування з ОСОБА_26 ніколи не чула про наявність будь-яких погроз на його адресу. Їй відомо, що з працівниками Транс-Таксі він не спілкувався, дружніх стосунків не з ким не підтримував. На думку свідка, ОСОБА_26 вживав наркотичні засоби. Такий висновок вона зробила оскільки він завжди знаходився у доброму гуморі. Після оголошення протоколу додаткового допиту свідок змінила свої покази, зазначивши, що останній раз бачила ОСОБА_26 не 06.01.2011 року, а 05.01.2011 року.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_135 повідомив суду, що в 2011 році працював оперуповноваженим ГУМВД України в Запорізькій області. Пояснив суду, що ОСОБА_12 в усній бесіді з ним виявив бажання надати явку з повинною. Свідок також повідомив, що приймав участь при відбиранні явки з повинною у ОСОБА_12 і в якості конвоїра при відтворенні обставин подій.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_136 повідомив суду, що у 2011 році навчався в Запорізькому юридичному інституті Дніпропетровського державного університету. В період проходження навчальної практики у відділі з розслідування злочинів проти здоров`я та життя приймав участь в якості понятого на огляді речей, відеозаписів та інших слідчих діях. Після завершення практики також долучався до розслідування в якості понятого. Пояснив суду, що разом з ним понятими були його одногрупник та сусід за місцем проживання ОСОБА_137 . Також залучався його одногрупник ОСОБА_138 . На наданих для огляду документах впізнав підпис останнього.
Допитаний у судовому засіданні, у режимі відеоконференції, експерт ОСОБА_139 повідомила суду, що по справі у 2011 році проводила експертизу полімерних матеріалів. На час проведення експертизи вона мала відповідне свідоцтво на право проведення подібних експертиз та включена до реєстру судових експертів. На питання адвоката ОСОБА_10 щодо методики встановлення, що на кінці проводу знаходиться цоколь лампи, експерт пояснила, що встановила це візуально, крім того до проведення нею експертизи провід був досліджений експертом, що має відповідну кваліфікацію, і ним вже був встановлений факт наявності цоколю лампи на проводі. Крім того, експерт додала, що провід з цоколем лампи був отриманий нею на експертизу в такому вигляді як він є на фотокартці, що міститься у висновку експертизи. Загалом експертиза проводилась щодо наявності родової приналежності ізоленти сукупності об`єктів, що володіють спільними загальними ознаками (зовнішній вигляд, хімічний склад, колір, ширина, клейовий слій). Ширина ізоленти є однією з найголовніших ознак для визначення родової приналежності, також експерт пояснила, що ізоленти шириною 18 см та 20 см не мають родової приналежності, лише у випадку співпадання за шириною проводяться подальші дослідження якісно-хімічного складу та інші. Дослідження проводились окремо по кожному з 13 об`єктів, що надані на експертизу, та на кожний з них складалась окрема спектограма. Групові ознаки ізоленти в ході дослідження не встановлювались. За висновками експертизи встановлено, що ізолента має родову приналежність, але експерт зазначив, що не можна стверджувати, що ця ізолента з одного мотка. Стосовно можливості виготовлення об`єктів, що досліджувались, на різних заводах експерт зазначила, що виготовлення на різних заводах малоймовірно, так як спектри досить схожі.
Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_140 пояснив суду, що приймав участь у вибухотехнічній експертизі №15 від 21.04.2011 року, на час проведення якої мав статус експерта з правом проведення експертиз вибухових пристроїв, обставин та механізму вибуху, на сьогоднішній день він є спеціалістом. Подробиць дослідження не пам`ятає, але підтвердив всі факти, викладені в мотивувальній частині та висновку експертизи. Також зазначив, що всі об`єкти, що були надані для дослідження описані у вступній частині, а об`єкти, які входили до складу вибухового пристрою, зазначені у висновку. На питання адвоката ОСОБА_10 щодо входу до складу вибухового пристрою поліхлорвінілової ізоляційної ленти шириною 18 мм, скрутки проводів, пояснив, що елементи, надані на дослідження, зазначені у висновку, дослідження проводились над елементами в такому вигляді як вони були надані на експертизу. При проведенні експертизи використовувались вимірюванні інструменти (лінійка, штангельциркуль), які в обов`язковому порядку проходять повірку. Стосовно розміру та можливості допущення похибки в процесі дослідження зазначив, що самостійно він визначити це не може, але в документах повірки інструментів похибка зазначається. Також пояснив суду, що скрутка не є елементом дослідження, це є спосіб їх з`єднання (спайки), не є елементом конструкції, тому й не описується окремо. Стосовно експертизи №38 від 04.08.2011 року експерт пояснив, що на розгляд експертів були надані елементи для встановлення наявності їх схожості з елементами вибухового пристрою. Експерт пояснив суду, що не мав права проводити експертизи стосовно матеріалів та сплавів і ця експертиза проводилась стосовно вибухових пристроїв, визначення схожості елементів. Висновок стосовно схожості цоколю електричної лампочки зроблено виходячи зі стандарту.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_141 пояснив суду, що з 2007 року він працює в Запорізькому НДКЦ експертом. З 2009 року старшим експертом. Він мав допуск для проведення експертиз з імунології та молекулярної генетики. По цій страві він проводив імунологічну експертизу. Висновок експертизи №274 від 14.07.2011 року. Коли проводилася експертиза, то в крові ОСОБА_9 не було знайдено ніяких антигенів, що вказує на першу групу крові. Після огляду у судовому засіданні висновку експертизи №10, пояснив, що він проводив цю експертизу. На рукоятці битки було знайдено антігени «А», «В» та «Н», які характерні усім чотирьом групам крові. Першій групі крові характерне антиген «Н». Другій групі крові антиген «А». Третій групі крові антиген «В». Четвертій групі крові антигени «А и В», і буває разом з антигеном «Н» як домішок. Від якої кількості людей на битці знайдено антигени, відповісти не зміг, так як можливі різні варіації.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_142 пояснив суду, що він у 2011 році працював експертом в вибухо-технічному відділі при УВС України в Запорізькій області. Після ознайомлення з матеріалами експертиз, пояснив, що він проводив по цій страві експертизу №27, де ставилося запитання, чи можливий був вибух пару бензину в салоні автомобілю. Для проведення експертизи були надані дроти, вилучені з салону автомобіля. Він оглядав, вивчав та описував ці дроти. Вимірялися ці дроти як одне ціле, та складали в довжину приблизно 322 см. Ці два дроти були скріплені між собою ізоляційною стрічкою чорного кольору в 39 місцях. На кінці дротів було закріплено цоколь лампочки, який було прикріплено до дротів з допомогою пайки та ізоляційної стрічки. Один з дротів було припаяно, другий прикріплено за допомогою ізострічки. Ізоляційна стрічка, яку було розмотано при проведенні експертизи, до первісного виду не приводилися, їх було разом з іншими речовими доказами упаковано до пакету. З питання пару бензину в салоні автомобіля, пояснив, що при певних обставин, в салоні автомобіля могло бути возгорання або вибух. Так як було створено певне середовище (пари бензину) та джерело підпалу, це дроти з лампочкою з дротами накалювання. Для проведення експертизи також бралися до уваги табличні данні концентрації пару бензину, свідчення свідків, які вказували, що в салоні автомобіля дуже сильно пахло бензином, і інші джерела. Також він проводив експертизу №1, пожарно-технічну експертизу. При проведенні цієї експертизи, він вказував, що температури від нитки накалювання, достатньо для возгоряння пару бензину. Чи є якісь звук при перегоранні нитки накалювання, він не знає. Для встановлення ступеню пошкоджень автомобілю необхідно було проводити експеримент, потому конкретні висновки про пошкодження в цієї експертизі не надавалися. Об`ємні вибухи є більш сильними, ніж концентровані, та пошкодження від них більш сильні. Люди, які б знаходилися біля автомобілю під час вибуху, отримали б термічні ушкодження та ушкодження від уламків автомобілю. Виводи експертизи №1 є більш вирогідними.
Допитаний у судовому засіданні, в режимі відеоконференції, свідок ОСОБА_143 повідомив суд, що по цій справі йому нічого не відомо, пам`ятає лише те, що у січні 2011 року його допитував слідчій стосовно вбивства таксиста, подробиць допиту не пам`ятає. У січні 2011 року він проживав разом з ОСОБА_144 і її батьками за адресою їх мешкання: АДРЕСА_12 . В квартирі ОСОБА_145 проводився обшук, але в ході обшуку нічого не знайдено, особисто він обшук не бачив, щодо вилучення пачки сигарет в процесі обшуку та притягнення будь-яких осіб до кримінальної відповідальності після цих подій йому нічого не відомо.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_146 повідомив суд, що у 2011 році за дорученням слідчого Слідчого управління доставляв ОСОБА_12 з СТО по вул. Чекістів (бульвар Центральний) в м. Василівка до Василівського райвідділу. Пояснив, що на момент 2011 року подібне доручення не мало обов`язкового письмового оформлення. Щодо застосування наручників на ОСОБА_12 , застосування заходів фізичного чи морального впливу, відбирання явки з повинною, свідку нічого не відомо. До нього ОСОБА_12 не звертався з проханням про медичну допомогу. Яким чином до райвідділу був доставлений автомобіль червоного кольору та куди поділась барсетка, він не знає. Після доставки обвинуваченого до кабінету заступника начальника райвідділу, де знаходився слідчий Слідчого управління, він ОСОБА_12 не бачив.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_147 повідомив суд, що у січні 2011 року працював заступником начальника райвідділу Запорізького району. 06.01.2011 року до райвідділу поступило повідомлення про знайдення в смт.Балабіно автомобіля і трупу. Група, що виїхала на місце пригоди, підтвердила інформацію. Свідок також повідомив суду, що працівники Запорізького райвідділу ОСОБА_12 не затримували, затримували його представники Василівського райвідділу, оскільки справа знаходилась в обласному управлінні. В райвідділ Запорізького району він був доставлений у супроводі конвою. До ОСОБА_12 засоби фізичного впливу не застосовувались, будь-яких тілесних пошкоджень на його тілі він не бачив. Знаходився ОСОБА_12 у слідчій камері попереднього затримання. Також свідок пояснив, що особисто до нього поступило повідомлення про те, що ОСОБА_12 бажає надати явку з повинною, від кого саме поступило повідомлення свідок не пам`ятає, припустив, що можливо від конвоїрів. Саму явку з повинною в нього відбирав співробітник по розшуку злочинців. В якому правовому статусі був ОСОБА_12 , свідок відповісти не зміг. Пояснив, що при наявності протоколу затримання, документу, що підтверджує його особу та усної заяви особи повідомити про злочин він, як працівник міліції, має здійснити заходи по його отриманню. Також зазначив, що знаходився ОСОБА_12 в райвідділі Запорізького району, оскільки вбивство ОСОБА_26 відбулося на території Запорізького району.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_148 пояснив суду, що в 2011 році він працював в службі інкасації «Ощадбанку» у м.Бердянськ. Одного разу, коли він знаходився в м.Запоріжжя, біля обласного управління «Ощадбанк», бачив як інкасатори Василівського відділення витягли зі свого автомобіля та поклали біля дерева якусь ємкість з під шампуню, здається білого кольору. Він подивився в цю ємкість і побачив в ній порошок «серебрянку». Він забрав її собі і тримав в своєму гаражі. В подальшому віддав цей порошок працівникам служби безпеки «Ощадбанк», у тому вигляді, як він її забирав. Також свідок згадав, що десь у грудні 2010 року, знаходячись біля центрального управління «Ощадбанк» в м.Запоріжжя, вони випадково зустрілися з бригадою інкасаторів з м.Василівка. Хтось з Василівської бригади підійшов до їхнього автомобіля і запитав, чи є в підголівниках в їх машині якісь пристрої. Помацавши підголівники, вони пішли. Про те, що інкасаторський автомобіль Василівскої філії було заміновано, він дізнався від начальника служби безпеки.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_149 пояснив суду, що він працює керівником в Василівському відділені «Ощадбанк» з кінця січня 2011 року і виконує обов`язки, згідно з посадовою інструкцією. Про суми, які будуть перевозитися інкасаторами, знає обмежене коло людей. Він як керівник підписує маршрутний лист. Десь в березні 2011 року, він разом з ОСОБА_23 та ОСОБА_58 на інкасаторському автомобілі ВАЗ 21014, цей автомобіль не був броньованим, виїхали з м.Василівка в смт.Степногірськ, де повинні були оглянути нове приміщення. В смт.Степногірську їх також чекав регіональний начальник охорони «Ощадбанк». З ОСОБА_58 вони їхали на задньому сидінні. Коли ОСОБА_58 взявся руками за підголівник переднього пасажирського сидіння, то йому здалося, що він порожній. ОСОБА_58 запитав у ОСОБА_23 про підголівник, чому він порожній, на що той відповів, що там знаходився якийсь пристрій для підігріву підголівника. Це було в грудні 2010 року, і вони його дістали звідти і розібрали. Також ОСОБА_23 сказав, що можливо такий же пристрій є і в водійському підголівнику. Після цього ОСОБА_58 зняв підголівник з водійського крісла, попросив у водія відкрутку і почав розбирати. У той час вони вже приїхали до смт.Степногірську. В підголівнику були пластикова банка, дроти (якого кольору він не пам`ятає), батарейки, мікросхема. Коли вони це побачили, то ОСОБА_58 подзвонив начальнику служби безпеки ОСОБА_59 і повідомив про пристрій. Їм дали вказівку повертатися в м.Василівку. Коли вони повернулися до Василівської філії «Ощадбанк», там вже чекали співробітники міліції. Вони огородили місце стрічками. Також були і вибухотехніки, які визначили пристрій який вони знайшли, як вибуховий. Вони його знешкодили. Про те, що перший пристрій був знайдений в грудні 2010 року був також вибуховим, він дізнався тільки після знаходження другого пристрою.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_150 пояснив суду, що в 2011 році, він працював в вибухо-експертному відділі ЕКЦ при УВС України в Запорізькій області експертом. Приблизно 5 років тому (вже було тепло) він разом з групою вибухотехників виїздив в м.Василівка на знешкодження вибухового пристрою. Коли вони приїхали в м.Василівка, то побачили, що в багажнику автомобіля, на його думку ВАЗ 2109, знаходяться вибухові пристрої. Згідно з нормативною документацією вибухотехників, він провів огляд та знешкодження вибухових пристроїв, та після знешкодження, разом з іншими вибухотехніками, збирав залишки речовини та фрагменти пристроїв, дроти, уламки та інші фрагменти, для проведення експертизи. Вибухових пристроїв було два. Один пристрій був в зборі, від другого були від`єднанні елементи живлення. Один пристрій, який був в зборі та за виглядом дієздатним, згідно з інструкцією, він знешкодив за допомогою гідродинамічного руйнівника, розташувавши пристрій в вибухозахисному контейнері. На його погляд, цей пристрій по силі вибуху, можливо прирівняти до 200 г в тротиловому еквіваленті. Якби цей вибуховий пристрій спрацював в запертому просторі, то сила вибуху збільшується вдвічі. Якби цей пристрій вибухнув в районі шиї людини, то це могло б призвести до її смерті. Він точно не пам`ятає, але другий вибуховий пристрій, на його думку, не знешкоджувався. Від нього було знешкоджено тільки детонатор. Всі його дії були зафіксовані в протоколах і на фото. Детонатори з себе були дві алюмінієві ємкості, обмотані ізолентою. Після оголошення протоколу його допиту від 12 квітня 2011 року, свідок підтвердив свої покази, надані під час досудового розслідування, а саме, що 24.03.2011 року, в складі вибухово-технічної групи він виїхав в АДРЕСА_10 , по повідомленню, що в інкасаторському автомобілі в підголівниках сидінь ВАЗ 211440 знайдено вибуховий пристрій. Прибувши на місце, він згідно з наказом МВС №415 в багажнику інкасаторського автомобіля візуально оглянув два вибухових пристрої і прийняв рішення про знешкодження пристроїв гідродинамічним ударом. Пристрої були перенесені в місце знешкодження та знешкоджені. На підставі чого було складено акт №18/409 від 24.03.2011 року. Другий пристрій було прийнято рішення знешкодити шляхом під`єднання проводів та подачі струму з допомогою підривної машини. Пристрій не здетонував. Цей пристрій було знешкоджено за допомогою промислового детонатору. Після чого, в міста вибуху було вилучено усі залишки знешкоджених вибухових пристроїв. Вибуховий пристрій №1 виявляв собою полімерну ємність з написом «Гала лаванда», верхня частина замотана ізоляційною стрічкою чорного кольору, та із якої виходили електричні дроти в вигляді електричного ланцюга, елементи живлення типу «Крона» та «АА», змотані стрічкою чорного кольору, та електрона плата, обмотана ізоляційною стрічкою чорного кольору. Пристрій №2 складався з металевої ємності світло-сірого кольору, з однієї сторони приплюснуто механічним способом, з якої виходили багатожильні електричні дроти, елементи живлення типу «Крона» та «АА» обмотані ізоляційною стрічною чорного кольору.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_151 пояснив суду, що приблизно в 2010-2011 році, він в якості спеціаліста-вибухотехніка виїздив в м. Василівку до відділення «Ощадбанк», де в автомобілі знайшли вибуховий пристрій, для його знешкодження. Якої марки був автомобіль, він не пам`ятає, але машина була інкасаторська. На той час він працював старшим експертом-вібухотехніком в експертному центрі при МВС України. Він мав дозвільні документи на знаходження та знешкодження вибухонебезпечних предметів. Він приїхав в складі групи, де також були слідчі, криміналісти. На місті він побачив в багажнику автомобіля складові частини від вибухового пристрою. При ньому з підголівників автомобіля нічого не діставали. Експерт ОСОБА_152 , який також входив до складу групи, у спеціальному костюмі оглядав частини вибухового пристрою, фотографував та знешкоджував пристрій. ОСОБА_151 знаходився, згідно з інструкцією на відстані, та підстраховував ОСОБА_153 . Вибухових пристроїв було два. Вони складалися з проводів, металевого циліндру сірого кольору з дротами. Циліндр був приблизно 4 см в довжину та 2 см шириною. Задля безпеки, з його думки, обидва підривники було знешкоджено на місці з допомогою гідравлічного удару який помістили в ВЗК (вибухозахисний контейнер), який витримує вибух гранати Ф-1. Спосіб знешкодження, обирає експерт, згідно з ситуацією. Після чого було складено акт знешкодження пристрою, огляду. Залишки пристрою, після знешкодження, були передані слідчому, для проведення експертиз. Хто збирав залишки пристрою, він не пам`ятає. Чи підписував він акт знешкодження вибухового пристрою, він не пам`ятає. Експертизу по вибуховим пристроям робили експерти ОСОБА_140 та ОСОБА_150 , він експертом не був, тільки допомагав. Крім цього огляду, він також приймав участь в огляді місцевості між смт. Кушугум та с. Балабіно, де біля дороги, підозрювані випробовували вибуховий пристрій. Пору року, він не пам`ятає. З слідчих на місце знаходився слідчий ОСОБА_31 , поняті. Хто ще був, він не пам`ятає. Біля дороги, в вільному пошуку, проводили догляд дільниці, та шукали предмети, які могли входити до складу вибухового пристрою. При огляді місцевості, їм ніхто не вказував де та що шукати. Він біля дороги, на відстані приблизно двох метрів від асфальту, знайшов джгут проводів з перемичками, нашарування на землі «серебрянки», що ще, він не пам`ятає. З зовнішнього виду проводів та іншого було видно, що вони знаходяться на цьому місті довго. Ці знахідки були зафіксовані слідчим. Чи приймав він участь в інших слідчих діях, по цій справі, він не пам`ятає. Після ознайомлення в залі суду з протоколом обшуку у ОСОБА_12 від 04.07.2011 року, підтвердив, що приймав участь в складі групи при обшуку. При проведенні обшуку була присутня власниця будинку. Все, що було вилучено, занесене в протокол обшуку. Якби в замкнутому просторі вибухнув підривник, то людина могла получити контузію. Якби був посилений зарядом, то наслідки від вибуху в замкнутому просторі, могли бути для людини фатальні.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_154 пояснила суду, що ОСОБА_9 є її двоюрідним братом, а ОСОБА_12 її колишнім чоловіком. З ОСОБА_12 вони розійшлися в червні 2010 року. Про обставини цієї справи їй мало що відомо. Підстав оговорювати ОСОБА_12 в неї нема. Чи були у ОСОБА_9 та ОСОБА_12 якісь взаємовідносини, чи спільне діло, їй не відомо. До початку 2011 року, вона працювала в Василівському відділені «Ощадбанк» контролером-касиром. В «Ощадбанк», вона пропрацювала десь 1 рік та 10 місяців. Деякий час, вона працювала разом з ОСОБА_12 . Останній працював програмістом і звільнився раніше за неї. Вона звільнилася через те, що її попросили звільнитися за власним бажанням в службі безпеки «Ощадбанк». 06.01.2011 року, вона приносила вечерю своїй тітці, яка є матір`ю ОСОБА_9 . У той день вона не бачила ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_12 . До неї ніхто не звертався з проханням підтвердити знаходження ОСОБА_9 та ОСОБА_12 06.01.2011 року в м.Василівка.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_155 пояснив суду, що по цій справі, взимку, приблизно в січні 2011 року, він приймав участь при огляді місця злочину вбивства чоловіка, розташованій в лісосмузі, поза населеного пункту, назву він не пам`ятає, в ході якого він виконував фото та відеофіксацію, а також приймав участь у вилученні речових доказів. Фото- та відеоматеріали в подальшому були передані слідчому. Було холодно. Труп був в лісосмузі, десь 100 метрів від дороги з асфальтним покриттям. Від ґрунтової дороги до міста розташування трупа було приблизно від 6 до 10 м, він точно не пам`ятає. Було видно сліди волочіння. У ході проведення огляду, з міста злочину вилучалися речові докази. Він пам`ятає, що вилучалася бита, запаховий слід з бити на марлю, речовина бурого кольору, та інші об`єкти. Робилися гіпсові зліпки слідів ніг. Фіксацію речових доказів в протоколі вів слідчий, пакування речових доказів вели спеціалісти. Також з місця події також вилучався темний шматок матерії, фрагмент одягу, просічений рідиною, в замерзлому стані зі слідами речовини бурого кольору. Розгорнути його вони не мали можливості, так як на цьому об`єкті могли бути біологічні сліди та мікрочастинки. Шматок матерії був впакований та вписаний до протоколу як футболка. На місці злочину все навколо було покрито сніговим покровом. Товщину покрову, він не пам`ятає. В подальшому він не приймав участь в дослідженні вилучених предметів. Вилучений замерзлий шматок матерії, записаний в протоколі огляду місця події як футболка, в подальшому було направлено на дослідження. Коли його розморозили, то виявилося, що то не футболка, а штани. Про це він почув від свого колеги по роботі ОСОБА_156 . Опис одягу при огляді трупа на місці злочину, проводив медик-експерт. Він оглядав, описував, що він бачить, а слідчий записував. Після закінчення огляду місця події, по діючий методиці робиться записка, в яку вносять дані про дату, місце та обставини огляду трупа, вкладається в пляшку і закопують цю пляшку в ложе трупа. Чи ставилася мітка на місці, де було закопано пляшку, він не знає, не пам`ятає. Ця дія повинна вноситися до протоколу. Протокол огляду місця злочину по закінченню, він підписував. Також він приймав участь в огляді автомобілів інкасації 25.03.2011 року в м.Василівка. Він при огляді займався фото- та відеофіксацією огляду. Участі в вилучені речових доказів він не приймав. Фото, що він робив, передав в вибухово-технічну службу. Які фото він робив, він вже не пам`ятає.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_157 пояснив суду, що в 2011 році, він працював старшим експертом-кріміналистом НДЕКЦ. 07.01.2011 року, в якості спеціаліста, він приймав участь в огляді автомобіля «Daewoo Lanos», який знаходився біля газоросподільничої колонки в смт.Кушугум. Було холодно. Біля автомобілю стояли троє чоловіків. Вони назвалися товаришами по роботі водія автомобіля ДЕУ. Також вони пояснили, що водій не виходив на зв`язок і вони знайшли автомобіль, і викликали міліцію. Вони проводили огляд автомобіля. Він також проводив фотозйомку. Протокол огляду місця події вів слідчий. Салон автомобіля було залито бензином. Також в салоні автомобіля був сильний запах бензину, що йому стало погано. В салоні також була кров. Де вона знаходилася, він не пам`ятає. Від плафону салону до заднього сидіння, або до полу, він точно не пам`ятає, звисали дроти, на кінці яких була лампочка, скло якої було розбито. Ці дроти було з`єднано з дротами плафону шляхом скрутки. Яким чином він від`єднував дроти, він не пам`ятає. На полу, біля передніх сидінь знаходилися недопалки сигарет. Недопалків було два біля водійського сидіння, які він вилучив в один пакунок, та два біля пасажирського, які він вилучив в другий пакунок. Всі пакунки були підписані ним, слідчим і понятими, а також вписані в протокол огляду місця події. Після огляду фототаблиці до огляду місця події від 07.01.2011 року, він підтвердив, що на пакунках вилучених недопалків цигарок стоїть його підпис. Взагалі було чотири недопалки сигарет. Вилучення недопалків він робив в окремих гумових рукавичках, з допомогою пінцетів. Між передніми сидіннями, в підлокітнику виблискувала якась рідина. Коли він її понюхав, виявилося, що це бензин. На задньому сидінні були розкидані якісь речі, які саме, він не пам`ятає. Всі предмети, які вилучалися з місця огляду автомобіля, було вписано до протоколу. Як транспортувався автомобіль з смт.Кушугум в Запорізькій РВ, він не знає. Також він приймав участь в додатковому огляді автомобіля ДЕУ у дворі Запорізького РВ, де оглядали спідометр автомобіля та кількість пального в паливному баку. Чи вилучалися якісь речі при цьому огляді, окрім пального, він не пам`ятає. При огляді місця події автомобіля ДЕУ в смт.Кушугум 07.01.2011 року ним було використано 7 чи 8 пар гумових рукавичок. При огляді він користувався двома пінцетами. Усі ці міри застереження він використовував, щоб не нашкодити речовим доказам. Після огляду багатожильних дротів, штекеру і лампочки, він підтвердив, що впізнає ці предмети як ті, що були наявні при огляді автомобіля ДЕУ 07.01.2011 року, і саме вони були закріплені до плафону освітлення салону, і на другому кінці дротів було закріплено лампочку без скла. Щодо сколу на передньому вітровому склі, він пояснив, що таке пошкодження могло бути нанесене будь-яким предметом.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_58 пояснив суду, що в період 2010-2011 року, він працював в Василівскому відділенні «Ощадбанк» в службі безпеки, відповідав за банківську безпеку. ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 йому знайомі. ОСОБА_9 він знає через батьків. ОСОБА_12 працював до вересня-жовтня 2010 року в відділенні «Ощадбанк» програмістом, до його роботи у нього зауважень не було. ОСОБА_14 працювала також в «Ощадбанк» в.о. керівника, але в січні 2011 року її було звільнено. У 20 числах березня 2011 року, він разом з новим керівником Василівського відділенням ОСОБА_57 виїхали в смт.Степногірськ, щоб подивитися приміщення для нового відділення. Їхали вони в інкасаторському автомобілі ВАЗ 210114. За кермом автомобіля був ОСОБА_23 . Він сидів ззаду переднього пасажирського сидіння. Коли він взявся руками за підголівник, то на дотик відчув, що останній в середині пустий. Він сказав про це ОСОБА_23 , на що той відповів, що в підголівнику був якісь пристрій, типу підігріву і вони його витягли. Цей пристрій складався з дротів, перемикачів, баночки з під миючого засобу «Гала», яка була заповнена алюмінієвою пудрою, батарейки, плати. Цей пристрій вони з інкасатором ОСОБА_25 знайшли в грудні 2010 року. ОСОБА_23 цей пристрій розібрав, і частини з пристрою, дроти, плату, батарейки, вимикач, переніс в службовий гараж, де вони і знаходились. В подальшому, ОСОБА_23 , знаходячись в гаражі Василівській філії «Ощадбанк», показував ОСОБА_58 джгут дротів, вимикач, батарейки, мікросхему, які вони знайшли в підголівнику переднього пасажирського крісла автомобіля інкасації. В подальшому ці частини ОСОБА_58 передав працівникам міліції. Він запитав у ОСОБА_23 , чому не доповіли керівнику, на що той відповів, що докладали ОСОБА_158 . Пристрій вони знайшли, коли знаходилися в м.Запоріжжя, біля центрального офісу «Ощадбанк». ОСОБА_58 розібрав цей підголівник і побачив, що він в середині пустий, металеві частини перекушені. Коли він запитав у ОСОБА_23 , чи є такий пристрій в підголівнику водійського сидіння, той відповів, що не знає. Він зняв підголівник водійського сидіння і заглянув у середину. Там він побачив якусь ємкість, дроти, батарейки, плату. Вони зупинили автомобіль. Підголівник з пристроєм він поклав в багажник автомобіля і зателефонував керівнику служби безпеки ОСОБА_59 і доповів про ситуацію. Той дав йому вказівку повернутися в м.Василівка, доповісти в міліцію. Коли вони приїхали в м.Василівка, він викликав співробітників Запорізького РВ, а ОСОБА_159 викликав групу з Запорізького обласного УВС. В подальшому, вже співробітники міліції займалися цією справою. Він знаходився на відстані, коли вибухотехніки знешкодили пристрій. В подальшому він запитував у ОСОБА_160 , чому він не доповів про вибуховий пристрій, на що той відповів, що також подумав, що це обігрів. Потім він від слідчого дізнався, що це були вибухові пристрої дистанційної дії. Робітники міліції опитували усіх співробітників «Ощадбанк». По даному факту, банк також проводив внутрішнє розслідування, але встановити, хто встановив вибухові пристрої, вони не змогли. Автомобілі інкасації, згідно з інструкцією повинні оглядатися постійно. На той час, автомобілі не були оснащені сигналізацією, вони в неробочий час знаходилися в гаражі, який закривався на справні замки. В тих гаражах знаходилися тільки автомобілі служби інкасації. Доступ до автомобілів мають тільки водії-інкасатори та їх керівники. Йому не відомі факти користування водіями автомобілів інкасації в приватних цілях.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_161 пояснив суду, що приблизно в 2011 році, він працював слідчим у Головному слідчому управлінні УВС по Запорізькій області. Приблизно 06.01.2011 року він був черговим слідчим, коли йому повідомили про знаходження трупа з тілесними ушкодженнями. Труп знайшли в лісосмузі, десь в районі Балабіно-Кушугум. На місце події виїхала слідчо-оперативна група. На огляді була присутня також слідчий-криміналіст ОСОБА_162 , експерт ОСОБА_163 , та ще експерти, але хто, він не пам`ятає. Крім огляду місця події, він, можливо, проводив огляд телефону ОСОБА_26 та його записника. Протокол огляду місця злочину він вів в темний час доби. Речі описувалися так, як він їх бачив. Деякі речові докази на місті не оглядались, оскільки була низька температура і речі були змерзлими. Усі речові докази упаковувалися в пакети і коробки, скріплялися підписами учасників огляду. Одяг на трупі ОСОБА_26 також описував він, але міг помилятися в деталях. Огляд речових доказів з місця вбивства ОСОБА_26 , після огляду місця злочину, він не проводив.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_159 пояснив суду, що в період з 2003 до 2011 роки, він працював начальником служби безпеки в «Ощадбанк». Приблизно в березні-квітні 2011 року, до нього подзвонив спеціаліст служби безпеки відділення з м.Василівка ОСОБА_164 . Зі слів останнього, вони з ОСОБА_57 збиралися їхати до смт.Степногірськ дивитися приміщення для філії. Коли вони їхали, ОСОБА_58 в підголівнику сидіння водія побачив дроти. Коли вони почали дивитися на ці дроти, то знайшли, крім дротів, якусь плату, батарейки, ємкості. ОСОБА_58 зрозумів, що перед ними вибуховий пристрій. Після цього він дав вказівку повертатися в м.Василівка та повідомити в міліцію. Сам він передзвонив черговому УВС Запорізькій області. До м.Василівки виїхали вибухотехніки, і він з начальником охорони. Коли вони приїхали в м.Василівка, то автомобіль було оточено співробітниками міліції. Вибуховий пристрій було знешкоджено. Вибух був сильний. Як вибуховий пристрій опинився в машині інкасаторів, ніхто не знав. Для вияснення обставин, була призначена внутрішня перевірка. В ході перевірки було встановлено, що раніше, біля обласного управління «Ощадбанк» в м.Запоріжжя, самими водіями інкасаторського автомобіля, в підголівнику переднього пасажирського сидіння також було знайдено такий же пристрій. Вони приїхали в м.Василівка і повідомили про знахідку старшого по інкасації ОСОБА_165 . Але йому ніхто про це не повідомляв. Пристрій розібрали та зберігали в гаражі інкасаторів. Таким чином, вибухових пристроїв було два. Один в кріслі водія, другий у передньому пасажирському кріслі. Старший по інкасації повинен був проводити кожен день огляд автотранспорту, проводити інструктажі з підлеглими. Всі дії інкасаторів в екстремальних ситуаціях прописано в інструкціях. В подальшому уся бригада інкасаторів була звільнена.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_166 пояснив суду, що з ОСОБА_26 він знайомий, вони разом працювали. В період 2010-2011 року він працював другим механіком «Транс Таксі». Журнал огляду автомобілів вів перший механік ОСОБА_167 . Скільки пропрацював ОСОБА_26 , він не знає, але характеризує його тільки з позитивної сторони. Автомобіль ОСОБА_26 утримував в гарному стані, він був обладнаний газобалонним обладнанням під газ метан, а також працював на бензині. Коли закінчувався газ в автомобілі, автоматично здійснявся перехід на бензин. Збою при переключені не буває. Останній раз він оглядав автомобіль ОСОБА_26 06.01.2011 року. Автомобіль був у гарному стані, пошкоджень не мав. При огляді автомобіля в Запорізькому РВ, в його присутності, зливали бензин з баку для встановлення кількості. Чи був газ в балоні, він не пам`ятає. Чи курив ОСОБА_26 , він не пам`ятає. Коли вбили ОСОБА_26 він був вихідним. Після вбивства ОСОБА_26 він бачив його автомобіль в Запорізькому РВ. На задньому правому крилі був скол шпаклівки, кров на крилі, на лобовому склі біля дзеркала також був скол з внутрішньої сторони округлої форми.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_168 пояснила суду, що на період 2010-2011 року, вона працювала в «ТрансТаксі» диспетчером. ОСОБА_26 не є для неї родичем. ОСОБА_26 вона знає як водія, що працював в «ТрансТаксі». ОСОБА_26 працював на автомобілі один, без напарника. Дату останнього спілкування з ОСОБА_26 вона не пам`ятає, але це було десь років п`ять назад. Нарікань на роботу ОСОБА_26 у неї не було. ОСОБА_26 в той день, в першій частині дня, приблизно в 12-15 годині прийняв заказ в районі «Пісків». При отриманні заказу, будь-якому водієві заборонено брати пасажирів попутно. В призначений час ОСОБА_26 на виклик не з`явився. Вона дзвонила ОСОБА_26 на телефони, номери які їй були знайомі з бази даних, викликала його по рації, але він не відповідав. Всі розмови диспетчера з водіями фіксуються на аудіозапис. Після цього вона, як того вимагають правила, направила на виклик іншу машину. Вона просила водія іншої машини таксі, як що він побачить автомобіль ОСОБА_26 , повідомити диспетчеру, але той останнього не бачив. На протязі дня, вона кілька разів дзвонила ОСОБА_26 , але телефони були відключені. З питання заміни ОСОБА_26 своїх номерів телефону, вона нічого пояснити не змогла. Про те, що ОСОБА_26 поміняв номери телефону, вона взнала від телефоністки. Вона користувалася номерами телефону, які знаходилися в даних комп`ютера. При передачі зміни, вона повідомила керівництво про дану ситуацію. У ОСОБА_26 був один заказ, який не оплатили. Про це вона знає від іншого диспетчера, а також через запис в журналі. Всі водії «ТрансТаксі» пам`ятають, що при небезпечних ситуаціях, вони передають по рації кодове слово «Північ» і диспетчер по навігатору визначає місце знаходження автомобіля і передає інформацію іншим водіям. Після оголошення в судовому засіданні протоколу допиту свідка від 08.01.2011 року, вона підтвердила свої покази. Єдиний короткий шлях з Космічного мікрорайону на «Піски», пролягає по мосту.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_169 пояснив суду, що він працює слідчим Запорізького відділення поліції. В січні 2011 року, він також працював у Запорізькому РВ. Десь до обіду, 06 чи 07 січня, якого року він не пам`ятає, від чергового надійшло повідомлення про труп людини в лісосмузі. Він з слідчо-оперативною групою виїхав на місце. Цей факт підтвердився. Про знаходження трупа чоловіка вони повідомили в обласне управління у зв`язку з тим, що вбивство є контрольним злочином і його розслідуванням займається слідче управління. На місці злочину, вони почали проводити всі необхідні слідчі дії. На місці було встановлено, що труп належить ОСОБА_26 , який працював водієм таксі. Через кілька годин надійшло повідомлення, що знайшли і автомобіль. Керівники направили його проводити огляд автомобіля, який знайшли здається в с.Балабіно. Він проводив огляд автомобіля марки «Daewoo Lanos». В салоні були хаотично розкидані речі, іграшки, подушки. З плафону освітлення салону звисали дроти і в салоні був бензин. В підлокітнику також був бензин. Проводка була не штатною. При огляді салону автомобіля він зрозумів, що це змонтований вибуховий пристрій. Скло в автомобілі було цілими. В багажнику автомобіля знаходилися якісь речі. Огляд він проводив з експертом ОСОБА_170 . В обов`язки експерта входило огляд та вилучення речових доказів, а також їх упаковка. З місця події вилучалися дроти, недопалки (кількість він не пам`ятає), та інші речі, які саме, він не пам`ятає. Все що вилучалося було внесено до протоколу огляду місця злочину. По факту вилучених речових доказів він доповнив, що до протоколу були внесені не всі речі, які були вилучені. По даному факту проводили перевірку і він давав пояснення. Після вилучення речових доказів з місця огляду, в подальшому, вони були передані в обласне слідче управління. Автомобіль «Daewoo Lanos», який він оглядав, на евакуаторі, в присутності співробітника міліції, було перевезено в Запорізький РВ. Після огляду у судовому засіданні протоколу огляду місця події від 07.01.2011 року, він підтвердив, що даний протокол складав та підписував саме він. В цей протокол не внесені ще недопалки та фрагмент тканини, які було оформлено додатковим протоколом огляду автомобіля «Daewoo Lanos», і за цими фактами було проведено службову перевірку. Те, що він не вніс в протокол огляду місця події відразу всі недопалки та фрагмент тканини, він пояснив тим, що огляд проводився в темний час доби, і людським фактором. Про те, що при огляді автомобіля він недогледів недопалки та шматок тканини чи саморобну маску, від дізнався від слідчого обласного управління.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_162 пояснила суду, що в період 2010-2011 року, вона працювала в Головному слідчому управлінні ГУМВС України в Запорізькій області, на посаді старшого слідчого по особливо важливим справам-криміналістом. Згідно з постановою слідчого, в складі слідчо-оперативної групи вона виїжджала на огляд трупа ОСОБА_26 , коли ця справа була на стадії нерозкритої, слідчим-криміналістом. Труп був розташований в лісосмузі. Те, що вона пам`ятає, з місця огляду були вилучені: палиця, якісь фрагменти одягу, речовина бурого кольору, та інше. Слідчий веде протокол огляду місця злочину і в протоколі фіксує що, де та в якому виді все знаходиться. Детальний огляд речей з місця злочину, оформлюється протоколом огляду. Фрагменти одягу вилучалися в тому виді, як вони були знайдені. Для вилучення і опису предметів залучаються ті спеціалісти, до якої галузі ці речі відносяться. Одяг з трупа описувався з дорученням суд мед. експерта. По речам, які були вилучені при огляді трупа, та огляду автомобіля в смт.Кушугум, експертизи призначала вона. По огляду автомобіля призначалися експертизи по недопалкам, дротам, залишкам ГСМ, дзеркала. Усі речові докази вона передавала на експертизу у тому вигляді, як вони були знайдені. Оглядати їх, вона не мала права. По недопалкам назначалися експертизи ДНК, цитологія. Після отримання результатів, по нерозкритим правопорушенням, вона направляла результати експертиз в м.Київ, для перевірки по базі ДНК. Вона виконувала тільки ту роботу, по цій справі, яку їй доручав слідчий.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_171 пояснила суду, що вона працює директором «ТрансТаксі». В січні 2011 року вона працювала в «ТрансТаксі» адміністратором. В її обов`язки входило ведення кадрової роботі, диспетчерська. На той час, ОСОБА_26 проробив у них приблизно півроку. Він був відповідальним працівником, веселим. Автомобіль підтримував в гарному стані. Крім того, один раз на тиждень, автомобіль проходить обов`язковий технічний огляд. Чи палив ОСОБА_26 , вона не знає. З товаришами підтримував добрі стосунки. ОСОБА_26 був одним з кращих водіїв, але у нього в кінці були негаразди зі здачею грошей. З ним проводили співбесіди, на що він відповідав, що це тимчасові негаразди. Медичні огляди, проходження алкотесту, на підприємстві проводяться регулярно. Всі дані заносяться до журналу. При зміні номеру телефону, водії повідомляють диспетчера. Всі розмови водіїв та диспетчерів фіксувалися на аудіозапис. 06.01.2011 року, приблизно о 10-00 годині, у них на роботі були збори, на яких був також присутній ОСОБА_26 . В той день, ОСОБА_26 надійшов заказ і він пішов зі зборів. Але на заказ він не доїхав. 07.01.2011 року, ОСОБА_26 був повинен приїхати на базу та доповісти про роботу, здати виручку. Але він не приїхав і на зв`язок не виходив. В «ТрансТаксі» на кожній машині встановлено GPS-навігатор. Архівні записи пересування автомобіля не робилися. В разі небезпеки, водій може через диспетчера по радіостанції передати сигнал небезпеки. По навігатору вони встановили місце знаходження автомобіля в смт.Кушугум.
Крім показів потерпілих, свідків і експертів судом досліджені наступні докази, що підтверджують вину обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень в межах висунутого обвинувачення за викладених у вироку обставинах:
протокол огляду місця події від 07.01.2011 року з фототаблицями до нього, з яких суд встановив, що слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_161 , в присутності двох понятих, за участю трьох спеціалістів, провів огляд ділянки місцевості неподалік с.Балабино Запорізького району Запорізької області на відстані приблизно 450 м від вул.Української с.Балабино в сторону шосе «Харків-Семфіропіль», в ході якого від посилкової дороги на відстані 12 м вправо вглиб лісопосадки під гілкою дерева без листви виявлено труп чоловіка. В ході даної слідчої дії виявлено і вилучено: об`єкт № 1 сліди РБК з посилкової дороги з лівої обочини з снігу, від об`єкту № 1 в бік трупа видимі сліди волочіння трупа; об`єкт № 2 візитні картки на відстані 50 см від об`єкта №3 та на відстані 1,5 м від краю дороги; об`єкт № 3 сліди РБК з фрагмента каміння, вилучені на марлевий тампон на відстані 30 см в напрямку дороги; об`єкт № 4 гілка зі слідами РБК, РБК вилучений на марлевий тампон з землі на відстані 1,5 м від об`єкту №5 на снігу, в напрямку дороги; об`єкт №5 фрагменти рослин зі слідами волочіння на відстані 4 м від об`єкту №6 по направленню до посилкової дороги на снігу; об`єкт № 6 футболка чорного кольору на відстані 10 см від об`єкту №7 в тому ж напрямку; об`єкт № 7 слід взуття не маючий чітких меж на відстані 40 см від об`єкту №8 в напрямку дороги між с.Балабино Запорізького району Запорізької області та шосе «Харків-Семфіропіль»; об`єкт № 8 купюра номіналом 10 гривень ЕД 7815972 на відстані 3,5 м в напрямку посилкової дороги на снігу зі слідами РБК; об`єкт № 9 гіпсовий зліпок зі сліду взуття; об`єкт № 11 біта з нашаруванням РБК вилучена на відстані 2 м від лівої руки трупа; одорологічний слід з біти; об`єкт №12, 13 2 гіпсових зліпка з фрагментів перший фрагмент сліду взуття на відстані 1 м від біти в сторону посилкової дороги, другий фрагмент сліду взуття на відстані 30 см в сторону посилкової дороги, від нього на відстані 3 м в напрямку електроопори №122-фрагмент сліду взуття; 2 чохли до мобільних телефонів (шкіряний та ганчір`яний чорного кольору) в районі електроопори №122 на відстані 10 м від краю посилкової дороги на землі; хустка носова зі слідами РБК по посилковій дорозі в протилежному напрямку від вул.Української на відстані 250 м, праворуч від краю дороги на відстані 30 см. На відстані 4 м від хустки далі по дорозі сліди автомобіля, які ведуть в поле у напрямку шосе «Харків-Семфіропіль» та назад (розворот), дана ділянка догори знаходиться в районі електроопори №119; мішок капроновий зі слідами РБК; мікрочастки з долоні рук; зміст карманів трупа: 2 сім-карти «Київстар», фрагмент аркуша зошита з телефонами і іменами, картка для банкомата пластикова на ім`я ОСОБА_172 . Більше нічого не вилучалося. На трупі, на кісті рук одягнуті полімерні пакети. При проведені огляді використовувались фото і відеозйомка (том 3 а.с.94- 120);
протокол огляду місця події від 07.01.2011 року з фототаблицями до нього, з яких суд встановив, що слідчий СУ Запорізького РВ ГУ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_169 , в присутності двох понятих, за участю спеціаліста, провів огляд автомобіля «Daewoo Lanos» білого кольору, державний номер НОМЕР_3 , розташований на узбіччі дороги на відстані 35 м від будинку №197 по вул.Леваневського в смт.Кушугум Запорізького району Запорізької області, в бік р.Дніпро та на відстані 20 м від будинку №158 по вул.Леваневського в бік вул.Тельмана в смт.Кушугум. В ході проведення огляду вилучено: пластикові дисконтні картки «Транс таксі» в кількості 12 шт; скрутки дротів від плафона освітлення салону автомобіля; дві пластикові пляшки ємкістю 1,5 л (з речовиною ГСМ) та 2 л; моток клейкої стрічки «скотч»; подушка сірого кольору, верхня частина якої позначена літерою «В» (з поверхні водійського сидіння); дзеркало заднього виду, брелок у вигляді боксерських рукавичок, брелок у вигляді м`якої іграшки, кришка блоку запобіжників; ключ замка запалювання з металевим брелком (вилучені із замка запалювання автомобіля); зріз дроту зі штекером з радіостанції; трикотажна шапка чорного кольору (вилучена з поверхні килимка біля водійського сидіння автомобіля); мікрочастки з переднього водійського і пасажирського сидінь; два недопалки цигарок (вилучені з килимків водійського і переднього пасажирського місця); чохол з рульового колеса; резиновий килимок зі слідами РБК (вилучений з багажного відділення автомобіля); поліетиленовий пакет з побутовими речами (з багажного відділення); поліетиленовий пакет з носильними речами (дві куртки чорного кольору) (з багажного відділення); дві подушки зеленого і чорного кольору (з багажного відділення); поліетиленова сумка (з салону автомобіля); подушка коричневого кольору (з заднього сидіння автомобіля). На кришці багажного відділення з внутрішньої сторони, в районі правого нижнього кута є нашарування речовини красно-бурого кольору, у вигляді потьока (том 3 а.с.125-139);
додатковий протокол огляду місця події від 08.01.2011 року з фототаблицями до нього, з яких суд встановив, що слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_161 , в присутності двох понятих, за участю спеціаліста, експертів, провів огляд автомобіля «Daewoo Lanos» білого кольору, державний номер НОМЕР_3 , в ході якого було виявлено і вилучено, зокрема: недопалок цигарки з гумового килимка з під переднього пасажирського сидіння; змиви виявлені та вилучені три сліди рук з внутрішньої поверхні кришки багажника в районі правого сигналу «стоп», а також були виявлені зовнішні пошкодження автомобіля, зокрема, під правою задньою фарою вм`ятина розміром 10х15 см з відшаруванням фарбувального покриття та нашаруванням речовини коричневого кольору (том 3 а.с.142-151);
протокол огляду місця події від 07.01.2011 року з фототаблицями до нього, з яких суд встановив, що слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_161 , в присутності двох понятих, провів огляд місця події ділянки проїзної частини «Опитна станція», розташованої на відстані 600 м від воріт промислового підприємства «ОБЛПЛЕМ», в ході якого виявлені та вилучені: мобільний телефон «Nokia 1280» imei НОМЕР_7 , в корпусі чорного кольору; мобільний телефон «Samsung-SGH-B-139» № НОМЕР_8 , в корпусі чорного кольору; біля правої обочини, по ходу руху в бік підприємства «ОБЛПЛЕМ» відбитки покришок коліс автомобіля (том 3 а.с.154-168);
протокол огляду від 08.01.2011 року з фототаблицями до нього, з яких суд встановив, що слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_161 , в присутності двох понятих, за участю спеціалістів здійснив огляд трупа чоловічої статі з видимими тілесними ушкодженнями в лівій потиличній області, грудної клітини, долоній поверхні правої кисті, у правій реберної дузі, в області лівого колінного суглоба є ушкодженням у вигляді 2 отворів. Безпосередньою причиною смерті виявилося одиночне колото-різане проникаюче ушкодження лівої передньої поверхні грудної клітини з пораненням грудного відділу аорти з послідуючою крововтратою (том 3 а.с.169-178);

протокол огляду місця події від 24.03.2011 року з фототаблицями до нього, з яких суд встановив, що старший слідчий СУ ГУ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_31 , в присутності двох понятих, за участю експерта-криміналіста, вибухотехників, провів огляд ділянки місцевості в м.Василівка, між вул.Театральна, 12, і вул.Чекистів, 5, де було розташовано автомобіль «ВАЗ 211440», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході якого було вилучено: з багажнику автомобіля два фрагменти ізоляційної стрічки, клема з ізоляційною стрічкою; з бардочку салону партмоне, водійське посвідчення, талон попередження, банківська картка на ім`я ОСОБА_23 ; сервісну книгу на автомобіль, скальпель; біля стіни дому №5 по вул.Чекистів речовину сріблясто-сірого кольору з групи об`єктів №4, фрагменти сріблясто-сірого кольору, схожі на метал, зібрані з вибухової захисної конструкції, з групи об`єктів №7, елементи живлення, дроти, електроні плати, елементи металу, з групи об`єктів №№5, 6, фрагменти полімеру з накладенням речовини сріблястого кольору, дроти, елементи живлення, електричний вимикач, з групи об`єктів № 3; з салону автомобіля підголовник водійського сидіння, об`єкт №1; підголовник пасажирського сидіння, об`єкт №2; автомобіль ВАЗ 211440 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . При проведенні слідчої дії застосовувалися фото та відеозйомка (том 3 а.с.181-204);
акт № 18 про знешкодження, зруйнування, розрядження вибухового пристрою, вибухонебезпечних компонентів, засобів підриву від 24.03.2011 року, з якого суд встановив, що начальник НДЕКЦ при ГУВМС України в Запорізькій області ОСОБА_173 , за участю 4 спеціалістів НДЕКЦ, провів знешкодження саморобного вибухового пристрою в кількості двох одиниць, способом руйнування з допомогою гідро-динамичного руйнівника та шляхом передачі детонації через вплив (повітряну середу) від ЕДП, які були розташовані в багажнику автомобіля ВАЗ 211440 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (том 3 а.с.206);
акт перевірки об`єкту на наявність вибухонебезпечних предметів від 24.03.2011 року, з якого суд встановив, що група пошуків та знешкодження вибухових пристроїв з 4 чоловік та старший слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_31 , оглянули автомобіль ВАЗ 211440 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (том 3 а.с.207);
протокол огляду місця події від 24.03.2011 року з фототаблицями до нього, з яких суд встановив, що старший слідчий СУ ГУ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_31 , в присутності двох понятих, за участю експерта-криміналіста, вибухотехників НДЕКЦ, провів огляд гаражу, розташованого в м.Василівка по вул.Приморська, 34, в ході якого було виявлено і вилучено: пристрій з дротів, мікросхем з ізоляційною стрічкою, фрагмент дроту зеленого кольору з діжки, один фрагмент дроту зеленого кольору біля діжки, два фрагменти дроту жовтого кольору, навісний металевий замок з ключем. При проведенні слідчої дії застосовувалися фото та відеозйомка. (том 3 а.с.208-213);
протокол огляду місця події від 03.12.2011 року з фототаблицями до нього, з яких суд встановив, що слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_31 , в присутності двох понятих, за участю спеціаліста в області вибухотехніки, здійснив огляд ділянки місцевості, розташованої навпроти електроопір №6 і 7, розташованих навпроти автодороги, що з`єднує автодорогу, яка веде з виїзду з м.Запоріжжя до пам`ятника «Воїнам Автомобілістам» на трасі «Москва-Сімферополь» і с.Балабіно Запорізького району Запорізької області, і зафіксував вигляд вказаної ділянки. В ході даної слідчої дії виявлено і вилучено металічний фрагмент сріблястого кольору неправильної форми, що знаходився на ділянці між електроопорами №6 і 7 на відстані 1 м від асфальтового покриття лівого краю проїзної частини, в сухій траві; фрагмент електричного дроту в ізоляції білого кольору, довжиною 14,5 м, зі слідами пайки по краях, що знаходився на землі на відстані від 10 см, в сторону поля, від вищезазначеного металічного фрагменту; групу із 6 електричних проводів в ізоляції сірого кольору, один з яких в ізоляції червоного кольору, припаяних до контактних груп, що знаходилися на землі, в траві, на відстані 50 см від краю проїзної частини і на відстані 50 см від зазначених вище об`єктів; фрагмент полімеру сірого кольору неправильної форми зі слідами речовини сірого кольору і ґрунту, що знаходився в безпосередній близькості до від проводів (том 8 а.с.192-201);

протокол огляду місця події від 09.05.2012 року з фототаблицями до нього, з яких суд встановив, що старший слідчий по ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_77 , за участю ОСОБА_174 , в присутності двох понятих, здійснила огляд жилої двокімнатної квартири АДРЕСА_4 , розташованої на 5 поверсі цегляного жилого будинку (том 13 а.с.114-120);

протокол обшуку від 04.07.2011 року з фототаблицями до нього, з яких суд встановив, що слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_32 на підставі постанови судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01.07.2011 року за участю спеціалістів, у присутності двох понятих і ОСОБА_12 , провів обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено і вилучено в гаражі фрагмент паперу білого кольору зі слідами розриву і з таблицею, друкованого тексту, лампочку 16 ампер х 13,5 В, електричний паяльник з дерев`яної рукояткою і проводом жовтого кольору і слідами припою на кінці жала паяльника, блок живлення від комп`ютера з відвітленням проводів різних кольорів, на кожному з яких є маркування, а також з ізоляційною стрічкою чорного кольору на одному з штекерів блоку, жорсткий диск комп`ютерний, серійний номер 36V3М63В, автомобільний динамік «BOSCH» з ізоляційною стрічкою чорного кольору, пристрій, що за зовнішнім виглядом нагадує датчик удару від автомобільної сигналізації з проводами синього, червоного і чорного кольорів, на яких є маркування, а також пластиковий роз`єм білого кольору, з підвіконня закладеного вікна будинку св`язку проводів червоного (з якого зроблений зріз з фрагментами ізоляційної стрічки чорного кольору) і чорного кольорів, в зальної кімнаті житлового будинку системний комп`ютерний блок сірого кольору без бічної кришки і жорсткого диску, а також комп`ютерний жорсткий диск, серійний номер WMAD 95918586, елемент живлення типу «АА» марки «SONY», а також пластикові картку з-під сім-карти «Лайф», № НОМЕР_9 , без сім-карти, в кімнаті, розташованій прямо від входу в зальну кімнату посадову інструкцію інженера-програміста ВАТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_12 на 2 аркушах, в кімнаті, розташованій зліва від входу в зальну кімнату мобільний телефон «Самсунг» SGH-Е770, в корпусі чорного кольору, імей НОМЕР_10 , без сім-карти, сумку з дисками для лазерних систем в кількості 18 шт, подвійний аркуш із зошита в клітинку з рукописними записами, додаткову угоду до договору №00000922 від 14.04.2011 року, візитну картку «Автомагнітоли, автосигналізації» синього кольору, ключ від замка запалювання автомобіля «Dewoo» з брелоком автосигналізації чорного кольору, карту пам`яті «SanDisk 64 МВ», синього кольору, пластикову коробку з-під сім-карти «Лайф» № НОМЕР_11 з пластиковою карткою без сім-карти, пластикову коробку з-під сім-карти «Лайф» № НОМЕР_12 з пластиковою карткою без сім-карти, сім-карту «Utel» № НОМЕР_13 , брелок від автомобільної сигналізації в розібраному стані електронна плата, дві пластикові кришки, гумові кнопки і елемент живлення 27 А-VA23GA-MS21 / MN21, мобільний телефон «Нокіа 3310» без кришок корпусу, кнопок, акомуляторної батареї, імей НОМЕР_14 , елемент живлення типу «АА» марки «DURACELL», скляну банку об`ємом 125 г з етикеткою синього кольору «Аляска» та металевої кришкою з шматками твердої речовини коричневого кольору, жорсткий диск з ноутбука «HITACHI», серійний номер WGH6ZM8C, комп`ютерний електрокабель з штекером і виделкою, а також фрагмент ізоляційної стрічки чорного кольору, копію паспорта на ім`я ОСОБА_12 , керівництво по використанню банкомату в м`якій палітурці, службову характеристику з військової частини НОМЕР_15 на ім`я ОСОБА_12 , медичну характеристику з військової частини НОМЕР_15 на ім`я ОСОБА_12 , стартовий пакет «dyuice» без сім-карти № НОМЕР_16 , інструкцію до автомобільної сигналізації «Pantera XS-3300», диски для лазерних систем зчитування в кількості 44 штуки, комп`ютерний системний блок без бічної кришки з жорстким диском, в кімнаті, розташованій праворуч від входу в зальну кімнату флеш-накопичувач «Transcend», обсягом 8 GB, в приміщенні літньої кухні електричний паяльник зі слідами припою на жалі, плоску металеву банку з написом «Каніфоль соснова», фрагмент ізоляційної стрічки чорного кольору з холодильника, флеш-накопичувач «Kingston», об`ємом 4 GB чорно-білого кольору, фотоапарат «Нікон 211», сірого кольору, з картою пам`яті «Kingston», об`ємом 1 GB, мобільний телефон «Соні Ерікссон» К610І, імей НОМЕР_17 з сім-картою «Київстар», № НОМЕР_18 , фрагмент картонного паперу з рукописним текстом, плоску металеву коробку без кришки, всередині якої знаходяться вкраплення і шматки металу зі слідами оплавлення, речовина коричневого кольори, шматок дроту сірого кольору, пластиковий роз`єм білого кольору з проводами чорного, жовтого і червоного кольорів, диски для лазерних систем зчитування в кількості 22 штуки, гільза з маркуванням на донної частини «134». Перераховане в протоколі обшуку було вилучено та опечатано у присутності понятих. Дана слідча дія фіксувалася за допомогою фотоапарату «Никон Х21» (том 8 а.с.133-165);

протокол обшуку від 08.07.2011 року, з якого суд встановив, що слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_31 на підставі постанови судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01.07.2011 року, у присутності двох понятих і ОСОБА_9 , провів обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено і вилучено з приміщення гаражу п`ять красок пакетів, всередині яких знаходилась алюмінієва пудра, з приміщення будинку крафт-пакет з ланцюжком і хрестиком із металу жовтого кольору, заставний квиток № НОМЕР_19 від 15.12.2010 року до договору фінансового кредиту №37435 від 14.11.2010 року на ім`я ОСОБА_12 , квитанцію до касового ордеру №00068600 від 19.12.2010 року на ім`я ОСОБА_9 на суму 250 гривень, пластиковий утримувач сім-карти оператора «Київстар» № НОМЕР_20 без сім-карти, коробку від стартового пакета оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_21 , пластиковий держатель сім-карти оператора «Київстар» № НОМЕР_22 без сім-карти, пластиковий футляр для стартового пакета оператора мобільного зв`язку «Лайф», всередині якого держатель сім-карти оператора «Лайф» № НОМЕР_23 без сім-карти, сім-карта МТС НОМЕР_24 , сім-карта «Лайф» № НОМЕР_25 , коробку від стартового пакета оператора «ЮМС» № НОМЕР_26 без сім-карти, СD-R диск без написів, DVD-диск без написів, карту пам`яті «Cenon» BJ7DB2048074, лист виклику в виконавчу службу на ім`я ОСОБА_9 від 29.06.2010 року, розрахунок заборгованості по аліментах, квитанцію на ім`я ОСОБА_9 від 16.03.2010 року філії «Ощадбанк», мобільний диктофон чорно-сірого кольору, флеш-карту «Інтерком», чорного кольору з написом «Київстар», копію сторінки трудової книжки, пластиковий футляр від стартового пакету «Київстар» № НОМЕР_27 без сім-карти, свідоцтво на ім`я ОСОБА_9 від 08.02.2000 року, системний блок від комп`ютера в корпусі сірого кольору, брелки від автомобільної сигналізації в кількості двох штук зі зв`язкою ключів автомобіля «Форд» і автомобіля «ВАЗ 2108», два підголівника сидіння передніх з чохлами і чотири диски для лазерних систем зчитування. Перераховане в протоколі обшуку було вилучено та опечатано у присутності понятих (том 8 а.с.169-172);

протокол тимчасового доступу до речей і документів від 23.07.2014 року, з якого суд встановив, що старшим слідчим криміналістом СУ ГУМВС України в Запорізькій області, у приміщенні відділення «Ощадбанк», за адресою: м.Запоріжжя, пр.Леніна, 48, на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01.07.2014 року, вилучено прибутково-видатковий касовий ордер №11483996 від 06.01.2011 року, яким підтверджується факт видачі інкасаторам ОСОБА_24 і ОСОБА_25 грошових коштів на суму 3500000 гривень і виписка по рахунку № НОМЕР_28 від 06.01.2011 року із зазначенням часу виконання операції про видачу грошових коштів бригаді інкасаторів 14:56:21 (том 18 а.с.226, 227-228);

постанову про долучення до кримінального провадження речових доказів від 23.07.2014 року, з якого суд встановив, що прибутково-видатковий касовий ордер №11483996 від 06.01.2011 року і виписку по рахунку № НОМЕР_28 від 06.01.2011 року визнано речовими доказами і долучено до матеріалів кримінального провадження (том 18 а.с.230-234);

протокол огляду з додатками до нього від 31.03.2011 року, з яких суд встановив, що старший слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_31 , в присутності двох понятих, за участю трьох спеціалістів в області електроніки і вибухотехніки, провів огляд двох електронних блоків, вилучених 24.03.2011 року при огляді місця події, за адресою: АДРЕСА_10 , в ході якого було зроблено припущення, що друкована плата з розташованими на ній радіокомпонентами, швидше за все, є блоком сигналізації з дистанційним управлінням для автомобіля. Даний блок є частиною електронної системи, в яку, крім нього, входить пульт дистанційного керування, який при огляді відсутній. Інша друкована плата з розташованими на ній радіокомпонентами, ймовірно є блоком дистанційного управління по радіоканалу. Даний блок є частиною електронної системи, в яку, крім нього, входить пульт дистанційного керування, який при огляді відсутній (том 7 а.с.10-18);

протокол огляду з додатками до нього від 05.04.2011 року, з яких суд встановив, що слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_175 , в присутності двох понятих, за участю двох спеціалістів в області електроніки і вибухотехніки, провів огляд двох електронних блоків, вилучених 24.03.2011 року при огляді місця події, за адресою: АДРЕСА_10 , в ході якого було зроблено припущення що друкована плата з розташованими на ній радіокомпонентами, швидше за все, є блоком сигналізації з дистанційним управлінням для автомобіля. Типовий радіус дії подібних пристроїв складає не менше 100 м і залежить від потужності передавача, встановленого в пульті управління. Слідів переробки при огляді не виявлено, а лише є сліди пайки проводів до контактів майданчики, які судячи з якості пайки, були зроблені, найбільш ймовірно, непрофесіоналом. Огляд скруток проводів біля роз`єму вказує на можливу відсутність навичок монтажу або на те, що скручування робилися на швидку руку. Інша друкована плата з розташованими на ній радіокомпонентами, імовірно є блоком дистанційного управління по радіоканалу. Радіус дії пристрою визначається потужністю передатчика в пульті управління, який на момент огляду відсутній. Слідів переробки при огляді не виявлено, а лише є сліди пайки проводів до контактів майданчики, які судячи з якості пайки, були зроблені, найбільш ймовірно, непрофесіоналом (том 7 а.с.21-27);

протокол огляду документів від 09.05.2012 року, з якого суд встановив, що 09.05.2012 року ст.слідчий з ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_77 , в присутності двох понятих, здійснила огляд документів, вилучених 27.12.2011 року в Запорізькому обласному управлінні ВАТ «Ощадбанк», а саме: договору банківського рахунку №15/10-506 від 22.11.2007 року, вимоги на підкріплення каси від 06.01.2011 року, грошового чеку АВ 701689, прибутково-видаткового касового ордеру №11496372, супроводжувального касового ордеру до сумки з валютними цінностями. Вимога на підкріплення каси ТВБВ №10007/0224 готівковими коштами в гривнях для виплати пенсій на суму 3,5 млн. гривень від 06.01.2011 року підписана управляючою ТВБВ №10007/0224 ОСОБА_14 і начальником відділу бух. обліку і звітності ОСОБА_176 . Навпроти підпису керуючої стоїть печатка ТОБВ №10007/0224. Дана вимога надрукована на фірмовому бланку. Супроводжувальний касовий ордер до сумки з валютними цінностями від 06.01.2011 року виписанний на суму 3500091,00 гривень, відправлені через інкасаторів Квітку, Черкашина в відділення №0224. На зворотній стороні документу вказаний опис валютних і інших цінностей, які вкладені в інкасаторську сумку (том 10 а.с.209-210);

постанову про долучення до справи як речового доказу від 09.05.2012 року, з якого суд встановив, що 09.05.2012 року договір банківського рахунку №15/10-506 від 22.11.2007 року, вимога на підкріплення каси від 06.01.2011 року, грошовий чек АВ 701689, прибутково-видатковий касовий ордер №11496372, супроводжувальний касовий ордер до сумки з валютними цінностями визнано речовими доказами і долучено до матеріалів кримінальної справи (том 10 а.с.211, 213-216);

протокол огляду від 08.01.2011 року, з якого суд встановив, що 08.01.2011 року слідчий СУ ГУ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_161 , в присутності двох понятих, здійснив огляд мобільного телефону марки «Нокіа 1280», імеі НОМЕР_7 , в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_29 , абонентського номеру НОМЕР_30 , мобільного телефону марки «Самсунг SGH-B139» № НОМЕР_31 , в якому знаходилася сім-картка оператора «CDMA Ukraine» № НОМЕР_32 , абонентський № НОМЕР_33 , вилучених 07.01.2011 року при огляді місця подій ділянки місцевості, розташованої на відстані 600 м від воріт промислового підприємства «ОБЛПЛЕМ» (том 12 а.с.80-88);
постанову про долучення до справи речових доказів від 18.07.2011 року, з якої суд встановив, що мобільний телефон марки «Нокіа 1280» іmei № НОМЕР_7 з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_29 , абонентський № НОМЕР_34 , мобільний телефон марки «Самсунг SGH-B139» № НОМЕР_31 з сім-карткою оператора «CDMA Ukraine» № НОМЕР_32 , абонентський № НОМЕР_33 , належані ОСОБА_26 , визнано речовими доказами і передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 12, а.с.89, 103);
протокол огляду від 15.07.2011 року, з якого суд встановив, що старший слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_32 , в присутності двох понятих, здійснив огляд об`єктів, зокрема: паперового пакету з мікрочастинками з рук трупа ОСОБА_26 , полімерного пакунку з 2 чохлами, полімерного пакунка з двома сім-картами, паперового конверту з речовиною бурого кольору, паперового конверту з візитками таксі №2, прозорого полімерного пакунку з 2 змивами, фрагментом гілки, банкнотою 10 грн., картонної коробки з мішком з під голови трупа ОСОБА_26 , картонної коробки з футболкою чорного кольору, картонної коробки з фрагментами стеблів рослин біля трупа, картонної коробки з 3 гіпсовими зліпками, картонної коробки з биткою полімерною з накладенням РБК, вилученні 07.01.2011 року при огляді місця події ділянки лісосмуги біля с.Балабино Запорізького району Запорізької області за фактом виявлення трупу ОСОБА_26 (том 12 а.с.90-94);
постанову про долучення до справи речових доказів від 18.07.2011 року, з якої суд встановив, що шкіряний чохол до мобільного телефону, тканевий автомобільний чохол до мобільного телефону, змив крові ОСОБА_26 з каменя, змив крові ОСОБА_26 з землі, змив крові ОСОБА_26 з землі, фрагмент гілки з накладенням крові ОСОБА_26 , грошову купюру 10 гривень з накладенням крові ОСОБА_26 , фрагмент полімерного мішка з накладенням крові ОСОБА_26 , фрагменти стеблів рослин з слідами волочіння трупа ОСОБА_26 , дерев`яної битки з накладенням крові ОСОБА_26 , вилучені 07.01.2011 року при огляді міста події, по факту знаходження трупа ОСОБА_26 , визнано речовими доказами і передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 12 а.с.97-98, 103);
протокол огляду від 15.07.2011 року, з якого суд встановив, що старший слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_32 , в присутності двох понятих, здійснив огляд об`єктів, зокрема: картонної коробки з курткою чорного кольору, картонної коробки з парою кросівок, картонної коробки з брюками спортивними темно-синього кольору, поліетиленового пакету з парою шкарпеток, чоловічими підштаниками, трусами-плавками, поліетиленового пакету з футболкою чорного кольору, кофтою-гольфом сірого кольору, вилучених 08.01.2011 року в ході проведення огляду трупа ОСОБА_26 в Запорізькому обласному бюро СМЕ (том 12, а.с.99-101);
постанову про долучення до справи речових доказів від 18.07.2011 року, з якої суд встановив, що спортивна олімпійка з капюшоном, светер та футболка, вилучені 08.01.2011 року в приміщені Запорізького обласного бюро СМЕ, визнано речовими доказами і передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 12 а.с.102, 103);
протокол огляду від 10.05.2012 року, з якого суд встановив, що старший слідчий по ОВС СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_31 , в присутності двох понятих, здійснив огляд об`єкту: пояснювальної записки до протоколу огляду місця події від 07.01.2011 року по факту знаходження трупа, вилученої 17.09.2011 року в ході проведення відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_12 (том 12, а.с.105-106);
постанову про долучення до справи речових доказів від 10.05.2012 року, з якої суд встановив, що пояснювальну записку до протоколу огляду місця події від 07.01.2011 року по факту знаходження трупа, вилучену 17.09.2011 року в ході проведення відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_12 , визнано речовим доказом і долучено до матеріалів справи (том 12, а.с.107-109);
протокол огляду від 16.07.2011 року, з якого суд встановив, що старший слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_32 , в присутності двох понятих, здійснив огляд диску для лазерних систем зчитування формату «CD-R», ємністю 700 mb, торгової марки «ARSTA», вилученого 10.01.2011 року при проведенні огляду ТОВ «Промінвест-Есковація», на якому міститься відеозапис з камери спостереження, встановленої на будівлі зазначеного товариства, за адресою: м.Запоріжжя, вул.Опитна, 37-А, спрямованої в бік виїзду з території підприємства на проїзну частину вул.Опитна, згідно з якою в період часу з 13 години 42 хвилини 59 секунд до 13 години 43 хвилини 03 секунди по проїжджій частині вулиці в напрямку траси «Москва-Сімферополь» проїхав автомобіль «Daewoo Lanos» білого кольору, з шашкою таксі на даху, тонованими бічними вікнами і написом на дверях автомобіля з двох нерозбірливих слів, а також в період часу з 13 годин 49 хвилин 09 секунд по 13 годину 49 хвилин 11 секунд, по проїжджій частині вул.Опитна в напрямку зворотному від траси «Москва-Сімферополь» проїхав автомобіль «Daewoo Lanos» білого кольору (том. 12 а.с.110-112);
постанову про долучення до справи речових доказів від 30.05.2011 року, з якої суд встановив, що диск для лазерних систем зчитування формату «CD-R», ємністю 700 mb, торгової марки «ARSTA», вилучений 10.01.2011 року при проведенні огляду ТОВ «Промінвест-Есковація», визнано речовим доказом і долучено до матеріалів справи (том 12, а.с.113-117);
протокол огляду від 10.01.2011 року, з якого суд встановив, що старший слідчий по ОВС-криміналіст СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_162 , в присутності двох понятих, здійснила огляд об`єктів, вилучених при огляді автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (том 12 а.с.118-121);
протокол огляду від 14.07.2011 року, з якого суд встановив, що старший слідчий по ОВС СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_31 , в присутності двох понятих, здійснив огляд об`єктів, зокрема: полімерного пакету з скруткою дротів з плафону освітлення автомобіля, зріз дротів зі штекером, зріз дроту з під панелі салону автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , вилучені 07.01.2011 року; картонної коробки з двома пластиковими пляшками 1.5 л та 2 л, вилучені 07.01.2011 року з автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ; поліетиленового пакету з 5 недопалками цигарок, вилучені 07-08 січня 2011 року в ході огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (том 12 а.с.122-130);
постанову про долучення до справи речових доказів від 05.08.2011 року, з якої суд встановив, що полімерну пляшку 1,5 л, полімерну пляшку 2 л, 5 недопалків цигарок, дзеркало заднього виду, кришку з блоку запобіжників, гумовий килимок, дві полімерні сумки, вилучені при огляді 07.01.2011 року та 08.01.2011 року автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 в смт. Кушугум, визнано речовими доказами і передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 12 а.с.144-145);
постанову про долучення до справи речових доказів від 13.04.2012 року, з якої суд встановив, що скрутку дротів з електричною лампочкою, фрагмент полімерної трубки, фрагмент електричного дроту в ізоляції червоного кольору, три контактні штекери, вилучені при огляді 07.01.2011 року автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 в смт. Кушугум, визнано речовими доказами і передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 12 а.с.146);
протокол огляду від 14.07.2011 року, з якого суд встановив, що старший слідчий по ОВС СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_31 , в присутності двох понятих, здійснив огляд об`єктів, зокрема: поліетиленового пакету з марлевим тампоном зі зразком рідини з підлокітника між передніми сидіннями автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , вилученого при огляді 07.01.2011 року, поліетиленового пакету з хомутом-монтажною стрічкою, вилученого 08.01.2011 року в ході додаткового огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (том 12 а.с.148-151);
постанову про долучення до справи речових доказів від 05.08.2011 року, з якої суд встановив, що монтажна стрічка (хомутик) з накладанням крові ОСОБА_26 , зразок ГСМ, вилучені 08.01.2011 року в ході додаткового огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , визнано речовими доказами і передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 12 а.с.152-153);
протокол огляду від 09.01.2011 року, з якого суд встановив, що старший слідчий по ОВС-криміналіст СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_162 , в присутності двох понятих, при участі автослюсаря ВАТ «ТрансТаксі» ОСОБА_177 , криміналіста ОСОБА_178 , здійснила огляд автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (том 12 а.с.156-159);
протокол огляду від 05.02.2011 року, з якого суд встановив, що старший слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_179 , в присутності двох понятих, при участі механіка ВАТ «ТрансТаксі» ОСОБА_51 , здійснив огляд автомобільного електронного лічильника, вилученого 07.01.2011 року з автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (том 12 а.с.161-162);
постанову про долучення до справи речових доказів від 05.02.2011 року, згідно якої суд встановив, що електронний лічильник, вилучений 07.01.2011 року з автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання адміністрації ТОВ «Транс-таксі» ( ОСОБА_51 ) (том 12 а.с.165-166);
постанову про долучення до справи речових доказів від 07.01.2011 року, згідно якої суд встановив, що автомобіль «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , визнано речовим доказом і передано спочатку на відповідальне зберігання в Запорізький РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 12 а.с.167), а потім ОСОБА_28 разом з документами на автомобіль (том 12 а.с.168);
протокол огляду від 10.01.2011 року, з якого суд встановив, що слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_180 , в присутності двох понятих, здійснив огляд об`єктів, зокрема: водійського посвідчення і талону правопорушень на ім`я ОСОБА_26 , подорожнього листа №00390 на ім`я ОСОБА_26 (том 12 а.с.169-174);
постанову про долучення до справи речових доказів від 09.10.2011 року, з якої суд встановив, що подорожній лист від 06.01.2011 року на ім`я ОСОБА_26 , вилучений 08.01.2011 року при проведенні додаткового огляду автомобіля «Daewoo Lanos», визнано речовим доказом і долучено до матеріалів справи (том 12 а.с.175-176);
протокол огляду від 06.08.2011 року, з якого суд встановив, що старший слідчий по ОВС СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_31 , в присутності двох понятих, здійснив огляд об`єктів, зокрема: картонної коробки з фрагментами саморобних радіокерованих вибухових пристроїв, картонної коробки з об`єктами вилученими при обшуку у ОСОБА_12 , поліетиленового пакету з пластиковою колбою з «серебрянкою», вилучену у ОСОБА_181 , дві скляні банки, вилучені у ОСОБА_23 (том 12 а.с.178-184).
постанову про долучення до справи речових доказів від 06.08.2011 року, з якої суд встановив, що фрагменти ємності від миючого засобу «Гала», пробку саморобного виготовлення, фрагменти поліетиленової плівки, фрагмент алюмінієвої ємкості з накладенням речовини срібного кольору, два фрагменти електричного багатожильного дроту в ізоляції чорного кольору, фрагмент електричної лампочки, металеві фрагменти від ємності, три фрагмента паралону, вилучені при огляді міста події 24.03.2011 року по АДРЕСА_10 , визнано речовими доказами і передано на відповідальне зберігання в Запорізький РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 12 а.с.185-186);
постанову про долучення до справи речових доказів від 08.05.2012 року, з якої суд встановив, що 15 фрагментів алюмінієвої ємності з нанесенням срібної речовини, два фрагменти електричного дроту в чорній оболонці, три фрагменти поролону, фрагменти 500 г ємності з під миючого засобу «ГАЛА Бальзам Лаванда», фрагмент полімерної плівки, вилучені 24.03.2011 року в АДРЕСА_10 , та полімерна ємність від миючого засобу «Гала Бальзам Лаванда» з зрізаною верхньою частиною з парафіном та фрагментами ізоляційної стрічки ПХВ чорного кольору, вилучені у ОСОБА_181 , визнано речовими доказами і передано на відповідальне зберігання в Запорізький РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 12 а.с.187-190);
протокол огляду від 12.04.2011 року, з якого суд встановив, що старший слідчий по ОВС СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_31 , в присутності двох понятих, з участю ОСОБА_182 , здійснив огляд об`єкта, зокрема: автомобіля «ВАЗ 211440», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився в м.Василівка по вул.Шевченко, 6 (том 12 а.с.193-195);
протокол огляду від 05.08.2011 року, з якого суд встановив, що старший слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_32 , в присутності двох понятих, здійснив огляд об`єктів, зокрема: поліетиленового пакету з двома підголівниками, поліетиленовий пакет з чохлом підголівника, фрагмент каркасу підголівника, фрагмент каркасу підголівника, два фрагменти поролону, кріплення чохла підголівника, два фрагменти металу циліндричної форми, два шурупи, два водійських сидіння (том 12 а.с.198-201);
постанову про долучення до справи речових доказів від 05.08.2011 року, з якої суд встановив, що автомобіль «ВАЗ 211440», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , два підголівники, два сидіння, вилучені 24.03.2011 року при огляді міста події в АДРЕСА_10 , визнано речовими доказами. Два підголівники передано на відповідальне зберігання в Запорізький РВ ГУМВС України в Запорізькій області, автомобіль «ВАЗ 211440», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , два сидіння представнику ПАТ «Ощадний банк України» ОСОБА_183 (том 12 а.с.202-204);
протокол огляду від 13.07.2011 року, з якого суд встановив, що старший слідчий по ОВС СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_31 , в присутності двох понятих, з участю спеціаліста в області радіоелектроніки, спеціаліста в області вибухотехніки, старшого слідчого СУ ГУМВС України ОСОБА_35 , здійснив огляд об`єктів, зокрема: двох електронних блоків з автомобільних сигналізацій, вилучених при огляді міста події 24.03.2011 року в м.Василівка по вул.Театральна, 12 (том 12 а.с.206-209);
постанову про долучення до справи речових доказів від 13.04.2012 року, з якої суд встановив, що дві електронні плати, вилучені 24.03.2011 року при огляді місця події в АДРЕСА_10 , визнано речовими доказами і передано на відповідальне зберігання в Запорізький РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 12 а.с.212);
протокол огляду від 30.09.2011 року, з якого суд встановив, що старший слідчий по ОВС СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_31 , в присутності двох понятих, здійснив огляд та обстеження громадського туалету на Центральному ринку м.Василивка (том 12 а.с.213-215);
протокол огляду від 02.11.2011 року, з якого суд встановив, що старший слідчий по ОВС СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_31 , в присутності двох понятих, здійснив огляд об`єктів, зокрема: дублікатів ключів до інкасаторського автомобіля ВАЗ 211440, д.н. НОМЕР_1 , вилучених 02.11.2011 року у керівника Василівської філії «Ощадбанку» ОСОБА_184 (том 12 а.с.216-217);
постанову про долучення до справи речових доказів від 02.11.2011 року, з якої суд встановив, що два дубліката ключів до інкасаторського автомобіля ВАЗ 211440, д.н. НОМЕР_1 , вилучені 02.11.2011 року у керівника Василівської філії «Ощадбанку» ОСОБА_184 , визнано речовими доказами і передано на відповідальне зберігання управляючому Василівським відділенням ВАТ «Ощадбанку» ОСОБА_185 (том 12 а.с.218-219);
протокол огляду від 09.10.2011 року, з якого суд встановив, що старший слідчий по ОВС СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_31 , в присутності двох понятих, здійснив огляд об`єктів, зокрема: листа з зошита з рукописними нотатками ОСОБА_12 про його борги, вилучений 04.07.2011 року при обшуку у ОСОБА_12 в АДРЕСА_2 (том 12 а.с.220-224);
постанову про долучення до справи речових доказів від 09.10.2011 року, з якої суд встановив, що посадову інструкцію інженера-програміста 1-ої категорії Територіально відокремленого без балансового відділення №10007/0224 І типу філії Запорізьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» ОСОБА_12 визнано речовим доказом і долучено до матеріалів справи (том 12 а.с.227);
постанову про долучення до справи речових доказів від 09.10.2011 року, з якої суд встановив, що лист з зошита з рукописними нотатками ОСОБА_12 про його борги, вилучений 04.07.2011 року при обшуку у ОСОБА_12 в АДРЕСА_2 , визнано речовим доказом і долучено до матеріалів справи (том 12 а.с.229-230);
постанову про долучення до справи речових доказів від 09.10.2011 року, з якої суд встановив, що картонний конверт для стартового пакету «Київстар» з номером абонента НОМЕР_35 , який належить ОСОБА_12 , вилучений 04.07.2011 року при обшуку у ОСОБА_12 в АДРЕСА_2 , визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання в Запорізький РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 12 а.с.231);
протокол огляду від 11.06.2011 року, з якого суд встановив, що старший слідчий по ОВС СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_31 , в присутності двох понятих, здійснив огляд об`єктів, зокрема: тримача стартового пакету оператора «Київстар» на номер НОМЕР_22 , вилучених в ході обшуку в помешканні в АДРЕСА_1 (том 12 а.с.233-235);
постанову про долучення до справи речових доказів від 11.06.2011 року, з якої суд встановив, що пластиковий тримач для стартового пакету «Київстар» з номером абонента НОМЕР_22 , визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання ОСОБА_117 (том 12 а.с.236-237);
постанову про долучення до справи як речового доказу від 09.10.2011 року, з якого суд встановив, що 09.10.2011 року системний блок персонального комп`ютера, що належить ОСОБА_12 і був вилучений під час проведення обшуку за його місцем проживання, на якому є інформація щодо автомобільних охоронних сигналізацій, визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання матері ОСОБА_12 ОСОБА_186 (том 13 а.с.1, 2-3);

протокол огляду від 09.10.2011 року, з якого суд встановив, що 09.10.2011 року старший слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_31 , в присутності двох понятих, здійснив огляд предметів, вилучених 23.09.2011 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_14 , за адресою: АДРЕСА_5 , зокрема, пластикового держателя стартового пакету оператора мобільного зв`язку «Djuice» з номером абонента НОМЕР_36 без сім-картки і пластикового держателя стартового пакету оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером абонента НОМЕР_36 без сім-картки (том 13 а.с.8-9);

постанову про долучення до справи речових доказів від 09.10.2011 року, з якої суд встановив, що пластиковий держатель стартового пакету оператора мобільного зв`язку «Djuice» з номером абонента НОМЕР_37 без сім-картки, яким користувалась ОСОБА_14 в період скоєння злочинів і зв`язувалася з ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , визнано речовим і передано на відповідальне зберігання обвинуваченій ОСОБА_14 під розписку (том 13 а.с.10, 11);

протокол огляду від 11.04.2012 року, з якого суд встановив, що старший слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_31 , в присутності двох понятих, здійснив огляд об`єктів, зокрема: полімерного пакету, в якому запаковані паперові конверти з волоссям, вилученими з поверхні олімпійки, біти, мішку, шапки та брюк ОСОБА_26 , а також зразків волосся з п`яти областей голови ОСОБА_26 , вилучених в ході досудового слідства; полімерного пакету, в якому запакована липка ізоляційна стрічка з саморобних радіоуправляючих вибухових пристроїв, виявлених та вилучених 24.03.2011 року в ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_10 ; полімерного пакету, в якому запакована гільза калібру 23 мм, вилучена 04.07.2011 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_2 ; полімерного пакету, в якому запаковані два мобільних телефони виробника «Nokia» та «Samsung», вилучені 04.07.2011 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_2 ; паперового конверту, в якому запаковані моток ізоляційної стрічки чорного кольору, вилучений 15.09.2011 року в ході огляду автомобіля марки «Toyota Celica»; полімерного пакету, в якому запаковано п`ять крафт-пакетів з алюмінієвою пудрою, вилученою 08.07.2011 року в ході обшуку у ОСОБА_9 ; полімерного пакету, в якому запаковано фрагмент дроту в ізоляції червоного кольору з ізоляційною стрічкою чорного кольору, вилучені 04.07.2011 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 ; полімерного пакету, в який запаковані електричні паяльники, припій, фрагменти дротів з вибухових пристроїв, електричний перемикач, елементи живлення, вилучені в ході досудового слідства; паперового конверту, в який запаковано носову хустку, вилучену 07.01.2011 року в ході огляду місця події, запаховий слід з поверхні біти, вилучений 07.01.2011 року в ході огляду місця події і зразки крові обвинувачених ОСОБА_12 і ОСОБА_9 на марлі (том 13 а.с.12-29);

постанову про долучення до справи як речового доказу від 13.04.2012 року, з якого суд встановив, що 13.04.2012 року ключі від автомобіля «Toyota Celica», державний реєстраційний номер НОМЕР_38 , і брелок автомобільної сигналізації, на якому приблизно в листопаді 2010 року ОСОБА_12 потрапив в ДТП і для відшкодування шкоди займав грошові кошти у ОСОБА_9 , у зв`язку з чим погодився на розбійний напад, визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 13 а.с.30);

постанову про долучення до справи речових доказів від 13.04.2012 року, з якої суд встановив, що гільза калібру 23 мм, вилучена 04.07.2011 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 13 а.с.31);

постанову про долучення до справи речових доказів від 13.04.2012 року, з якої суд встановив, що п`ять крафт-пакетів з алюмінієвою пудрою, виявлені та вилучені за місцем проживання ОСОБА_9 , визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 13 а.с.32);

постанову про долучення до справи речових доказів від 13.04.2012 року, з якої суд встановив, що два електричних паяльника, металева банка з припоєм, металева банка з сосновою каніфоллю, скляна банка з каніфоллю, фрагмент електричного дроту в ізоляції червоного кольору з ізоляційною стрічкою чорного кольору, вилучених під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 , визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 13 а.с.33);

постанову про долучення до справи речових доказів від 13.04.2012 року, з якої суд встановив, що фрагменти двох саморобних радіоуправляючих вибухових пристроїв, зруйнованих спеціалістами НІЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області, а саме: електричні ланцюги виконавчих механізмів, що складаються з дротів, електричного перемикача, полімерного штепсельного роз`єму, 5 елементів живлення типу «Крона» (3 з яких виробника «Energizer», а 2 «Duracell»), 8 елементів живлення (4 з яких виробника «Camelion», 2 «Panasonic» та 2 «Duracell»); фрагменту електричного дроту в ізоляції рожевого кольору, фрагментів ізоляційної стрічки чорного кольору, вилучені в ході огляду місця події ділянки місцевості, розташованої перед входом до Василівського відділення АТ «Ощадбанк» визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 13 а.с.34);

постанову про долучення до справи речових доказів від 13.04.2012 року, з якої суд встановив, що волосся, виявлене на поверхні олімпійки вдягнутої на трупі ОСОБА_26 , на поверхні біти, мішка, шапки та брюк, а також зразки волосся ОСОБА_26 визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 13 а.с.35);

постанову про долучення до справи речових доказів від 13.04.2012 року, з якої суд встановив, що мобільний телефон виробника «Sony Ericson K530i» в корпусі сірого кольору з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Djuce» з номером телефону НОМЕР_39 , який належить обвинуваченому ОСОБА_12 , був вилучений у нього 04.07.2011 року, і яким він користувався в період скоєння злочинів і зв`язувався з ОСОБА_9 і ОСОБА_14 , визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 13 а.с.36);

постанову про долучення до справи речових доказів від 13.04.2012 року, з якої суд встановив, що жіночі спортивні брюки з рожевими смужками по боках і обрізаною штаниною, вилучені в ході проведення огляду місця події ділянки лісосмуги, розташованої поблизу с.Балабино Запорізького району Запорізької області, визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 13 а.с.37);

протокол огляду від 15.09.2011 року з фототаблицями до нього, з яких суд встановив, що слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_32 на підставі постанови судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.08.2011 року за участю експертів, в присутності двох понятих, провів огляд автомобіля марки «Toyota Celica», державний реєстраційний номер НОМЕР_38 , червоного кольору, в ході якого вилучено: моток ізолюючої стрічки чорного кольору; диск для лазерних систем зчитування «SONY CD-R 700 mb»; диск для лазерних систем зчитування «ANV Professional CD-R 80 min/700 mb»; квитанцію «Райффайзен банк Аваль» від 02.07.2011 року; пластикову банківську картку № НОМЕР_40 . Перераховане в протоколі обшуку було вилучено та опечатано у присутності понятих (том 13 а.с.68, 69-72, 74-80);

постанову про долучення до справи як речового доказу від 15.09.2011 року, з якої суд встановив, що 15.09.2011 року автомобіль «Toyota Celica», державний реєстраційний номер НОМЕР_38 , на якому приблизно в листопаді 2010 року ОСОБА_12 потрапив в ДТП і для відшкодування шкоди займав грошові кошти у ОСОБА_9 , у зв`язку з чим погодився на розбійний напад, визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання до Василівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 13 а.с.81-82);

протокол огляду від 02.05.2012 року, з якого суд встановив, що старший слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_31 , в присутності двох понятих, здійснив огляд об`єктів, зокрема: полімерного пакету, в якому запаковані металевий фрагмент сірого кольору, фрагмент полімеру, фрагмент електричного дроту в ізоляції білого кольору, група електричних дротів (шість штук), припаяних до контактних груп, вилучені 03.12.2011 року в ході огляду ділянки місцевості, розташованої уздовж проїзної частини, яка з`єднує автодорогу від виїзду з м.Запоріжжя до пам`ятника «Воїнам Автомобілістам» на трасі «МоскваСімферополь» та смт.Балабіно Запорізького району Запорізької області між електроопорами №6 та №7 (том 13 а.с.87-89);

постанову про долучення до справи речових доказів від 08.05.2012 року, з якої суд встановив, що металевий фрагмент сірого кольору, фрагмент полімеру, фрагмент електричного дроту в ізоляції білого кольору, група електричних дротів (шість штук), припаяних до контактних груп в ході огляду ділянки місцевості, розташованої уздовж проїзної частини, яка з`єднує автодорогу від виїзду з м.Запоріжжя до пам`ятника «Воїнам Автомобілістам» на трасі «Москва Сімферополь» та смт.Балабіно Запорізького району Запорізької області між електроопорами №6 та №7, визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 13 а.с.90-91);

протокол огляду від 10.04.2012 року з фототаблицями до нього, з яких суд встановив, що старший слідчий по ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_77 , в присутності двох понятих, за участю ОСОБА_9 , здійснила огляд автомобіля ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . В ході проведення огляду нічого не вилучалося (том 13 а.с.94-96);

постанову про долучення до справи речових доказів від 10.04.2012 року, з якої суд встановив, що автомобіль марки «ВАЗ 2108», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , кольору «Мая», на якому ОСОБА_9 і ОСОБА_12 перевозили підголовники з вмонтованими вибуховими пристроями, визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_187 (том 13 а.с.98, 100);

постанову про долучення до справи речових доказів від 13.05.2012 року, з якої суд встановив, що аркуш паперу з рукописним написом « ОСОБА_188 -ич. д.р.13.07.1982 г. м. Проживания Зап. обл. с. Васильевка ЯТА № 242490 Видано Даі МВС-УВС 19.07.2000г. кат. D, Е ЯТА 612363 19.07.2000 ВС ЯТА 242490 от 31.03.99» визнано речовим доказом і долучено до матеріалів справи (том 13 а.с.103, 104);

протокол огляду від 09.10.2011 року, з якого суд встановив, що старший слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_31 , в присутності двох понятих, здійснив огляд об`єктів, вилучених 24.09.2011 року в ході проведення виїмок в черговій частині Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, зокрема: полімерного напівпрозорого пакету, краї якого перев`язані ниткою, до країв якої приклеєна паперова бирка з пояснювальним написом: «У/д № 101121 паспорт на имя ОСОБА_14 , четыре мобильных телефона ОСОБА_14 , изъятые 24.09.2011 г. в ходе выемки в дежурной части Запорожского РО; понятые: 1. /подпись/ 2. /подпись/; участник: /подпись/; ст. следователь по ОВД СУ /подпись/ А.В. Еремеев»; мобільного телефону марки «Samsung» в корпусі вишневого кольору розкладного типу (том 13 а.с.122-134);

постанову про долучення до справи речових доказів від 13.04.2012 року, з якої суд встановив, що мобільний телефон виробника «Samsung», в корпусі бордового кольору з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Djuce» з номером телефону НОМЕР_41 , який належить обвинуваченій ОСОБА_14 визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 13 а.с.135);

протокол огляду від 10.01.2011 року, з якого суд встановив, що 10.01.2011 року оперуповноважений СУ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_189 , в присутності двох понятих, за участю ОСОБА_190 , провів огляд предметів, а саме: відеозапису з камери відеоспостереження ТОВ «Проминвест-Ексковація», за адресою: м.Запоріжжя, вул.Станція Опитна, 37-а. Проведеним оглядом встановлено, що знаходячись в приміщенні офісу ТОВ «Проминвест-Ексковація» оглянуто відеозапис ділянки дороги, розташованої навпроти прохідної зазначеного підприємства в проміжок часу 06.01.2011 року з 13-00 години до 14-00 години. Даний відеозапис перезаписаний на CD диск (CD-R) «ARITA» і в присутності двох понятих вилучений. Як пояснив ОСОБА_191 , зазначений час на відеозаписі з 12-00 години до 13-00 години вказаний не правильно, так як годинник на комп`ютері показує не правильно (том 13 а.с.188);

протокол огляду від 17.03.2012 року з роздруківкою вхідних та вихідних телефонних дзвінків у період часу з 01.10.2010 року до 10.04.2011 року з абонентського номера « НОМЕР_6 », який знаходився в користуванні ОСОБА_14 , з яких суд встановив, що з абонентським номером, який належить ОСОБА_9 НОМЕР_42 , за запитуваний період є 4 з`єднання, які здійснювалися 24.02.2011 року, 28.02.2011 року та 01.03.2011 року. З абонентським номером, який належить ОСОБА_12 НОМЕР_43 , з`єднання з вказаним номером здійснювалося протягом усього запитуваного періоду, інтенсивність з`єднань між даними номерами телефонів значна. Базова станція НОМЕР_44 , що обслуговує територію від пр.Правди, 129, до вул.Гагаріна, перехрестя Гагаріна і пр.Леніна, вул.Гагаріна і вул.40 років Радянської України, Обласне УВС, Обласну прокуратуру м.Запоріжжя, яка 06.01.2011 року обслуговувала абонентський номер ОСОБА_12 НОМЕР_43 і ОСОБА_9 НОМЕР_42 , за запитуваний період часу обслуговувала 24.11.2010 року та 13.11.2010 року абонентський номер ОСОБА_14 06.01.2011 року абонентський номер ОСОБА_14 протягом усього дня обслуговувався базовими станціями м.Василівка, з даного номера здійснюються і на вказаний номер приймаються дзвінки від різних абонентів, інтенсивність з`єднань звичайна. О 16-50 годині з абонентського номера, що належить ОСОБА_12 здійснювався дзвінок на номер телефону НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_14 (том 14 а.с.4-6, 7-231);

постанову про долучення як речового доказу від 17.03.2012 року, з якого суд встановив, що 17.03.2012 року диск для лазерних систем зчитування з інформацією про вхідні і вихідні телефонні дзвінки у період часу з 01.10.2010 року до 10.04.2011 року з абонентського номера « НОМЕР_6 », який знаходився в користуванні ОСОБА_14 визнано речовим доказом і долучено до матеріалів кримінальної справи (том 14 а.с.232, 233);

постанову про долучення як речового доказу від 17.01.2012 року, з якого суд встановив, що 17.01.2012 року диск для лазерних систем зчитування з інформацією про вхідні і вихідні телефонні дзвінки у період часу з 01.09.2010 року до 05.07.2011 року з абонентських номерів, які знаходилися в користуванні ОСОБА_9 і ОСОБА_12 визнано речовим доказом і долучено до матеріалів кримінальної справи (том 15 а.с.150, 151);

протокол огляду від 17.01.2012 року з роздруківкою вхідних та вихідних телефонних дзвінків у період часу з 01.09.2010 року до 05.07.2011 року з абонентських номерів « НОМЕР_43 », який знаходився у користуванні ОСОБА_12 , і « НОМЕР_42 », який знаходився у користуванні ОСОБА_9 , з яких суд встановив, що з абонентського номеру « НОМЕР_43 », який знаходився у користуванні ОСОБА_12 , з абонентським номером, який належить ОСОБА_9 НОМЕР_42 , за запитуваний період є 498 з`єднань, які здійснювалися з 13.09.2010 року і продовжувалися до кінця запитаного періоду до 04.07.2011 року. Інтенсивність з`єднання між даними номерами телефонів значно збільшується в період з грудня 2010 року до кінця березня 2011 року. З абонентським номером НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_14 , є 197 з`єднань. Інтенсивність з`єднань абонентських номерів ОСОБА_12 і ОСОБА_14 значна, особливо часто з`єднання повторюються в вересні, жовтні, листопаді 2010 року, в січні лютому 2011 року. 06 січня 2011 року на абонентський номер ОСОБА_12 НОМЕР_43 надходить перший дзвінок за вказаний день з номера НОМЕР_45 , який належить ОСОБА_192 (матір). У момент з`єднання мобільний термінал ОСОБА_12 обслуговувався базовою станцією НОМЕР_44 , розташованою від пр.Правди, 129, до вул.Гагаріна; перехрестя вул.Гагаріна і пр.Леніна; вул.Гагаріна і 40 років Радянської України; Обласне УВС; Обласна прокуратура м.Запоріжжя. Далі, 06 січня 2011 року, о 16 годині 50 хвилині 37 секунді з абонентського номера НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_12 , здійснюється дзвінок на номер НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_14 в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_12 фіксується базовою станцією НОМЕР_46 , обслуговуючий територію, розташованою між вул.Сєдова та вул.Арочною в м.Запоріжжя. О 16 годині 53 хвилині 04 секунді, 06 січня 2011 року, з абонентського номеру НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_12 , здійснюється дзвінок на номер НОМЕР_47 , який належить ОСОБА_154 (колишня дружина), в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_12 фіксується базовою станцією НОМЕР_46 , обслуговуючий територію, розташованою між вул.Сєдова та вул.Арочною в м.Запоріжжя. О 19 годині 27 хвилині 07 секунді, 06 січня 2011 року, з абонентського номеру НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_12 здійснюється дзвінок на номер НОМЕР_45 , який належить свідку ОСОБА_192 (матір), в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_12 фіксується базовою станцією НОМЕР_46 , обслуговуючий територію, розташованою між вул.Сєдова та вул.Арочною в м.Запоріжжя. О 19 годині 43 хвилині 20 секунді, 06 січня 2011 року, з абонентського номеру НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_12 , здійснюється дзвінок на номер НОМЕР_48 , який належить ОСОБА_193 (товариш), в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_12 фіксується базовою станцією НОМЕР_46 , обслуговуючий територію, розташованою між вул.Сєдова та вул.Арочною в м.Запоріжжя. Більше 06 січня 2011 року, мобільний номер НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_12 , з іншими абонентами не зв`язувався. 07 січня 2011 року о 15 годині 17 хвилині 18 секунді, з абонентського номера НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_12 , здійснюється дзвінок на номер НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_14 , в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_12 фіксується базовою станцією НОМЕР_46 , обслуговуючий територію, розташованою між вул.Сєдова та вул.Арочною в м.Запоріжжя. О 17 годині 23 хвилині 36 секунді, 07 січня 2011 року, на абонентський номер НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_12 надходить дзвінок з номеру НОМЕР_47 , який належить ОСОБА_154 (колишня дружина), в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_12 фіксується базовою станцією НОМЕР_49 , розташованою від перехрестя пр.Леніна і вул.Кірова, в секторі по напрямку до Обухівської бухти. 07.01.2011 року о 19 годині 43 хвилині 58 секунді фіксується з`єднання з абонентом НОМЕР_42 ОСОБА_9 . В момент з`єднання, термінал абонента обслуговується базовою станцією НОМЕР_50 , розташованою за адресою: АДРЕСА_13 (том 16 а.с.4-179). Крім того з протоколу огляду від 17.01.2012 року з роздруківкою вхідних та вихідних телефонних дзвінків в період у 01.09.2010 року по 05.07.2011 року з абонентського номеру « НОМЕР_42 », який знаходився у користуванні ОСОБА_9 , суд встановив, що з абонентським номером, який належить ОСОБА_12 НОМЕР_43 , за запитуваний період є 498 з`єднання, які починаються з 13.09.2010 року і продовжувалися до кінця запитаного періоду 04.07.2011 року. Інтенсивність з`єднання між даними номерами телефонів значно збільшується в період з грудня 2010 року до кінця березня 2011 року. З абонентським номером НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_14 , є два з`єднання в лютому 2011 року. 06 січня 2011 року з абонентського номеру ОСОБА_9 НОМЕР_42 надходить перший за вказаний день дзвінок на номер НОМЕР_51 , який належить ОСОБА_29 , в момент з`єднання о 09 годині 44 хвилині 08 секунді, мобільний термінал ОСОБА_9 обслуговується базовою станцією НОМЕР_46 , розташованою між вул. Сєдова та вул. Арочною в м. Запоріжжя. Далі 06 січня 2011 року, о 09 годині 50 хвилині 24 секунді, з абонентського номеру НОМЕР_42 , який належить ОСОБА_9 здійснюється дзвінок на номер НОМЕР_51 , який належить ОСОБА_29 , в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_9 фіксується базовою станцією НОМЕР_44 , обслуговуючий ділянку території від пр.Правди, 129 до вул.Гагаріна; перехрестя вул.Гагаріна і пр.Леніна; вул.Гагаріна і 40 років Радянської України; Обласне УВС; Обласна прокуратура м. Запоріжжя. О 09 годині 54 хвилині 55 секунді, 06 січня 2011 року, з абонентського номеру НОМЕР_42 , який належить ОСОБА_9 здійснюється дзвінок на номер НОМЕР_52 , який належить невстановленому слідству особі, в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_9 фіксується базовою станцією НОМЕР_53 , обслуговуючий ділянку території від вул. Патріотичної, 74А, до пересічення бул.Центрального та вул.Патріотичної; від будинку №74-А по вул.Патріотичної до мостика; до вул.Гагаріна в м.Запоріжжя. Після вказаного дзвінка, абонентський номер НОМЕР_42 припиняє зв`язуватися з іншими абонентами до 16 години 15 хвилин 06 січня 2011 року. О 16 годині 15 хвилині 28 секунді 06 січня 2011 року, на абонентський номер НОМЕР_42 , який належить ОСОБА_9 надходить дзвінок з номеру НОМЕР_54 , який належить ОСОБА_11 (матір), в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_9 фіксується базовою станцією НОМЕР_44 , обслуговуючий ділянку території від пр.Правди, 129 до вул.Гагаріна; перехрестя вул.Гагаріна та пр.Леніна та вул.40 років Радянської України; Обласне УВС; Обласна прокуратура м. Запоріжжя. О 16 годині 22 хвилині 44 секунді, 06 січня 2011 року, з абонентського номеру НОМЕР_42 , який належить ОСОБА_9 , здійснюється дзвінок на номер НОМЕР_55 , який належить невстановленій слідству особі, в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_9 фіксується базовою станцією НОМЕР_44 обслуговуючий ділянку території від пр.Правди, 129, до вул. Гагаріна; перехрестя вул.Гагаріна та пр.Леніна та вул.40 років Радянської України; Обласне УВС; Обласна прокуратура м. Запоріжжя. О 16 годині 26 хвилині 33 секунді, 06 січня 2011 року, на абонентський номер НОМЕР_42 , який належить ОСОБА_9 надходить дзвінок з номеру НОМЕР_55 , який належить невстановленій слідству особі, в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_9 фіксується базовою станцією НОМЕР_46 , розташованою між вул.Сєдова та вул.Арочною в м. Запоріжжя. О 16 годині 37 хвилині 53 секунді, 06 січня 2011 року, з абонентського номеру НОМЕР_42 , який належить ОСОБА_9 здійснювався дзвінок на номер НОМЕР_56 , який належить невстановленій слідству особі, в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_9 фіксується базовою станцією НОМЕР_46 , розташованою між вул.Сєдова та вул.Арочною в м.Запоріжжя. О 16 годині 52 хвилині 31 секунді 06 січня 2011 року, о 16 годині 56 хвилині 37 секунді 06 січня 2011 року та о 17 годині 48 хвилині 38 секунді 06 січня 2011 року, на абонентський номер НОМЕР_42 , який належить ОСОБА_9 , надходить дзвінок з номеру НОМЕР_57 , який належить невстановленій слідству особі, в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_9 фіксується базовою станцією НОМЕР_46 , розташованою між вул.Сєдова та вул.Арочною в м. Запоріжжя. О 17 годині 50 хвилині 43 секунді, 06 січня 2011 року, на абонентський номер НОМЕР_42 , який належить ОСОБА_9 надходить дзвінок з номеру НОМЕР_54 , який належить ОСОБА_11 (мати), в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_9 фіксується базовою станцією НОМЕР_46 , розташованою між вул.Сєдова та вул.Арочною в м.Запоріжжя. О 20 годині 46 хвилині 23 секунді, 06 січня 2011 року, з абонентського номеру НОМЕР_42 , який належить ОСОБА_9 , здійснюється дзвінок на номер НОМЕР_57 , який належить невстановленій слідству особі, в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_9 фіксується базовою станцією НОМЕР_44 обслуговуючий ділянку території від пр.Правди, 129 до вул.Гагаріна; перехрестя вул.Гагаріна та пр.Леніна та вул.40 років Радянської України; Обласне УВС; Обласна прокуратура м. Запоріжжя. О 20 годині 57 хвилині 04 секунді, 06 січня 2011 року, на абонентський номер НОМЕР_42 , який належить ОСОБА_9 надходить дзвінок з номеру НОМЕР_57 , який належить невстановленій слідству особі, в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_9 фіксується базовою станцією НОМЕР_46 , розташованою між вул.Сєдова та вул.Арочною в м. Запоріжжя. Більше 06 січня 2011 року, мобільний номер НОМЕР_42 , який належить ОСОБА_9 , з іншими номерами не зв`язувався. 07 січня 2011 року, о 11 годині 13 хвилині 29 секунді, на абонентський номер НОМЕР_42 , який належить ОСОБА_9 надходить дзвінок з номеру НОМЕР_57 , який належить невстановленій слідству особі, в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_9 фіксується базовою станцією НОМЕР_58 , розташованою та обслуговуючу ділянку від пр.Леніна, 138-Б до вул.Нахімова в м. Запоріжжя. О 11 годині 30 хвилин 26 секунді, 07 січня 2011 року, на абонентський номер НОМЕР_42 , який належить ОСОБА_9 надійшов дзвінок з номеру НОМЕР_57 , який належить невстановленій слідству особі, в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_9 фіксується базовою станцією НОМЕР_44 обслуговуючий ділянку території від пр.Правди, 129 до вул.Гагаріна; перехрестя вул.Гагаріна та пр.Леніна та вул.40 років Радянської України; Обласне УВС; Обласна прокуратура м.Запоріжжя. О 13 годині 29 хвилині 34 секунді, 07 січня 2011 року, на абонентський номер НОМЕР_42 , який належить ОСОБА_9 надходить дзвінок з номеру НОМЕР_54 , який належить ОСОБА_11 (мати), в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_9 фіксується базовою станцією НОМЕР_58 , розташованою та обслуговуючу ділянку від пр.Леніна, 138-Б до вул.Нахімова в м.Запоріжжя. Наступне з`єднання фіксується після 16 години по автодорозі «Харків-Сімферополь» по направленню до м.Василівка Запорізької області. О 18 годині 19 хвилин 05 секунд з абонентом НОМЕР_57 , який належить невстановленому слідству особі, в момент з`єднання, термінал абонента обслуговується базовою станцією НОМЕР_59 , розташованою за адресою: Запорізька область, м.Василівка (том 16 а.с.4-10, том 15 а.с.4-151);

висновок судово-медичної експертизи трупа №82 від 20.02.2011 року з фототаблицями до нього, з яких суд встановив, що смерть ОСОБА_26 настала від одиночного, проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з пошкодженням стінки грудного відділу аорти, що супроводжувалося масивною крововтратою і в даному випадку стало безпосередньою причиною смерті. З моменту смерті ОСОБА_26 до моменту забору рідини склоподібного тіла ока від його трупу на місці виявлення минуло 1,5-2 доби. На тілі ОСОБА_26 виявлені наступні пошкодження: в області голови 6 ран в м`яких покровах лівої потилично-тім`яної області; оскольчастий перелом кісток зводу черепа в лівій тім`яно-потиличній області без пошкодження оболонок і речовини головного мозку; в області грудної клітини проникаюче колото-різане поранення на лівій передній поверхні грудної клітини з пошкодженням стінки грудного відділу аорти; поверхнева рана в області тіла грудини; поверхнева рана на лівій бічній поверхні грудної клітини; 3 садна на лівій задній поверхні грудної клітини; 3 садна в проекції лівої реберної дуги; в області верхніх кінцівок 2 колото-різаних рани в області лівого передпліччя; 2 різаних рани на долонній поверхні правої кисті. Пошкодження, виявлені у ОСОБА_26 в області голови утворилися в посмертному періоді. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітини, непроникаючі рани в області грудної клітки і лівого передпліччя утворилися від дії плоского колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, маючий обушок і лезо, найбільша ширина проникаючої частини клинка не менше 16,3 мм. Рани в області голови, оскольчастий перелом кісток зводу черепа утворилися від не менше 2-х ударних травматичних впливів тупим твердим предметом, маючим по своїй структурі травмуючої частини циліндричну поверхню. Після спричинення проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки, що призвело до смерті, потерпілий не міг вчиняти активні цілеспрямовані дії. Рідка кров від трупу ОСОБА_26 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО (том 5 а.с.9-11);
акт судово-медичного дослідження (обстеження) №11/82 від 08.01.2011 року, з якого суд встановив, що тривалість посмертного періоду ОСОБА_26 , труп якого виявлено 07.01.2011 року, близько 38 +/- 6 годин (том 5 а.с.16-17);

висновок судово-медичної комісійної експертизи за матеріалами досудового розслідування за фактом смерті ОСОБА_26 №82/к від 15.08.2014 року, з якого суд встановив, що провідну роль в настанні смерті ОСОБА_26 відіграло одиночне сліпе проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з локалізацією шкірної рани на лівій передній поверхні грудної клітки з ушкодженням грудного відділу аорти, що ускладнилося кровотечею. Судово-медична діагностика давності настання смерті проводиться аналізом динаміки після смертних змін в трупі померлого. На тіло діяла низька температура зовнішнього середовища (згідно протоколу огляду місця події від 07.01.2011 року складала -3 С), що значно збільшило швидкість охолодження трупу. Значна частина крові організму перебувала поза межами судинного русла. Всі ці обставини практично унеможливлюють використання аналізу динаміки таких важливих після смертних змін, як трупне заклякання та трупні плями. Розрахунковим способом встановлено, що смерть ОСОБА_26 з судово-медичної точки зору настала в період між 13-30 годиною 06.01.2011 року і 01-30 годиною 07.01.2011 року (том 5 а.с.21-31);

висновок судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_26 №468 від 15.02.2012 року, з якого суд встановив, що особливих протиріч в показах ОСОБА_12 , даних їм в ході додаткового допиту від 16.09.2011 року та в ході відтворення обстановки і обставин подій від 17.09.2011 року з приводу заподіяння всіх перерахованих ушкоджень, крім пошкоджень в області голови, немає. Всі прижиттєві пошкодження викладені у висновку експерта №82 від 08.01.2011 року, могли утворитися від дій обвинуваченого ОСОБА_9 за обставин зазначених обвинуваченим ОСОБА_12 . Малоймовірно, що пошкодження в області голови, виявлені під час експертизи трупа ОСОБА_26 , могли утворитися при обставинах, зазначених ОСОБА_12 , даних їм в ході допиту і відтворення обстановки і обставин подій за його участі (том 5 а.с.39-42);

висновок судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_26 №469 від 15.02.2012 року, з якого суд встановив, що смерть ОСОБА_26 настала від одиночного сліпого проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням стінки грудного відділу аорти, що супроводжувалась масивною кровотечею. Вказане пошкодження у живих осіб мало б ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя і в даному конкретному випадку полягає в прямому причинному зв`язку із смертю, що настала. Не виключається можливість спричинення смертельного поранення ОСОБА_26 ножем, який описав обвинувачений ОСОБА_12 в ході додаткового допиту від 16.09.2011 року (том 5 а.с.52-55);

висновок судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_26 №443-Д від 16.02.2012 року, з якого суд встановив, що пошкодження на куртці трупа ОСОБА_26 розташоване на відстані 20,5 см від лівого плечового шва і в 14 см від лівого бокового шва, співпадає з локалізацією смертельної рани в області грудної клітини ОСОБА_26 , що спричинило смерть (том 5 а.с.65-68);

висновок судово-медичної експертизи кожних клаптів з ранами від трупу ОСОБА_26 і спортивної куртки №33 від 11.02.2011 року з фототаблицями до нього, з яких суд встановив, що рана на кожному клапті із області грудної клітини від трупу ОСОБА_26 утворилися від дії плоского колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, маючий обушок і лезо, найбільша ширина проникаючої частини клинка не менше 16,3 мм. Рани №1-2 на кожному клапті із області голови утворилися від дії тупого твердого предмету, маючим по своїй структурі травмуючої частини циліндричну поверхню. Рани №3-4 на кожному клапті із області голови утворилися від дії тупого твердого предмету, маючим по своїй структурі травмуючої частини ребро. Враховуючи наявність в проекції ран багатооскольчастого перелому кісток зводу черепа, можливо утворення ран №3-4 від дії осколків кісток не виключається. Враховуючи вкрай слабкі слідосприймаючі властивості матеріалу спортивної куртки, пошкодження №1-5 і два пошкодження на капюшоні мають ознаки дії плоского предмету, маючого колючо-ріжучі властивості. Пошкодження в області правого рукава має ознаки дії предмету, маючого ріжучі властивості. Пошкодження на задній поверхні куртки ймовірніше за все утворилося внаслідок розриву матеріалу від зачепа (том 5 а.с.76-80);

висновок судово-медичної експертизи кожних клаптів з ранами від трупу ОСОБА_26 і біти №111 від 03.03.2011 року з фототаблицями до нього, з яких суд встановив, що можливість утворення ран №1-2 від дії частин наданої на дослідження біти не виключається. Рани №3-4 утворилися від дії тупого твердого предмету, маючим по своїй структурі травмуючої частини ребро. Враховуючи наявність в проекції ран багатооскольчастого перелому кісток зводу черепа, можливо утворення ран №3-4 від дії осколків кісток не виключається (том 5 а.с.89-91);

висновок судово-медичної експертизи кожних клаптів від трупу ОСОБА_26 , спортивної куртки і матеріалів справи №64 від 27.02.2012 року, з якого суд встановив, що рана на кожному клапті із області грудної клітини від трупу ОСОБА_26 утворилися від дії плоского односторонньо гострого колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, маючий обушок і лезо, найбільша ширина проникаючої частини клинка не менше 16,3 мм. Не виключається можливість утворення рани від дії клинка ножа, подібного описаному ОСОБА_12 при додатковому допиті від 16.09.2011 року. Враховуючи вкрай слабкі слідосприймаючі властивості матеріалу спортивної куртки, пошкодження №1-5 і два пошкодження на капюшоні мають ознаки дії плоского предмету, маючого колючо-ріжучі властивості. Пошкодження в області правого рукава має ознаки дії предмету, маючого ріжучі властивості. Не виключається можливість утворення пошкоджень на куртці від дії клинка ножа, подібного описаному ОСОБА_12 при додатковому допиті від 16.09.2011 року (том 5 а.с.101-103);

висновок судово-медичної експертизи двох змивів речовини бурого кольору з поверхні снігу, фрагменту гілки дерева і банкнот 10 гривен, вилучених під час огляду місця події №43 від 21.01.2011 року, з якого суд встановив, що кров ОСОБА_26 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. В змивах, вилучених з поверхні землі в 12 м і 10 м від трупу, в слідах на фрагменті гілці знайдена кров людини і виявлені антиген Н, а в слідах на фрагменті гілці також ізогемаглютиніни анти-А і анти-В, що не виключає походження крові від особи (осіб) з групою О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, у тому числі потерпілого ОСОБА_26 . В слідах на банкноті знайдено кров людини з домішками поту і виявлено антигени В і Н, що не виключає походження крові і поту від особи групи В з супутнім антигеном Н, так і змішання крові і поту осіб з групами О і В, у тому числі крові ОСОБА_26 з потом особи групи В ізосерологічної системи АВО (том 5 а.с.113-116);

висновок судово-медичної експертизи фрагмента тканини покриття пасажирського сидіння, трьох змивів, вилучених під час огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , №44 від 21.01.2011 року, з якого суд встановив, що кров ОСОБА_26 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. В плямі на фрагменті тканини покриття пасажирського сидіння, двох змивах з внутрішньої сторони багажнику, в змиві з поверхні панелі, що прикриває ручне гальмо автомобіля, знайдено кров людини і виявлено лише антиген Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) з групою О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, у тому числі потерпілого ОСОБА_26 (том 5 а.с.126-128);

висновок судово-медичної експертизи гумового килиму, вилученого під час огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , №45 від 21.01.2011 року, з якого суд встановив, що кров ОСОБА_26 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. В плямах на резиновому килиму автомобіля, вилученого з багажника, знайдено кров людини і виявлено антиген Н, ізогемаглютиніни анти-А і анти-В, що вказує походження крові від особи (осіб) з групою О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, у тому числі потерпілого ОСОБА_26 (том 5 а.с.138-140);

висновок судової експертизи волокон і волокнистих матеріалів, судової імунологічної експертизи №10 від 14.01.2011 року, з якого суд встановив, що на бейсбольній биті виявлено і вилучено 46 текстильних волокон, з яких 19 хімічних волокон, 1 волокно з шерсті і 26 волокон хлопка (том 5 а.с.172-175);

висновок судової молекулярно-генетичної експертизи №5 від 01.02.2011 року, з якого суд встановив, що на хомуті виявлена кров людини, що належить особі чоловічого генетичного полу і повністю співпадає з генетичними ознаками, виявленими в крові ОСОБА_26 . Дані генетичні ознаки зустрічаються не частіше ніж у 1 з х1026 людей (том 5 а.с.197-199);

висновок судової молекулярно-генетичної експертизи №3 від 13.01.2011 року, з якого суд встановив, що на фрагменті проводу виявлені епітеліальні клітини, що належить особі чоловічого генетичного полу і повністю співпадають з генетичними ознаками, виявленими в крові ОСОБА_26 . Дані генетичні ознаки зустрічаються не частіше ніж у 1 з х1026 людей (том 5 а.с.209-212);

висновок судової автотоварознавчої експертизи з фототаблицями до нього №55/11 від 03.09.2011 року, з яких суд встановив, що ринкова вартість автомобіля «Daewoo Lanos», об`ємом двигуна 1498 куб.см, 2008 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , із урахуванням його пробігу (181760 км) і проведених ремонтних робіт, на момент скоєння злочину 06.01.2011 року складала 41173,31 гривень (том 5 а.с.241-248);

висновок судової медичної молекулярно-генетичної експертизи №267 від 01.07.2011 року, з якої суд встановив, що ймовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин з ядрами, встановлених на недопалках сигарет №1, 4, 5 і зразка букальних клітин ОСОБА_12 становить 3,17х10-23. Сукупність генетичних ознак, встановлених в зазначених об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 31,7 квінтильйонів людей (3,17х1019). Походження клітин з ядрами, виявлених на недопалку сигарети №3, від ОСОБА_12 виключається (том 6 а.с.113-115);

висновок судової медичної молекулярно-генетичної експертизи №269 від 05.07.2011 року, з якої суд встановив, що генетичні ознаки букальних клітин ротової порожнини ОСОБА_9 співпадають з генетичними ознаками клітин з ядрами на недопалку сигарети №3. Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин з ядрами на недопалку сигарети №3 і зразка букальних клітин ОСОБА_9 становить 9,99х10-22. Сукупність генетичних ознак, встановлених в зазначених об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 990 квінтильйонів людей (9,90х1020) (том 6 а.с.125-127);

висновок судової медичної молекулярно-генетичної експертизи №7 від 17.01.2011 року, з якої суд встановив, що генетичні ознаки клітин з ядрами, встановленими на фрагменті дроту збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_26 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин з ядрами на фрагменті дроту і зразка крові ОСОБА_26 становить 9,65х10-21. Сукупність генетичних ознак, встановлених в зазначених об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 97 квінтильйонів людей (9,7х1019). Генетичні ознаки клітин з ядрами на недопалках сигарет №1, 4, 5 належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі, співпадають між собою і не співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_26 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин з ядрами на недопалку сигарети №2 і зразка крові ОСОБА_26 становить 9,65х10-21. Сукупність генетичних ознак, встановлених в зазначених об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 97 квінтильйонів людей (9,7х1019). Генетичні ознаки клітин з ядрами на недопалку сигарети №3 належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі і не співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_26 (том 6 а.с.137-140);

висновок вибухотехнічної експертизи №38 від 04.08.2011 року з фототаблицями до нього, з яких суд встановив, що два відрізки ізоляційної стрічки чорного кольору і цоколь електричної лампочки 13,5 V, вилучені 04.07.2011 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 в будинку АДРЕСА_2 мають зовнішню схожість з ізоляційною стрічкою і фрагментом електричної лампочки, які входили до складу конструкції саморобних пристроїв, виявлених в ході огляду місця події ділянки місцевості, розташованого біля Василівського відділення ВАТ «Ощадбанк», за адресою: Запорізька область, м.Василівка, вул.Театральна, 12. Елементи живлення, відрізки ізоляційної стрічки, електричні дроти, вилучені 04.07.2011 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 , мають відмінності з об`єктами, що входили до складу конструкції саморобних пристроїв, виявлених в ході огляду місця події (том 6 а.с.198-225);

висновок судової хімічної експертизи №181 від 26.08.2011 року, з якого суд встановив, що однорідна пиляща рідина, сірого кольору, масою 10,32 г, 1,45 г, 1,70 г, 2,16 г, 1,46 г, містить металевий алюміній, і є, ймовірно, алюмінієвою пудрою («сріблянкою»), яка до вибухових речовин не відноситься, але може входити до складу кустарних вибухових речовин систем типу «паливо-окислювач» в якості «палива» (том 6 а.с.237-239);

висновок комплексної судової хіміко-вибухотехнічної експертизи №15 від 21.04.2011 року з фототаблицями до нього, з яких суд встановив, що знищені і зруйновані 24.03.2011 року експертами предмети у виявленому при огляді місця події вигляді були: пристрій №1 - пристроєм саморобного виготовлення, який складався з елементів, характерних для радіокерованих вибухових пристроїв: 1) корпусу заряду вибухової речовини; 2) заряду вибухової речовини системи «паливо плюс окислювач», масою приблизно 342 г (механічна суміш аміачної селітри з алюмінієвою пудрою і сіркою); 3) саморобного електричного підривання (запалення); 4) радіокерованого вибухового механізму. У разі заміни розряджених елементів живлення, за умови, що радіоприймальний електронний блок охоронної сигналізації знаходиться в справному стані, даний пристрій, найімовірніше, буде саморобним радіоуправляючим вибуховим пристроєм; пристрій №2 - пристроєм саморобного виготовлення, яке складалося з елементів, характерних для радіокерованих вибухових пристроїв: 1) саморобного електричного підривання (запалення); 2) радіокерованого вибухового механізму. Саморобний електричний засіб підривання (запалення), на момент виявлення, знаходився у несправному стані. Як засіб маскування даних пристроїв використовувалися автомобільні підголівники. Виявлені на місці події пристрої, в разі вибуху (вибухового горіння), мають комбіновану вражаючу дію фугасну, термічну і осколкову, а в разі збереження цілісності стікління автомобіля і дію отруйних (токсичних) продуктів вибуху. У встановленому місці зона ураження людей (травми середнього та тяжкого ступеня з можливим летальним результатом) буде обмежена простором салону автомобіля. На місці виявлення пристрою №1 діаметр зони ураження людей (травми середнього та тяжкого ступеня з можливим летальним результатом) вражаючими факторами вибуху складе 2,68 м. На відкритій місцевості на відстані від 2,68 м до 8 м зберігається небезпека в отриманні травм легкого ступеня тяжкості. Конструкція пристрою №1 складається з: 500 г ємності з-під миючого засобу «Гала» з обрізаною верхньою частиною; алюмінієвої ємності з-під аерозолю, діаметром 22 мм, найбільш ймовірно, з-під освіжувача порожнини рота; пробки саморобного виготовлення з паперу та парафіну; поліетиленової плівки; ізоляційної стрічки ПХВ, чорного кольору, шириною 20 мм; двох 9V елементів живлення типу крона фірми «DURACELL»; багатожильних проводів типу «22 AWG» в ізоляційних матеріалах різного кольору; штепсельного роз`єму; двох 1,5 V елементів живлення типу пальчикова батарея «АА» фірми «DURACELL»; двох 1,5 V елементів живлення типу пальчикова батарея «АА» фірми «Panasonic», радіоприємного електронного блоку охоронної сигналізації, найбільш ймовірно, автомобільної; найбільш ймовірно, чотирьох 1,5 V елементів живлення типу пальчикова батарея «ААА» фірми «Camelion», найбільш ймовірно, електрична лампочка побутового призначення напругою до 9 V; фрагментів поролону; найбільш ймовірно, частини пластикового корпусу автомобільної сигналізації. Пристрій №1 має розривний заряд саморобної вибухової речовини системи «паливо плюс окислювач» механічна суміш аміачної селітри з алюмінієвою пудрою і сіркою, загальною масою приблизно 342 г. Саморобний засіб ініціювання вибуху (запалення), найбільш ймовірно, споряджено вибуховою речовиною метальної дії промислового виготовлення нітроцелюлозним (бездимних) порохом. Конструкція пристрою №2 складається з: алюмінієвої ємності з-під аерозолю, діаметром 22 мм, найбільш ймовірно, з-під освіжувача порожнини рота; ізоляційної стрічки ПХВ, чорного кольору, шириною 20 мм; трьох 9V елементів живлення типу крона фірми «Energizer»; багатожильних проводів типу «22 AWG» в ізоляційних матеріалах чорного кольору; двохпозиційного клавишного перемикача «KCD1»; радіоприємного електронного блоку охоронної сигналізації, найбільш ймовірно, автомобільної; електричної лампи побутового призначення, найбільш ймовірно, напругою 2,5 V; фрагментів поролону. Саморобний засіб ініціювання вибуху (запалення), найбільш ймовірно, споряджено вибуховою речовиною метальної дії промислового виготовлення нітроцелюлозним (бездимних) порохом. Принцип дії саморобних пристроїв: при подачі на певній радіочастоті з передавальної частини радіокерованого пристрою кодованого сигналу на приймальну частину радіокерованого пристрою, його передавальна частина приймає кодований сигнал, дешифратор обробляє його, формує початковий електричний імпульс, який передається на виконавчий механізм, що виконує роль електронного ключа і по сигналу подає електричний імпульс на саморобний засіб ініціювання вибуху (запалення), яке, в свою чергу, передає теплової імпульс заряду вибухової речовини саморобного виготовлення системи «паливо плюс окислювач» на основі аміачної селітри, що призводить до вибуху (вибухового горіння) останнього. Особа, яка виготовила вибуховий механізм, повинна щонайменше мати знання в області радіоелектроніки на рівні любителя. Заряд вибухової речовини і саморобні засоби ініціювання вибуху виготовлені особою, яка має слабкі знання в області вибухотехніки. Процентний склад заряду вибухової речовини, найбільш ймовірно, підібраний дослідним шляхом в результаті випробувань його на сприйнятливість до теплового імпульсу. Вид вибухової речовини саморобного засобу ініціювання вибуху (запалення) вказує на те, що, найбільш ймовірно, особа, яка його виготовила має (мала) доступ до вибухових речовин метальної дії (полювання, військова справа, власник стрілецької зброї). Найймовірніше пристрої виготовлені з наявних підручних засобів без жодного будь-якого спеціального виробничого обладнання. Надана на дослідження речовина сріблясто-сірого кольору є саморобних вибуховим пристроєм системи «паливо плюс окислювач» механічна суміш аміачної селітри з алюмінієвою пудрою і сіркою, по мікроскопічними ознаками та якісному составу компонентів подібно і має загальну родову приналежність з вибуховою речовиною, яке входить до складу наданого на дослідження пристрою №1. Речі, вилучені 24.03.2011 року в ході огляду гаража за адресою: АДРЕСА_14 , має відмінності по морфологічним ознакам і молекулярному складу від части саморобних пристроїв, виявлених 24.03.2011 року в автомобілі ВАЗ-211440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , і не складали раніше єдине ціле (том 7 а.с.35-121);

висновок судово-хімічної експертизи вибухових речовин і продуктів вибуху і пострілу №93 від 29.04.2011 року, з якого суд встановив, що неоднорідна речовина сіро-білого кольору, масою 330 г, в полімерній упаковці із зрізаною верхньою частиною з маркуванням «Gala Лаванда», горловина якої закрита кустарної пробкою з матеріалу, схожого на парафін, в полімерно-паперової оболонці, є саморобною вибуховою речовиною системою «паливо + окислювач», в якому алюміній є «паливом», а селітра «окислювачем». Наданий об`єкт співпадає по якісному складу компонентів з речовиною, що входить до складу саморобного пристрою, вилученого в м.Василівка, в ході огляду автомобіля ВАЗ-211440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , близький до нього по гранулометричному складу алюмінієвої пудри («сріблянки»). Полімерна упаковка із зрізаною верхньою частиною з маркуванням «Gala Лаванда» вибуховим пристроєм не є (том 7 а.с.132-135);

висновок судової додаткової вибуховотехнічної експертизи №51 від 31.10.2011 року, з якого суд встановив, що показання ОСОБА_12 , дані ним під час відтворення обстановки та обставин події від 17.09.2011 року щодо порядку складання та конструкції саморобних радіокерованих вибухових пристроїв по елементному складу, способу їх з`єднання і збірки, способу установки і розміщення елементів пристроїв, а також принципу дії відповідають конструкції і принципу дії двох саморобних радіокерованих вибухових пристроїв, виявлених і вилучених під час огляду місця події від 24.03.2011 року біля відділення ВАТ «Ощадбанк» по вул.Театральній, 12, в Василівка в підголівнику водійського сидіння інкасаторського автомобіля (том 7 а.с.150-162);

висновок комплексної судової молекулярно-генетичної, волокон і волокнистих матеріалів, дактилоскопічної експертизи №35 від 28.03.2011 року з фототаблицями до нього, з яких суд встановив, що на наданих на експертизу скручуваннях проводів (об`єкти №1, 2), електричному перемикачі (об`єкт №3) і ізоляційній стрічці (об`єкт №4) виявлені клітини з ядрами. Встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлені на скручуванні проводів (об`єкти №1, 2), електричному перемикачі (об`єкт №3) і ізоляційній стрічці (об`єкт №4) є змішаними і збігаються між собою (том 7 а.с.173-181);

висновок судової молекулярно-генетичної експертизи №74 від 06.04.2011 року, з якого суд встановив, що змішані сліди на відкрутках дротів і електричному перемикачі (об`єкти №1, 2, 3 за висновком експерта №35 від 28.03.2011 року) містять генетичні ознаки невстановленої особи чоловічої генетичної статі, встановлених на недопалках (об`єкти №1, 4, 5 за висновком експерта №7 від 17.01.2011 року). Генетичні ознаки клітин з ядрами, встановленими на ізоляційній стрічці (об`єкт №4 за висновком експерта №35 від 28.03.2011 року) співпадають з генетичними ознаками невстановленої особи чоловічої генетичної статі, встановлених на недопалках (об`єкти №1, 4, 5 за висновком експерта №7 від 17.01.2011 року). Дані генетичні ознаки зустрічаються не частіше, ніж у 1 з 4,7х1018 людей. Походження змішаних слідів на скрутках дротів, електричному перемикачі, ізоляційній стрічці (об`єкти №1-4 за висновком експерта №35 від 28.03.2011 року) від невстановленої особи чоловічої генетичної статі, генетичні ознаки якого встановлені на недопалках (об`єкти №3 за висновком експерта №7 від 17.01.2011 року) виключається (том 7 а.с.192-193);

висновок судової молекулярно-генетичної експертизи №259 від 26.06.2011 року, з якого суд встановив, що генетичні ознаки зразка букальних клітин ОСОБА_12 містяться в змішаних слідах, виявлених на скрутках дротів, електричному перемикачі (об`єкти №1-3 за висновком експерта №35 від 28.03.2011 року), і співпадають з генетичними ознаками клітин з ядрами, встановленими на ізоляційній стрічці (об`єкти №4 за висновком експерта №35 від 28.03.2011 року). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин з ядрами, встановленими на ізоляційній стрічці (об`єкти №4 за висновком експерта №35 від 28.03.2011 року) і зразка букальних клітин ОСОБА_12 (об`єкт №2) складає 3,47х10-22. Сукупність генетичних ознак, встановлених в зазначених об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,88 секстильйонів людей (2,88х1021) (том 7 а.с.204-206);

висновок судової молекулярно-генетичної експертизи №295 від 26.08.2011 року, з якого суд встановив, що генетичні ознаки зразка букальних клітин ОСОБА_9 (об`єкт №1 за висновком експерта №269 від 05.07.2011 року) не містяться в змішаних слідах, виявлених на скрутках дротів, електричному перемикачі (об`єкти №1-3 за висновком експерта №35 від 28.03.2011 року), і не співпадають з генетичними ознаками клітин з ядрами, встановленими на ізоляційній стрічці (об`єкти №4 за висновком експерта №35 від 28.03.2011 року). Походження клітин з ядрами, встановленими на ізоляційній стрічці (об`єкти №4 за висновком експерта №35 від 28.03.2011 року) від ОСОБА_9 виключається (том 7 а.с.215-218);

висновок судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №117 від 11.05.2011 року з фототаблицями до нього, з яких суд встановив, що наданий на дослідження фрагмент дроту з ізоляцією матеріалом жовтого кольору, що входить у складу скрутки проводів, вилученої з плафона освітлення салону в ході додаткового огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , від 08.01.2011 року становить загальну родову приналежність з одним фрагментів дроту з ізоляцією матеріалом жовтого кольору, що входять до складу скрутки проводів з припаяними елементами живлення, вилученими під час огляду від 24.03.2011 року біля стіни будинку №5 по вул.Чекістів в м.Василівка Запорізької області. Наданий на дослідження фрагмент ізоляційної стрічки чорного кольору, що входить до складу скрутки проводів, вилученої з плафона освітлення салону в ході додаткового огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , від 08.01.2011 року становить загальну родову приналежність з фрагментами ізоляційної стрічки, що входить до складу скрутки проводів з припаяними елементами живлення, вилученими під час огляду від 24.03.2011 року біля стіни будинку №5 по вул.Чекістів в м.Василівка Запорізької області (том 7 а.с.231-236);

висновок судової експертизи з дослідження полімерних матеріалів, пластмас і виробів з них №8301 від 07.09.2011 року, з якого суд встановив, що фрагменти ізоляційної стрічки, що входить до складу скрутки проводів з електричною лампою, вилученою 07.01.2011 року в ході огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , фрагменти ізоляційної стрічки, розташованої на фрагментах електричних ланцюгів і елементах живлення саморобних вибухових пристроях, знищених експертами під час проведення комплексної судової хіміко-вибухотехнічної експертизи №15 від 21.04.2011 року і вилучених 24.03.2011 року в ході огляду місця події, а також фрагменти ізоляційної стрічки, чорного кольору, розташованої на зрізі проводів в ізоляції червоного кольору, вилученої 04.07.2011 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 , мають загальну родову приналежність (том 8 а.с.10-14);

висновок судово-хімічної експертизи вибухових речовин і продуктів вибуху і пострілу №334 від 05.04.2012 року, з якого суд встановив, що на наданих на дослідження об`єктах (фрагменту металу невірної форми сірого кольору, полімерного фрагменту невірної форми сірого кольору з нашаруванням речовини сріблястого кольору, фрагмент проводу в ізоляції білого кольору і слідами припою по краям, група проводів з контактами і слідами припою, вилучені 03.12.2011 року в ході огляду ділянки місцевості поблизу с.Балабино Запорізького району Запорізької області) встановлено наявність частин суміші металевого алюмінію з нітратом амонію, тобто частинок саморобної вибухової речовини системи «паливо + окислювач», в якому алюміній є «паливом», а селітра «окислювачем» (том 8 а.с.25-28);

висновок судової експертизи металів, сплавів и виробів з них №335 від 16.01.2012 року, з якого суд встановив, що надані на дослідження фрагменти металу срібло-білого кольору, вилучені 24.03.2011 року в ході огляду місця події ділянки місцевості перед входом до Василівського відділення ВАТ «Ощадбанк» виготовлені із алюмінія з незначними домішками галію (до 0,1%). Наданий на дослідження фрагмент металу срібло-білого кольору, вилучений 03.12.2011 року в ході огляду місця події ділянки місцевості поблизу с.Балабино Запорізького району Запорізької області виготовлені із алюмінія з незначними домішками галію (до 0,1%) (том 8 а.с.40-42);

висновок судової вибуховотехнічної експертизи №28 від 27.04.2012 року, з якого суд встановив, що на поверхні наданих на дослідження об`єктів, вилучених 03.12.2011 року в ході огляду ділянки місцевості, розташованої вздовж проїжджої частини, що з`єднує автодорогу, яка веде з виїзду з м.Запоріжжя до пам`ятника «Воїнам Автомобілістам» на трасі «Москва-Сімферополь» і с.Балабіно Запорізького району Запорізької області, є пошкодження, характер утворення яких відповідає хімічному перетворення вибухових речовин, що проходить в режимі вибухового горіння, а саме: на фрагменті ємності з-під аерозолю сліди освічені в результаті зміни хімічного стану саморобної вибухової речовини, що супроводжується вкрай швидким виділенням енергії і утворенням сильно нагрітих стислих газів, здатних проводити механічну роботу; на фрагменті полімеру сірого кольору сліди утворені у результаті раптової зміни хімічного складу саморобної вибухової речовини, що супроводжувалось вкрай швидким виділенням енергії і утворенням сильно нагрітих стислих газів, здатних проводити механічну роботу; на групі електричних проводів з роз`ємами сліди термічного впливу, характер утворення яких встановити неможливо; на фрагменті електричного множильного дроту в ізоляції білого кольору слідів впливу вибуху не виявлено. Пошкодження на наданих на дослідження фрагменті металу сріблястого кольору неправильної форми і фрагмента полімеру сірого кольору неправильної форми, найбільш ймовірно, утворилися в результаті вибуху суміші алюмінію з нітратом амонію, тобто частинок саморобної вибухової речовини системи «паливо + окислювач», в якому алюміній є «паливом», а селітра «окислювачем»; зазначені фрагменти, найбільш ймовірно, є частина саморобного вибухового пристрою, маючого комбіновану уражуючи дію фугасну, термічну, осколкову; зазначені фрагменти, а також наявні на їх поверхні частинки саморобного вибухового пристрою мають схожість з корпусом заряду вибухової речовини, з зарядом вибухової речовини і з корпусом саморобного електричного засобу вибуху (займання) саморобних радіоуправляємих вибухових пристроїв, вилучених 24.03.2011 року в ході огляду ділянки місцевості, розташованої біля Василівського відділення ВАТ «Ощадбанк», а група електричних проводів з роз`ємами і фрагмент електричного множильного дроту в ізоляції білого кольору схожості не мають (том 8 а.с.59-71);

висновок судової експертизи з дослідження металів і сплавів №8300 від 30.08.2011 року з фототаблицями до нього, з яких суд встановив, що на наданих на дослідження проводах з електричною лампою, вилучених в ході огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , на проводах і елементах живлення саморобних вибухових пристроях, вилучених в ході огляду місця події, і на двох паяльниках, вилучених в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 , є сліди пайки припоями, основу матеріалу яких складають олово і свинець. Припої, сліди яких є на зазначених об`єктах, мають загальну родову належність за складом матеріалу. Припої, сліди яких є на електропаяльнику, вилученому у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , на електропровіднику в полімерній ізоляції, вилученому за адресою: АДРЕСА_10 із автомобіля ВАЗ, і на проводах з електричною лампою, вилучених в ході огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , мають між собою загальну групову належність за складом матеріалу. Припої, сліди яких є на електропаяльнику, вилученому за адресою: м.Василівки, вул.Дзержинського, буд.60, на електропровіднику в полімерній ізоляції і на контактах елемента живлення, вилучених за адресою: м.Василівка, вул.Театральна, буд.12 із автомобіля ВАЗ, мають між собою загальну групову належність за складом матеріалу. Зразки припоїв, вилучених за адресою: м.Василівки, вул.Дзержинського, буд.60, і сліди, що є на контактах елемента живлення, вилучених за адресою: АДРЕСА_10 із автомобіля ВАЗ, мають між собою загальну групову належність за складом матеріалу, з яких вони виготовлені (том 8 а.с.90-95);

висновок судової експертизи волокон і волокнистих матеріалів №110 від 06.05.2011 року з фототаблицями до нього, з яких суд встановив, що надані на дослідження пасажирське сидіння, сидіння водія і підголовники, що були вилучені в ході огляду автомобіля ВАЗ 211440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ВАТ «Ощадбанк», не сходні між собою за одним із видів текстильного матеріалу, з якого вони виготовлені (том 8 а.с.107-111);

висновок судової криміналістичної експертизи з дослідження накладного гаражного замка № НОМЕР_60 від 01.04.2011 року, з якої суд встановив, що накладний металевий замок, вилучений 29.03.2011 року при проведенні виїмки у ведучого спеціаліста банківської безпеки Василівського відділення ТОВ «Ощадбанк» ОСОБА_58 , справний. На поверхні одного з ригелів замка, вилученого 29.03.2011 року при проведенні виїмки виявлено пошкодження в вигляді трасс та слідів утикання зі свіжим блиском металу, що вказує на вплив на механізм замка стороннього предмету (предметів). Вирішити питання: «Не відчинявся цей замок сторонніми предметами?» не є можливим з погляду конструктивних особливостей замка (том 22 а.с.2-4);

висновок судової молекулярно-генетичної експертизи №72 від 06.04.2011 року з фототаблицями до нього, з яких суд встановив, що походження клітин з ядрами, знайдених на скрутках дротів, електричному перемикачі та ізоляційній стрічці (об`єкти 1-4 згідно висновку експерта НДЄКЦ №35 від 28.03.2011 року), від ОСОБА_194 , ОСОБА_23 , ОСОБА_58 , ОСОБА_24 , ОСОБА_195 , ОСОБА_25 виключено (том.22 а.с.55-58);

висновок судової криміналістично-дактилоскопічної експертизи з дослідження слідів рук, вилучених з внутрішньої поверхні заднього багажника автомобілю, правого ліхтаря сигналу «Стоп» №3-Д від 10.01.2011 року, з якої суд встановив, що слід руки №1 на плівках «ЛТ» № 1-2, вилучений при додатковому огляді автомобіля «Daewoo Lanos», д.н. НОМЕР_3 , для ідентифікації особи придатний; сліди рук №2, 3 на плівках «ЛТ» № 1-2-3, вилучені там же, для ідентифікації особи не придатний. Слід руки №1 на плівках «ЛТ» №1-2, вилучений в ході додаткового огляду автомобіля «Daewoo Lanos» д.н. НОМЕР_3 , залишено долоневою поверхнею (гіпотенаром) правої руки ОСОБА_26 (том 22 а.с.70-72);

протокол слідчого експерименту від 23.07.2014 року з фототаблицею до нього, з яких суд встановив, що старший слідчий криміналіст СУ ГУМВС України в Запорізькій області, за участю статиста, ОСОБА_9 і його захисника, у присутності двох понятих, провів слідчий експеримент на території автобази за адресою: м.Запоріжжя, вул.Східна, 9, під час якого статисту було запропоновано сісти за переднє водійське сидіння автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , при цьому одягнути куртку зимову чорного кольору, за умови, якщо водійське сидіння буде в передньому положенні, присунуте впритул до рульового колеса. За зазначених умов статист зміг сісти на переднє водійське сидіння, але пояснив, що в такому положенні управляти автомобілем він не зміг би (том 18 а.с.234-240);

протокол слідчого експерименту від 23.07.2014 року з фототаблицею до нього, з яких суд встановив, що старший слідчий криміналіст СУ ГУМВС України в Запорізькій області, за участю статиста, ОСОБА_9 і його захисника, у присутності двох понятих, провів слідчий експеримент на території автобази за адресою: м.Запоріжжя, вул.Східна, 9, під час якого статисту було запропоновано влізти до багажного відділення автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , за умови розташування в ньому газового балону. Статист із параметрами зріст 172 см, вагою 67 кг, сів у багажний відсік, після чого ліг на праву сторону і помістився у багажному відділенні, перед газовою установкою автомобіля (том 18 а.с.241-245);

копія трудової книжки ОСОБА_14 і відповідні накази, з яких суд встановив, що 15.10.2010 року ОСОБА_14 призначена на посаду керуючого Територіально відокремленого без балансового відділення №10007/0224 І типу філії Запорізьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» терміном на 3 місяці з 15.10.2010 року по 16.01.2011 року включно; 17.01.2011 року переведена на посаду заступника керуючого територіально відокремленого без балансового відділення №10007/0224 І типу; 20.01.2011 року звільнена з посади за угодою сторін, п.1 ст.36 КЗпП України (том 12 а.с.4-8, 63);

посадова інструкція керуючого Територіально відокремленого безбалансового відділення №10007/0224 І типу філії Запорізьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» ОСОБА_14 , з якої суд встановив, що остання мала право, зокрема: першого підпису на всіх грошових документах, вимагати своєчасного забезпечення обліковими формами, цінними бланками, грошовою готівкою для безперебійної роботи та чіткого обслуговування населення (том 12 а.с.36-37);

зобов`язання про нерозголошення відомостей, які становлять банківську та комерційну таємницю в установах ВАТ «Ощадбанк», з якої суд встановив, що ОСОБА_14 зобов`язалась не розголошувати і не використовувати з вигодою для себе чи для третіх осіб відомості, що становлять банківську та комерційну таємницю і стануть їй відомі при виконанні службових обов`язків, у разі спроби сторонніх осіб одержати від неї таку інформацію повідомити про це свого керівника і службу банківської безпеки (том 12 а.с.62);

лист Повного товариства «Нікітіч, Передерій «Ломбарт «Карат» за вих.№32 від 30.11.2011 року, з якого суд встановив, що ОСОБА_12 було укладено договір фінансового кредиту номер 00037435 від 14.11.2010 року, предмет закладу обручка, сума застави 500 грн., і договір фінансового кредиту номер 00037667 від 03.12.2010 року, предмет закладу ланцюг та браслет, сума застави 3300 грн. (том 13 а.с.149);

договір кредиту із забезпеченням №ДК2-000000061 від 16.11.2010 року між Кредитною спілкою «Епоха відродження» та ОСОБА_12 , з якого суд встановив, що 16.11.2010 року ОСОБА_12 отримав кредит у розмірі 6400 грн. під заставу автомобіля марки «Toyota Celica», державний реєстраційний номер НОМЕР_38 (том 13 а.с.154-156);

рапорт старшого оперуповноваженого з ОВС УКР ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_196 , з якого суд встановив, що номер мобільного телефону НОМЕР_51 знаходився у користуванні ОСОБА_197 (том 13 а.с.162);

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Toyota «Celica», державний реєстраційний номер НОМЕР_38 , з якого суд встановив, що власником даного транспортного засобу є ОСОБА_198 (том 13 а.с.192);

договір оренди від 03.09.2008 року, укладений між ОСОБА_28 (орендодавець) і ТОВ «Транс-таксі» (орендар), з якого суд встановив, що ОСОБА_28 передав у платне користування на п`ять років ТОВ «Транс-таксі», належний йому на праві власності автомобіль «DAEWOO-FSO LANOS», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (том 17 а.с.6);

інформація з ТОВ «Транс-Таксі» про закази на перевезення пасажирів водієм ОСОБА_26 (державний реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_3 ), з якої суд встановив, що останній заказ на перевезення за адресою: м.Запоріжжя, вул.Новокузнецька, 21, переданий ОСОБА_26 06.01.2011 року о 12 годині 32 хвилини диспетчером ОСОБА_199 (том 17 а.с.10-38);

лист директора Дніпропетровської Філії ПрАТ «Київстар» ОСОБА_200 №2260/8/00/00/00 від 22 квітня 2013 року на запит адвоката ОСОБА_10 , з якого суд встановив, що короткий телефонний номер 728 відноситься до голосової послуги Content Provider Accessd (CPA). Номер надано провайдеру ТОВ «СМС Юніон Кампані» (адреса: 01033, м. Київ, вул. Горького, буд. 33-В, 10 поверх, № 6, 14, 15, 16, 17, 18) для контент послуги Розважальний голосовий портал в СТК (номер підтримки +380-44-545-77-03) (том 20 а.с.217) .

Судом під час судового розгляду досліджувалися надані стороною обвинувачення речові докази. Речові докази оглядалися разом з відповідними постановами слідчого при визнання у якості речових доказів і їх долучення до справи. При цьому судом приймалося до уваги, що згідно з протоколів судових засідань від 23.10.2013 року і від 06.11.2013 року та журналів судових засідань від 23.10.2013 року і від 06.11.2013 року під час розгляду кримінальної справи колегією суддів у складі суддів ОСОБА_201 , ОСОБА_202 , ОСОБА_203 під час огляду речових доказів по справі зауважень з боку учасників процесу з приводу порушення упакування і опечатування речових доказів не надходило (том 19 а.с.76-100).

Судом також переглянуто в судовому засіданні відеозаписи: диск для лазерних систем зчитування формату «CD-R», ємністю 700 mb, торгової марки «ARSTA», вилучений 10.01.2011 року при проведенні огляду ТОВ «Промінвест-Есковація», на якому міститься відеозапис з камери спостереження, встановленої на будівлі зазначеного товариства, за адресою: м.Запоріжжя, вул.Опитна, 37-А, спрямованої в бік виїзду з території підприємства на проїзну частину вул.Опитна (том 12 а.с.117); диск з відеозаписом до протоколу огляду місця події ділянки лісосмуги, розташованої неподалік смт.Балабино Запорізького району Запорізької області від 07.01.2011 року (том 3 а.с.101); диск з відеозаписом до протоколів огляду місця подій ділянки місцевості в м.Василівка, вул.Театральна, автомобіля «ВАЗ 211440», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , гаражу, розташованого в АДРЕСА_14 (том 3 а.с.215); два диски з відеозаписами відтворення обстановки та обставин подій від 17.09.2011 року за участю ОСОБА_12 (том 10 а.с.159).

Із дослідженого в судовому засіданні акту №832 від 05.12.2011 року первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи, складеного експертною комісією Комунального закладу «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, суд встановив, що ОСОБА_14 хронічним психічним захворюванням не страждала і в даний час не страждає. У період вчинення інкримінованих їй правопорушень ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляла. Отже, вона могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в даний час вона також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує (том 11 а.с.74-79);

У суду немає сумнівів у психічному стані обвинуваченої ОСОБА_14 і суд вважає її осудною.

Із дослідженого в судовому засіданні акту №537 від 15.08.2011 року первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи, складеного експертною комісією Комунального закладу «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, суд встановив, що ОСОБА_12 хронічним психічним захворюванням не страждав і в даний час не страждає. У період вчинення інкримінованих йому правопорушень ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв. Отже, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в даний час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує (том 11 а.с.90-95).

У суду немає сумнівів у психічному стані обвинуваченого ОСОБА_12 і суд вважає його осудним.

Із дослідженого в судовому засіданні акту №523 від 10.08.2011 року первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи, складеного експертною комісією Комунального закладу «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, суд встановив, що ОСОБА_9 хронічним психічним захворюванням не страждав і в даний час не страждає. У період вчинення інкримінованих йому правопорушень ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв. Отже, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в даний час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує (том 17 а.с.80-86).

У суду немає сумнівів у психічному стані обвинуваченого ОСОБА_9 і суд вважає його осудним.

У судовому засіданні також досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , і матеріали цивільного позову.

Під час судового слідства суд дослідив всі докази, надані сторонами обвинувачення та захисту, із дотриманням принципу змагальності та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

Вислухавши позиції сторони захисту щодо висунутого ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 обвинувачення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_15 вважав, що його підзахисна не підлягає кримінальній відповідальності у зв`язку із добровільною відмовою від доведення злочину до кінця. На підтвердження даної позиції зазначив, що ОСОБА_14 умовляла інших співучасників не доводити злочин до кінця, повідомила їм, що більше не буде надавати інформацію про грошові кошти, які перевозяться інкасаторами, викинула мобільний телефон. У подальшому вона зустрілася з ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , де вони прийняли спільне рішення відмовитись від доведення злочину до кінця і позбулися пультів керування пристроєм зупинки двигуна.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи положення ст.ст.17, 31 КК України, виходячи з меж доведеного обвинувачення, вважає, що застосування до ОСОБА_14 положень ч.1 ст.17 КК України і наслідків, передбачених ч.2 ст.31 КК України, неможливе. Так, за суттю обвинувачення ОСОБА_12 і ОСОБА_9 намагалися вчинити напад на інкасаторів, але їм у цьому завадив інший інкасаторський автомобіль, який їхав поруч. Їх злочинні дії набули статусу на приготування до вчинення розбійного нападу і незакінченого замаху на вбивство інкасаторів. І подальша спільна добровільна відмова співучасників була не чим іншим як відмова від повторної спроби вчинити злочинне посягання. Однак, не визнається добровільною відмова повторити злочинне посягання у разі, коли перша спроба вчинення злочину виявилась невдалою. Окрім цього, всупереч вимогам ч.2 ст.31 КК України, ОСОБА_14 як пособник не вчинила жодних дій, спрямованих на відвернення вчинення злочину, вчиненого 06.01.2011 року, не повідомила відповідні державні органи влади про злочин.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_10 було звернуто увагу на протиріччя між висновками експертиз №7 від 17.01.2011 року і №52 від 22.02.2011 року, де об`єктами дослідження виступали недопалки. І не усунення цього протиріччя, на її думку, призводить до визнання недопустими доказами висновків таких експертиз як №274 від 14.07.2011 року, №267 від 01.07.2011 року, №269 від 05.07.2011 року.

При вирішенні цього питання суд виходить з такого. Висновком судової медичної молекулярно-генетичної експертизи №7 від 17.01.2011 року були встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами на недопалках сигарет №1, 4, 5, які належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі і співпадають між собою, і генетичні ознаки клітин з ядрами на недопалку сигарети №3, які належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі (том 6 а.с.137-140). Згідно з висновком судової імунологічної експертизи №274 від 14.07.2011 року кров ОСОБА_9 відноситься до групи 0 (І), кров ОСОБА_12 відноситься до групи А (ІІ) (том 5 а.с.186-187). За висновком судової цитологічної експертизи №52 від 22.02.2011 року дослідження недопалків сигарет №1, 4, 5 дозволило припустити викурювання даних сигарет особами з групою крові АВ, дослідження недопалку №3 дозволило припустити викурювання даної сигарети особою з групою крові А (том 6 а.с.100-102). За висновком судової медичної молекулярно-генетичної експертизи №267 від 01.07.2011 року встановлена досить висока ймовірність збігу генетичних ознак клітин з ядрами, встановленими на недопалках сигарет №1, 4, 5 і зразка букальних клітин ОСОБА_12 (том 6 а.с.113-115). За висновком судової медичної молекулярно-генетичної експертизи №269 від 05.07.2011 року встановлена досить висока ймовірність збігу генетичних ознак клітин з ядрами, встановленими на недопалку сигарети №3 і зразка букальних клітин ОСОБА_9 (том 6 а.с.125-127). З наведеного слідує, що наявні протиріччя відносно визначення групи крові в експертних дослідження №52 від 22.02.2011 року і №274 від 14.07.2011 року. Однак, ці протиріччя жодним чином не впливають на висновки експертиз №7 від 17.01.2011 року, №267 від 01.07.2011 року і №269 від 05.07.2011 року, де були встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами на недокурках, генетичні ознаки букальних клітин ротової порожнини ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , які проводилися без врахування висновків експертів за дослідженнями №52 від 22.02.2011 року і №274 від 14.07.2011 року. Щодо оцінки останніх двох висновків, то суд критично відноситься до експертного дослідження №52 від 22.02.2011 року, адже за її висновками лише «припускається» викурювання сигарет особами з певними групами крові, на відміну від висновків експертизи №274 від 14.07.2011 року, які зроблені у категоричній формі на підставі безпосереднього дослідження біологічного матеріалу зразків слини і крові ОСОБА_12 і ОСОБА_9 . Щодо оцінки висновків проведених по справі судових медичних молекулярно-генетичних експертиз, покладених в основу обвинувачення, суд також враховує, що генетичні ознаки зразків букальних клітин ОСОБА_12 , встановлені у результаті дослідження №267 від 01.07.2011 року (том 6 а.с.113-115) і дослідження №259 від 26.06.2011 року (том 7 а.с.204-206), повністю збігаються. Окрім цього, генетичні ознаки клітин з ядрами на недопалках, скрутках дротів, електричному перемикачі, ізоляційній стрічці, які потім співпали із генетичними ознаками букальних клітин ОСОБА_12 і ОСОБА_9 , були виявлені ще до встановлення причетності останніх до злочинів (висновки експертиз №35 від 28.03.2011 року (том 7 а.с.173-181), №74 від 06.04.2011 року (том 7 а.с.192-193)). Також суд приймає до уваги, що самі об`єкти експертного дослідження (недопалки, скрутки дротів, електричний перемикач, ізоляційна стрічка), на яких були виявлені генетичні ознаки клітин з ядрами, які потім співпали із генетичними ознаками букальних клітин ОСОБА_12 і ОСОБА_9 , були вилучені і направлені на експертизу, ще до встановлення причетності останніх до злочинів. Зазначене спростовує, доводи захисту щодо фальсифікації результатів співпадання генетичних ознак клітин з ядрами об`єктів дослідження і букальних клітин обвинувачених, за висновками проведених судових медичних молекулярно-генетичних експертиз.

Також захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 , виходячи зі змісту рішення Європейського суду з прав людини «Володимир Романов проти Російської Федерації» від 24.07.2008 року, заперечувала можливість брати до уваги покази ОСОБА_14 з огляду на те, що остання за висунутого обвинувачення є співучасником злочину і не попереджалася про кримінальну відповідальність за неправдиві показання. Так, дійсно згідно із зазначеного Рішення оцінка показів інших обвинувачених вимагає більш ретельного підходу, оскільки становище спільників, які дають покази, відмінне від становища звичайних свідків. Вони не дають покази під присягою, тобто правдивість їх показів не має ніякої гарантії, яка б дозволяла притягти їх до відповідальності за умисне надання неправдивих показів. Суд приймає як норму права висновки даної міжнародної установи, зокрема, висловлені під час розгляду даної справи. Однак, ознайомлення із текстом Рішення дає підстави робити висновки щодо можливості прийняття як доказів показів іншого обвинуваченого у разі підтвердження їх сукупністю інших доказів по справі.
Надані покази обвинуваченої ОСОБА_14 знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Зокрема, показами потерпілого ОСОБА_23 , який підтвердив факти приїзду за адресою мешкання ОСОБА_14 , висновками проведених судових медичних молекулярно-генетичних експертиз, за якими були встановлені генетичні ознаки букальних кліток ОСОБА_12 , вибірками дзвінків номерів з телефонів, які знаходилися у користуванні ОСОБА_9 і ОСОБА_12 і роздруківками із зазначенням місцезнаходження базових станцій абонентів, з яких вбачається, що останні 07.01.2011 року ввечері повернулися із м.Запоріжжя в м.Василівка і знаходилися в межах дії однієї базової станції, а це дає підстави стверджувати, що покази ОСОБА_14 про зустріч у трьох у м.Василівка є спроможними. Таким чином суд вважає за можливе прийняти як докази покази обвинуваченої ОСОБА_14 .
Суд не приймає як доказ на спростування версії обвинувачення щодо можливого керування ОСОБА_9 автомобілем «Daewoo Lanos» протокол слідчого експерименту від 23.07.2014 року з якого вбачається, що старший слідчий криміналіст СУ ГУМВС України в Запорізькій області, за участю статиста, ОСОБА_9 і його захисника, у присутності двох понятих, провели слідчий експеримент під час якого статисту було запропоновано сісти за переднє водійське сидіння автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , при цьому одягнути куртку зимову чорного кольору, за умови, якщо водійське сидіння буде в передньому положенні, присунуте впритул до рульового колеса. За зазначених умов статист зміг сісти на переднє водійське сидіння, але пояснив, що в такому положенні управляти автомобілем він не зміг би (том 18 а.с.234-240). Однак, результати даної слідчої дії не спростовують можливість керування даним автомобілем ОСОБА_9 у випадку, якщо водійське сидіння буде не в передньому положенні, не присунуте впритул до рульового колеса. Матеріали справи, зокрема, протокол огляду місця події (автомобіля) від 07.01.2011 року, не містять доказів щодо знаходження водійського сидіння в передньому положенні, присунутим впритул до рульового колеса.
Враховуючи так звану «доктрину плодів отруєного дерева», захисник ОСОБА_10 , у зв`язку із втратою недопалків, а звідси неможливістю їх дослідження у судовому засіданні, вважала за неможливе визнавати допустимими доказами висновки експертів, які встановили походження біологічних слідів на недопалках, і похідних від них експертних досліджень (висновки №7, №35, №74, №259, №267, №269, №193/284). Теорія «плодів отруєного дерева» знайшла свого відображення в практиці Європейського суду з прав людини (рішення по справам «Яллох проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Гефген проти Німеччини» від 30.06.2008 року, «Яременко проти України» від 30 квітня 2015 року). Згідно з даною теорією у разі порушення процедури отримання доказу, а звідси і визнання його недопустимим, всі інші похідні докази повинні визнаватися недопустимими.
Оцінюючи з цього боку недопалки, виявлені в автомобілі «Daewoo Lanos», суд виходить з такого. Під час огляду місця події від 07.01.2011 року було вилучено два недопалки сигарет. Хоча на фото №9, №10, №15, №17, №19, які є додатками до зазначеного протоколу огляду місця події, мають зображення одного недопалку сигарети на килимку біля водійського сидіння і двох недопалків сигарет на килимку перед переднім пасажирським сидінням. Згідно з показами ОСОБА_178 , під час огляду автомобіля було вилучено чотири недопалки: два біля водійського сидіння, два біля переднього пасажирського сидіння, і далі вони були запаковані по два недопалка у різні конверти. Свідок ОСОБА_169 також повідомив суду, що з місця події вилучалися недопалки сигарет. Свідок ОСОБА_204 бачив в автомобілі недопалки сигарет у кількості 2-3 штук. Згідно з протоколом додаткового огляду місця події від 08.01.2011 року з-під переднього пасажирського сидіння був вилучений один недопалок сигарети. Як вбачається з висновку експерта №7 від 17.01.2011 року і ілюстраційної таблиці до нього, на експертизу надійшли п`ять недопалків сигарет у трьох паперових пакетах з підписами спеціаліста і понятих, упаковка забезпечує схоронність об`єктів дослідження і виключає несанкціонований доступ до них. Аналіз цих доказів дозволяє зробити висновок про вилучення під час огляду місця події 07.01.2011 року чотирьох недопалків сигарет, і 08.01.2011 року одного недопалку сигарети.
Разом з тим, суд вбачає за можливе застосувати теорію «плодів отруєного дерева» до шапки-маски трикотажної, на внутрішній поверхні якої згідно з висновком комплексної судової експертизи волокон і волокнистих матеріалів і судової молекулярно-генетичної експертизи №193/284 від 03.08.2011 року виявлені генетичні ознаки кліток з ядрами, які містять генетичні ознаки зразків букальних кліток ротової порожнечі ОСОБА_9 (том 6 а.с.151-156). Однак, як слідує з протоколу огляду місця події від 07.01.2011 року і протоколу додаткового огляду місця події від 08.01.2011 року і фототаблиць до них, шапка-маска трикотажна під час огляду не вилучалася. Не було даного об`єкту і під час огляду об`єктів, вилучених при огляді автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (протокол огляду від 10.01.2011 року (том 12 а.с.118-121)). За дослідженими доказами по справі вперше шапка-маска згадується під час огляду 14.07.2011 року (протокол огляду від 14.07.2011 року (том 12 а.с.122-130)), вже після того як на причетність до вчинення злочину почав перевірятися ОСОБА_9 . Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати недопустимим доказ висновок комплексної судової експертизи волокон і волокнистих матеріалів і судової молекулярно-генетичної експертизи №193/284 від 03.08.2011 року, як такий, що ґрунтується на дослідженні об`єкту шапки-маски трикотажної, вилученої з порушенням норм кримінально процесуального законодавства. За тих же підстав, суд вважає недопустимим доказом висновок судової трасологічної експертизи №335/ЗТ від 16.09.2011 року в якій визначено, що фрагмент тканини чорного кольору з вертикальною вставкою рожевого кольору, виконаний у вигляді маски для обличчя, з двома прорізами для очей, вилучений 07.01.2011 року при огляді автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , в смт.Кушугум Запорізького району Запорізької області, жіночі спортивні брюки чорного кольору з вертикальною вставкою рожевого кольору, і обрізана по рівню коліна ліва штанина, вилучені 07.01.2011 року в ході огляді місця події за фактом виявлення трупу ОСОБА_26 в лісосмузі біля с.Балабино Запорізького району Запорізької області, раніше становили єдине ціле, а саме жіночі спортивні брюки (том 6 а.с.88-90).
Стороною захисту заперечувалася можливість використання як доказів показів ОСОБА_14 і ОСОБА_12 , наданих під час допитів на стадії досудового розслідування, під час відтворення обстановки та обставин події, і під час очної ставки. В обґрунтування вищезазначеного захисники зазначали, що з огляду на зміст ст.ст.23, 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд повинен сприймати покази обвинуваченого, надані лише безпосередньо в судовому засіданні. Отже, покази, надані ОСОБА_14 і ОСОБА_12 під час досудового розслідування, не повинні досліджуватися у судовому засіданні і використання судом їх у якості доказу є очевидно недопустимим.З цього питання суд вважає за необхідне зазначити. 16.08.2012 року кримінальна справа №812/7121/12 відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 була направлена до Комунарського районного суду м.Запоріжжя у порядку, передбаченому Кримінально-процесуальним кодексом України (у редакції 1960 року). 09.12.2013 року, після набрання чинності Кримінальним процесуальним кодексом 2012 року, зазначена справа повернута на додаткове розслідування. Після проведення такого розслідування обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 надійшов до Комунарського районного суду м.Запоріжжя 30.10.2014 року. Відповідно до п.8 Перехідних положень КПК України 2012 року допустимість доказів, отриманих до набрання чинності КПК України 2012 року, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності. Таким чином, якщо кримінальна справа була направлена до суду до 20.11.2012 року і після набрання чинності КПК України 2012 року повернена на додаткове розслідування, а після проведення такого розслідування направлена до суду з обвинувальним актом, то докази, здобуті до дня набрання чинності КПК України 2012 року, на предмет їх допустимості мають оцінюватися на рівні (однаково) з доказами, здобутими в порядку, передбаченому КПК України 2012 року. Отже, суд не вбачає підстав для визнання показів ОСОБА_14 і ОСОБА_12 , даних в присутності захисників під час досудового розслідування, очевидно недопустимими доказами. Враховуючи викладене, суд приймає також як допустимі докази дані, отримані під час відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_14 і ОСОБА_12 , і під час очної ставкиміж ними. При цьому суд враховує, що покази при проведенні слідчих дій надавалися в присутності захисників, обраних за бажанням самих ОСОБА_14 і ОСОБА_12 . Зокрема, адвокат ОСОБА_62 була допущена до справи у якості захисника за бажанням ОСОБА_12 на підставі угоди, укладеної його матір`ю (том 9 а.с.119).

Розглядаючи позицію захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 щодо необхідності визнання недопустимими доказами явок з повинною ОСОБА_12 , суд виходить з такого.
Згідно з положеннями Європейської конвенції з прав людини та практики Європейського суду з прав людини, слідує, що публічний інтерес не може слугувати виправданням для використання відповідей, здобутих під тиском під час несудового розслідування, з метою викриття обвинуваченого в судовому провадженні (Рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Сондерз проти Сполученого Королівства» від 17.12.1996 року). Як зазначив Європейський Суд у рішенні в справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, право не свідчити проти себе вимагає, зокрема, від сторони обвинувачення у кримінальній справі не допускати при спробах доведення своєї версії проти обвинуваченого використання доказів, здобутих за допомогою методів примусу чи тиску всупереч волі обвинуваченого. Як випливає з практики Європейського Суду, зокрема, у справі «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року, реалізація особи права на захист має бути ефективною. Суд підкреслює, що хоча право кожної особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, на ефективний захист захисником, офіційно призначеним у разі такої необхідності, не є абсолютним, воно становить одну з основоположних ознак справедливого судового розгляду. Як правило, підозрюваному має бути надано можливість скористатися послугами захисника з моменту першого допиту. Право на захист буде непоправно порушено, якщо показання, отримані під час допиту за відсутності доступу до захисника, використовуються в подальшому для обвинувачення вирішальною мірою з метою засудження. Оскільки право на захист належить до загальновизнаних принципів міжнародного права й розглядається як необхідна умова забезпечення права на справедливий судовий розгляд, порушення цього права завжди означає істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_12 і ОСОБА_9 неодноразово скаржилися з приводу застосування до них не процесуальних методів та жорстокого поводження під час розслідування кримінальної справи, і, крім того, безпосередньо вказували на конкретних працівників слідчих органів, які застосовували до них насильство. Разом із тим, їхні скарги, як установлено судом, перевірялися поверхово.
З рішень про відмову в порушенні кримінальних справ не вбачається відповіді на те, за яких обставин затримані, які знаходилися під контролем правоохоронних органів, отримали тілесні ушкодження.
Так, у справі «Ковбець проти України» від 14.02.2008 року, Європейський Суд вкотре підкреслив, що «розслідування за небезпідставними твердженнями про неналежне поводження має бути ретельним та ефективним. Це означає, що органи влади мають намагатися встановити обставини події та не покладатися на поспішні або безпідставні висновки для закінчення розслідування або обґрунтування своїх рішень».
У випадку, коли міліція затримує особу здоровою, але при триманні її під вартою виявляється, що в неї є тілесні ушкодження, на державу покладається обов`язок надати правдоподібне пояснення щодо причин виникнення цих ушкоджень, і якщо цього не буде зроблено, це свідчитиме про наявність питання за ст.3 Конвенції.
Перевіряючи доводи, наведені у скаргах обвинувачених, прокурор обмежився лише опитуванням членів слідчих і оперативних працівників, фактом неподання нових скарг від обвинувачених, внаслідок чого дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарг. Відомості про те, що в межах прокурорської перевірки було опитано обвинувачених, які скаржилися на жорстоке поводження зі сторони конкретних працівників слідчо-оперативної групи, проведено медичний огляд щодо причини тілесних ушкоджень, які було отримані особами, які перебували під контролем правоохоронних органів у вищенаведених постановах, відсутні. У зв`язку з наведеним, ефективність такої прокурорської перевірки, на думку суду, є сумнівною.
З урахуванням досліджених матеріалів справи, встановлення факту порушення права на захист ОСОБА_12 під час відібрання явок з повинною, а також неефективних результатів перевірок за скаргами на жорстоке поводження, суд визнає конкретні процесуальні дії щодо обвинуваченого, а саме відібрання явки з повинною ОСОБА_12 від 06.07.2011 року (том 10 а.с.3-5), явки з повинною ОСОБА_12 від 16.09.2011 року(том 10 а.с.81-84), проведеними з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, а здобуті докази недопустимими. За такого, недопустимими також слід визнати протокол огляду від 10.05.2012 року, за яким слідчий здійснив огляд диску з відеозаписом, на якому зафіксована бесіда начальника УУР ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_205 і ОСОБА_12 , диску з аналогічним відеозаписом і намальованої ОСОБА_12 схеми ділянки місцевості і ділянки автодороги «Харків-Сімферополь» в районі пам`ятнику «Воїнам Автомобілістів», поблизу якої є лісосмуга, де був залишений труп ОСОБА_26 (том 10 а.с.10-25), постанову про долучення до справи як речового доказу від 10.05.2012 року, згідно якої долучалися диск з відеозаписом, на якому зафіксована бесіда начальника УУР ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_205 і ОСОБА_12 , диск з аналогічним відеозаписом, 18 аркушів паперу формату А-4, на яких викладений текст самої бесіди, власноруч намальована ОСОБА_12 схема ділянки місцевості поблизу с.Балабино Запорізького району Запорізької області, де був залишений труп ОСОБА_26 , протокол про результати проведення оперативно-технічних заходів (том 10 а.с.26-27, 28, 29-46, 47, 48), висновок судово-психологічної експертизи №1068 від 31.01.2012 року, де було надано психологічний аналіз поведінки ОСОБА_12 під час проведення бесіди з оперативним співробітником (том 10 а.с.56-77), протокол огляду від 09.05.2012 року, згідно якого слідчий здійснив огляд диску з відеозаписом, на якому зафіксовано написання власноруч ОСОБА_12 явки з повинною (том 10 а.с.87-93), постанову про долучення до справи як речового доказу від 09.05.2012 року, за якою диск з відеозаписом, на якому зафіксовано написання власноруч ОСОБА_12 явки з повинною 16.09.2011 року, 3 аркуші паперу формату А-4, на якому міститься текст, прочитаний ОСОБА_12 після написання явки з повинною визнано речовими доказами і долучено до матеріалів кримінальної справи (том 10 а.с.94, 95, 96-98).

До показів свідка ОСОБА_206 , наданих в обґрунтування наявності алібі у ОСОБА_9 під час вбивства таксиста, суд ставиться критично. Так, свідок повідомила суду, що їй 06.01.2011 року вранці зателефонував ОСОБА_9 , потім він зателефонував ще раз через декілька годин і вони зустрілися і разом знаходилися з 12-00 години до 14-00 години. Однак, ці покази свідка спростовуються показами свідка ОСОБА_207 (матері ОСОБА_86 ), яка повідомила суд, що її донька пішла 06.01.2011 року приблизно о 09-30 годині 10-00 годині до магазину купити овочей і повернулася через годину-півтори. Окрім цього, згідно з роздруківкою вхідних і вихідних телефонних дзвінків, з номера, який знаходився у користуванні ОСОБА_9 , 06.01.2011 року були дзвінки на номер, який знаходився у користуванні ОСОБА_206 , о 09 годині 44 хвилині і о 09 годині 50 хвилині.

Також суд не вбачає підстав для визнання протоколу обшуку від 04.07.2011 року недопустимим доказом. Так, дана слідча дія проведена у повній відповідності до вимог КПК України 1960 року, за участю понятих, в присутності особи, яка там мешкає ОСОБА_12 , на підставі постанови суду від 01.07.2011 року (том 8 а.с.132). Наявність підпису ОСОБА_12 у протоколі обшуку повністю спростовуються покази свідка ОСОБА_208 , що під час обшуку він знаходився вдома один.

Таким чином, аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях в межах висунутого обвинувачення за викладених у вироку обставинах повністю підтверджена дослідженими в ході судового слідства доказами.

Разом з тим, суд звертає увагу на такі аспекти кваліфікації вчиненого.

За ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно з ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, за епізодом посягання на життя інкасаторів і нападу з метою заволодіння чужим майном органами досудового розслідування у якості кваліфікуючої ознаки умисного вбивства обвинуваченим інкримінується замах на умисне вбивство, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, і в обвинуваченні зазначено, що останні розуміли, що обраний ними спосіб вбивства інкасаторів, шляхом вибуху під час руху автомобіля по автодорозі сполученням «Москва-Сімферополь», може бути небезпечним для життя і здоров`я інших осіб. Разом з тим, відповідно до абз.1 п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи» умисне вбивство учинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, кваліфікується за умови, коли винний, здійснюючи умисел на позбавлення життя певної особи, усвідомлював, що застосовує такий спосіб убивства, який є небезпечним для життя не тільки цієї особи, а й інших людей. При цьому небезпека для життя інших людей має бути реальною. Отже, за змістом закону, умисне вбивство способом, небезпечним для життя багатьох осіб, може мати місце лише тоді, коли винний, здійснюючи умисел на вбивство певної особи чи декількох певних осіб, застосовує такий спосіб заподіяння смерті, який завідомо для нього небезпечний для життя не тільки намічених ним жертв. Суб`єктивна сторона при вчиненні вбивства цього виду полягає в поєднанні прямого умислу на вбивство певної особи чи декількох осіб та евентуального умислу щодо можливості заподіяння смерті іншим особам. Однак, як встановлено в ході судового слідства, обвинувачені мали лише умисел на умисне вбивство інкасаторів, що знаходилися в інкасаторському автомобілі. Дані про те, що застосований ними спосіб вбивства створював би небезпеку для життя інших осіб, щодо яких у них не було умислу на вбивство, в матеріалах кримінального провадження відсутні. Привести у дію виготовлені саморобні радіокеровані вибухові пристрої, встановлені в інкасаторському автомобілі, обвинувачені мали можливість за допомогою радіосигналу автомобільних охоронних сигналізацій, обравши таким чином час і місце, коли поблизу не буде інших автомобілів і людей. Крім того, відповідно до висновку комплексної судової хіміко-вибухотехнічної експертизи №15 від 21.04.2011 року, у встановленому місці зона ураження людей (травми середнього та тяжкого ступеня з можливим летальним результатом) буде обмежена простором салону автомобіля; на місці виявлення пристрою №1 діаметр зони ураження людей (травми середнього та тяжкого ступеня з можливим летальним результатом) вражаючими факторами вибуху складе 2,68 м; на відкритій місцевості на відстані від 2,68 м до 8 м зберігається небезпека в отриманні травм легкого ступеня тяжкості. Отже, у формулюванні обвинувачення орган досудового розслідування не зазначив жодних інших обставин, які б свідчили про те, що обвинувачені усвідомлювали, що вони застосовують такий спосіб вбивства, який є небезпечним для життя не тільки інкасаторів, а й інших людей, і небезпека для них була реальною, а є лише припущенням органу досудового розслідування, яке під час судового розгляду належними і допустимими доказами підтверджено не було.

За таких обставин, з кваліфікації дій обвинувачених належить виключити таку кваліфікуючу ознаку замаху на вбивство як учинення його способом, небезпечним для життя багатьох осіб, тобто за п.5 ч.2 ст.115 КК України, оскільки це не охоплювалося їх умислом.

Також органами досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_9 і ОСОБА_12 висувається обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, з формулюванням обвинувачення незаконне виготовлення, носіння і зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, полягає у певних альтернативних діях. Законом України №5064-VI від 05.07.2012 року з об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, була виключена така форма як виготовлення. Разом з тим цим же законом кримінальний кодекс було доповнено ст.263-1, в якій передбачалася окрема відповідальність за виготовлення вибухових речовин.
Згідно з ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. За змістом ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність має зворотну дію у часі лише за умови поліпшення становища особи.
Порівнявши санкції ч.1 ст.263-1 КК України і ч.1 ст.263 КК України в редакції, до зміни Законом України №5064-VI від 05.07.2012 року, суд вбачає за необхідне кваліфікувати дії обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_12 в рамках ч.1 ст.263 КК України, яка діяла на момент вчинення злочину.
Разом з тим, на момент вчинення кримінального правопорушення, санкція ч.1 ст.263 КК України передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років і за змістом ст.12 КК України цей злочин було віднесено до злочинів середньої тяжкості.
Згідно з вимог ст.49, ч.5 ст.74 КК України особа звільняється від покарання, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Отже, враховуючи час вчинення обвинуваченими ОСОБА_9 і ОСОБА_12 злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, суд вважає за необхідне на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності звільнити від покарання останніх за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
За епізодом вбивства ОСОБА_26 дії ОСОБА_9 і ОСОБА_12 кваліфіковано за ч.2 ст.115 КК України за кваліфікуючих ознак з метою приховати інший злочин або полегшити його вчинення, з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» як учинене з корисливих мотивів умисне вбивство кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном тощо), одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків (одержати спадщину, позбавитися боргу, звільнитися від платежу тощо) або досягти іншої матеріальної вигоди.
Умисел обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_12 при умисному вбивстві ОСОБА_26 і заволодінні транспортним засобом був спрямований на полегшення вчинення іншого злочину, а саме використати автомобіль як засіб переслідування інкасаторів і залишення місця нападу на них. Жодних корисливих мотивів при вбивстві ОСОБА_26 обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_12 не мали. Не вказано також в обвинуваченні і не визначено під час розгляду справи у суді, який саме злочин намагалися приховати обвинувачені, вчиняючи умисне вбивство ОСОБА_26 .
За таких обставин, суд вбачає за доцільне виключити такі кваліфікуючі ознаки умисного вбивства як учинення його з корисливих мотивів і з метою приховати інший злочин, оскільки це не охоплювалося умислом обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_12 .
Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_9 і ОСОБА_12 обвинувачуються в тому, що вони, виходячи за межі змови із ОСОБА_14 , усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів, з метою приховати скоєне вбивство ОСОБА_26 , незаконне заволодіння його транспортним засобом, а також замах на умисне вбивство інкасаторів і приготування до нападу, поєднаного з насильством, небезпечним для життя і здоров`я інкасаторів, приблизно о 15-00 годині 06 січня 2011 року, прибули в АДРЕСА_11 , зупинили використаний ними як засіб злочину автомобіль марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . Далі, ОСОБА_12 , використовуючи навички і пізнання в області електротехніки і автотехніки, за сприянням ОСОБА_9 , підключив до контактів проводів приладу освітлення салону автомобіля заздалегідь заготовлену саморобну конструкцію, що складається з електричних дротів з приєднаною до них електричною лампочкою без скла. Потім ОСОБА_12 і ОСОБА_9 облили салон автомобіля бензином для створення пароповітряної суміші (бензину і повітря). В калюжу, що утворилася від розлитого бензину на задньому пасажирському сидінні, ОСОБА_12 , діючи узгоджено з ОСОБА_9 , помістив електричні дроти з приєднаною до них лампочкою без скла. Таким чином, діючи погоджено, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 створили пристрій займання (вибуху) пароповітряної суміші (суміші бензину і повітря), що приводиться в дію при відкритті дверей автомобіля людиною замиканням електричного ланцюга освітлювача салону, від якої напруга по приєднаній до плафона конструкції передалася на нитку накалювання лампочки, яка перегорівши, ініціювала займання (вибух) пароповітряної суміші в салоні автомобіля. При цьому ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , виходячи за межі злочинної змови із ОСОБА_14 , усвідомлювали і передбачали, що в результаті займання пароповітряної суміші в салоні автомобіля (вибуху), буде заподіяна смерть двом і більше особам, способом небезпечним для життя осіб, що виявили автомобіль і що відкрили його двері, але, не дивлячись на це, бажали настання суспільно небезпечного результату свого діяння у вигляді спричинення смерті двом і більше особам. Згідно з висновком експертизи №1 від 07.02.2012 року, іскри, які виникли на дротах, приєднаних до плафона освітлення салону автомобіля, у момент відкриття дверей, могли бути джерелом займання пароповітряної суміші у випадку, якщо концентрація парів бензину знаходилася між нижнім і верхнім концентраційними межами вибуховості; джерело займання знаходилося безпосередньо в пароповітряній суміші бензину. При займанні (вибуху) пароповітряної суміші бензину мав би місце вплив на людину (людей), що знаходиться в безпосередній близькості від автомобіля наступних вражаючих чинників: термічна дія, поразка фрагментами (осколками) автомобіля. Займання (вибух) пароповітряної суміші бензину в салоні автомобіля могли привести до фізичного вибуху газового балона встановленого в багажнику автомобіля, найімовірніше, лише після розвитку пожежі в автомобілі. Фізичний вибух балона в багажнику автомобіля мав би аналогічні вражаючі чинники вибуху пароповітряної суміші бензину в салоні автомобіля. Тим самим, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_12 , будучи особами, що раніше вчинили умисне вбивство, з метою приховати інший злочин вчинене умисне вбивство ОСОБА_26 , незаконне заволодіння його транспортним засобом, а також замах на умисне вбивство інкасаторів і приготування до нападу, поєднаного з насильством, небезпечним для життя і здоров`я інкасаторів, за попередньою змовою групою осіб, виконали всі необхідні і можливі дії для досягнення спільного наміру, а саме: умисного вбивства двох і більше осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб працівників Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Таксі» ОСОБА_28 , ОСОБА_53 і ОСОБА_54 , які 07 січня 2011 року, о 14-45 годині, в смт.Кушугум Запорізького району Запорізької області виявили автомобіль «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . І таким чином, для реалізації свого спільного злочинного наміру ОСОБА_9 і ОСОБА_12 виконали всі дії, які вважали за необхідні для спричинення смерті двом і більше особам, способом небезпечним для життя багатьох осіб, з метою приховати інші, вчиненні ними злочини, за попередньою змовою групою осіб, проте злочин не був доведений до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки зважаючи на перевищення концентраційної межі вибуховості пароповітряної суміші, в салоні автомобіля не відбулося займання пароповітряної суміші (вибуху), а ОСОБА_28 , ОСОБА_51 і ОСОБА_52 , які 07 січня 2011 року, приблизно о 14-45 годині, виявили автомобіль і відкрили двері, не отримали смертельних поранень.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначене вище пред`явлене ОСОБА_9 і ОСОБА_12 обвинувачення за ч.2 ст.15 п.п.1, 5, 9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, а саме: закінчений замах на вбивство, тобто умисне, протиправне спричинення смерті двом і більше особам, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, з метою приховати інший злочин, за попередньою змовою групою осіб, вчинене особою, що раніше вчинила умисне вбивство, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, ґрунтувалося на показаннях потерпілих ОСОБА_28 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , речових доказах, вилучених з автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , і письмових доказах даних протоколу огляду місця події від 07.01.2011 року з фототаблицями до нього (том 3 а.с.125-139), протоколу огляду слідчим виявлених і вилучених із зазначеного вище автомобіля речей від 14.07.2011 року (том 12 а.с.122-130), даних висновків судової експертизи нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів №70/19/207 від 19.02.2011 року (том 5 а.с.223-227), судової пожежно-технічної експертизи з фототаблицями до нього №27 від 06.06.2011 року (том 6 а.с.15-24), судової пожежно-технічної експертизи з фототаблицями до нього №1 від 07.02.2012 року (том 6 а.с.39-43), з яких, зокрема, вбачається, що іскри, які виникли на проводах, приєднаних до плафону освітлення автомобіля «Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , в момент відкриття дверей, могли послужити джерелом займання пароповітряної суміші бензину в разі, якщо: 1) концентрація парів бензину знаходилася між нижнім і верхнім концентраційними межами вибуховості; 2) джерело займання знаходився безпосередньо в пароповітряної суміші бензину. При займанні пароповітряної суміші бензину мало б місце вплив на людину (людей), які б перебували в безпосередній близькості від автомобіля, наступних вражаючих факторів: термічний вплив, ураження фрагментами (осколками) автомобіля. Займання пароповітряної суміші бензину в салоні автомобіля могло привести до фізичного вибуху газового балону, встановленого в багажнику автомобіля, найімовірніше, лише після розвитку пожежі в автомобілі. Фізичний вибух балона в багажнику автомобіля мав би аналогічні вражаючі фактори вибуху пароповітряної суміші бензину в салоні автомобіля.

Однак, згідно зі ст.62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Положеннями ст.94 КПК України передбачено, що для прийняття відповідного процесуального рішення суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Так, з протоколу проведення відтворення обстановки та обставин подій від 17.09.2011 року за участю ОСОБА_12 (том 10 а.с.133-151) вбачається і не суперечить іншим матеріалам кримінального провадження, що в районі перехрестя вул.Леваневського і вул.Тельмана в смт.Кушугум Запорізького району ОСОБА_12 вказав місце, куди вони прибули на автомобілі таксі приблизно о 15-00 годині 06.01.2011 року, а також розповів, що ОСОБА_9 облив паливом заднє і переднє сидіння, і показав як в салоні автомобіля він зняв кришку плафона і до контактів, які підходять до лампочки, підключив 2 дроти, на кінцівках яких була припаяна лампочка, призначена для займання бензину в автосалоні. Також ОСОБА_12 розповів, що після підключення даної скрутки дротів, він роз`єднав один контакт скрутки для того, щоб при відкритті дверей лампочка не спалахнула і не перегоріла, а також залишив трішечки прочинене вікно, щоб при закритті знов скрутити розірваний дріт і помістити його в салон. На дверях зверху висіли «мухобійки» чорного кольору і за ними не було видно прочинене вікно. Лампочку з оголеними контактами він поклав на заднє сидіння в лужу з бензином. Один дріт був цілий, а другий розірваний і обидва кінця розірваного дроту були виведені ним в щілину прочиненого вікна. Після закриття двері, він скрутив між собою два роз`єднаних дроти в один і пальцем заштовхнув провід у салон.
Крім того, судом встановлено, що займання пароповітряної суміші (вибух), що містилась в салоні автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , було можливо, коли концентрація парів бензину знаходилася між нижнім і верхнім концентраційними межами вибуховості (том 6 а.с.15-24), або джерело займання знаходився безпосередньо в пароповітряної суміші бензину (том 6 а.с.39-43).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 07.01.2011 року усі стекла дверей автомобіля «Daewoo Lanos» були у зачиненому стані.
За висновком судової експертизи нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів №70/19/207 від 19.02.2011 року рідина об`ємом 245,0 мл, 55,0 мл, вилучена 07.01.2011 року із автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , є бензином. На внутрішній поверхні пластикової пляшки виявлені слідові кількості зміненого дистилятного нафтопродукту, встановити вид якого не представляється можливим через його змін в процесі окислення, випаровування, забруднення. На поверхні марлевого тампону із зразком рідини з підстаканником виявлені слідові кількості нафтомасла. На поверхні марлевого тампону зі змивом з сидіння автомобілю, марлевого тампону зі змивом з даху автомобілю слідів нафтопродукту не виявлено. Рідини, слідові кількості речовини неоднорідні між собою (том 5 а.с.223-227).
За висновками судових молекулярно-генетичних експертиз №74 від 06.04.2011 року і №259 від 26.06.2011 року в змішаних слідах, виявлених на скрутках дротів, електричному перемикачі, на ізоляційній стрічці, вилучених з автомобіля «Daewoo Lanos», містяться генетичні ознаки зразків букальних клітин ОСОБА_12 .
За висновками судових експертиз з дослідження матеріалів №117 від 11.05.2011 року, №8300 від 30.08.2011 року і №8301 від 07.09.2011 року фрагмент дроту, ізоляційні стрічки, припої, вилучені під час огляду автомобіля «Daewoo Lanos», мають загальну родову (припої групову) належність з подібними об`єктами, вилученими під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 .
Таким чином, судом встановлена слідова присутність ОСОБА_12 і ОСОБА_9 в автомобілі «Daewoo Lanos». Однак в ході досудового розслідування не були усунуті протиріччя наявні в досліджених доказах. Так, не доведено, як за умови привідкритого вікна (за показами ОСОБА_12 ) наявність бензину в автомобілі могло призвести до досягнення певної концентрації парів бензину (висновок №27 від 06.06.2011 року), особливо з огляду на відсутність слідів бензину в підстаканнику і змивах з сидіння автомобіля (висновок №70/19/207 від 19.02.2011 року). Не доведено також наявність прямого умислу у ОСОБА_12 і ОСОБА_9 саме на вбивство двох і більше осіб, а, наприклад, не на знищення автомобіля.
Разом з тим, ч.1 ст.91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні серед іншого підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування цих обставин покладається на слідчого, прокурора.
За таких обставин, суд вважає за потрібне виправдати ОСОБА_9 і ОСОБА_12 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 п.п.1, 5, 9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, у зв`язку із недоведеністю, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому вони обвинувачуються.
Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 в межах висунутого обвинувачення за викладених у вироку обставинах доведена і кваліфікує його дії за п.п.9, 12 ч.2 ст.115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне спричинення смерті іншій людині, з метою полегшити вчинення іншого злочину, вчинене за попередньою змовою групою осіб; ч.3 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілого; ч.3 ст.15 п.п.1, 6, 8, 9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України незакінчений замах на вбивство, тобто умисне, протиправне спричинення смерті двох або більше осіб, вчинене з корисливих мотивів, у зв`язку з виконанням особами службового обов`язку, з метою полегшити вчинення іншого злочину, за попередньою змовою групою осіб, особою, що раніше вчинила умисне вбивство, під час якого особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця; ч.1 ст.14 ч.4 ст.187 КК України готування, тобто підшукання засобів і знарядь, а також умисне створення умов для вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до сховища, спрямованого на заволодіння майном у особливо великих розмірах, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, ч.1 ст.263 КК України незаконне виготовлення, носіння і зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_12 в межах висунутого обвинувачення за викладених у вироку обставинах доведена і кваліфікує його дії за п.п.9, 12 ч.2 ст.115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне спричинення смерті іншій людині, з метою полегшити вчинення іншого злочину, вчинене за попередньою змовою групою осіб; ч.3 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілого; ч.3 ст.15 п.п.1, 6, 8, 9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України незакінчений замах на вбивство, тобто умисне, протиправне спричинення смерті двох або більше осіб, вчинене з корисливих мотивів, у зв`язку з виконанням особами службового обов`язку, з метою полегшити вчинення іншого злочину, за попередньою змовою групою осіб, особою, що раніше вчинила умисне вбивство, під час якого особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця; ч.1 ст.14 ч.4 ст.187 КК України готування, тобто підшукання засобів і знарядь, а також умисне створення умов для вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до сховища, спрямованого на заволодіння майном у особливо великих розмірах, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень; ч.1 ст.263 КК України незаконне виготовлення, носіння і зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_14 в межах висунутого обвинувачення за викладених у вироку обставинах доведена і кваліфікує її дії за ч.3 ст.15 ч.5 ст.27 п.п.1, 6, 8, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України пособництво, тобто сприяння наданням засобів і усуненням перешкод вчиненню незакінченого замаху на вбивство, тобто умисне, протиправне спричинення смерті двох і більше осіб, вчинене з корисливих мотивів, у зв`язку з виконанням особами службового обов`язку, з метою полегшити вчинення іншого злочину, за попередньою змовою групою осіб, під час якого особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця; ч.1 ст.14 ч.5 ст.27 ч.4 ст.187 КК України пособництво, тобто сприяння наданням засобів і усуненням перешкод вчиненню готування, тобто підшукання засобів і знарядь, а також умисне створення умов для вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до сховища, спрямованого на заволодіння майном у особливо великих розмірах, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочини не було доведено до кінця, характер і ступінь його участі у вчиненні злочинів, думку потерпілих, дані, що характеризують особу винного, раніше не судимий,його стан здоров`я на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, соціальні зв`язки розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працює, за час роботи в Шевченківському РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області характеризується посередньо, за місцем проживання характеризується позитивно. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_9 , суд не вбачає.
Враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, думку потерпілих, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.п.9, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15 п.п.1, 6, 8, 9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції закону, із урахуванням вимог ст.68 КК України, щовідповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання і є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочини не було доведено до кінця, характер і ступінь його участі у вчиненні злочинів, думку потерпілих, дані, що характеризують особу винного, раніше не судимий,його стан здоров`я на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, соціальні зв`язки одружений, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за час проходження служби у військовій частині НОМЕР_15 і за місцем проживання. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_12 , суд не вбачає.
Враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, думку потерпілих, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_12 покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.п.9, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15 п.п.1, 6, 8, 9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції закону, із урахуванням вимог ст.68 КК України, щовідповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання і є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_14 суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, ступінь здійснення злочинного наміру і причини, внаслідок яких злочини не було доведено до кінця, характер і ступінь її участі у вчиненні злочинів, думку потерпілих, дані, що характеризують особу винної, раніше не судима,її стан здоров`я на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, соціальні зв`язки розлучена, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, посередньо характеризується за час роботи в ТВБВ №100070224 філії Запорізьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк», позитивно характеризується за час роботи в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Вікл Ко ЛТД». Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_14 , суд не вбачає. До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_14 , суд відносить визнання нею вини в частині фактичних обставин справи, надання визнавальних показів під час досудового розслідування і в суді.
Враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, думку потерпілих, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої і істотно зменшують ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, відсутність обставин, що обтяжують покарання і тяжких наслідків в результаті вчинених нею кримінальних правопорушень, а також характер і ступінь її участі, суд вважає за необхідне із урахуванням вимог ст.68, ч.1 ст.69 КК України призначити ОСОБА_14 основне покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.5 ст.27 п.п.1, 6, 8, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 ч.5 ст.27 ч.4 ст.187 КК України, нижче від нижчої межі, встановленої в санкціях статей.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому залишити домашній арешт. Згідно з протоколом затримання особи від 05.07.2011 року ОСОБА_9 був затриманий 05.07.2011 року о 20-20 годині (том 17 а.с.49). Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 07.07.2011 року (том 17 а.с.55), залишеною ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22.07.2011 року без змін (том 17 а.с.57-58), ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під варту. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 12.06.2014 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26.05.2014 року скасовано, обрано ОСОБА_9 запобіжний захід домашній арешт (том 18 а.с.94-97).
Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_12 , суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому залишити домашній арешт. Згідно з протоколом затримання особи від 05.07.2011 року ОСОБА_12 був затриманий 05.07.2011 року о 00-45 годині (том 8 а.с.202-205). Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 07.07.2011 року ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під варту (том 8 а.с.207). Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 31.07.2014 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21.07.2014 року скасовано, обрано ОСОБА_12 запобіжний захід домашній арешт (том 18 а.с.108-113).
Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_14 , суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченій залишити заставу. Згідно з протоколом затримання особи від 23.09.2011 року ОСОБА_14 була затримана 23.09.2011 року о 18-00 годині (том 10 а.с.225-226). Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 26.09.2011 року ОСОБА_14 продовжено затримання до 10-ти діб до 03.10.2011 (том 11 а.с.111-112). Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 03.10.2011 року (том 11 а.с.113-114), залишеною ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 14.10.2011 року без змін (том 11 а.с.155-156), відмовлено в обрані відносно ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України в Запорізькій області від 03.10.2011 року ОСОБА_14 обрано запобіжний захід у вигляді застави 2/3 частин жилої трьохкімнатної квартири АДРЕСА_15 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_14 (том 11 а.с.148-149).
По справі потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про солідарне стягнення з обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 матеріальної шкоди у розмірі 24890,35 гривень і моральної шкоди у розмірі 1000000,00 гривень (том 1 а.с.202-211). Зазначений цивільний позов обвинувачені не визнали.
З поданого позову вбачається, що матеріальна і моральна шкода спричинена потерпілій, обумовлена спричиненням смерті її сину ОСОБА_26 . Під час допиту у судовому засіданні потерпіла обумовила вимоги до ОСОБА_14 тим, що остання виступила організатором вбивства її сина. Однак, органами досудового розслідування ОСОБА_14 обвинувачення у вбивстві ОСОБА_26 не висувалося. Отже, виходячи з норм цивільного законодавства, об`єму висунутого і доведеного обвинувачення відносно ОСОБА_14 , суд вбачає за потрібне відмовити у задоволенні позову в частині стягнення матеріальної і моральної шкоди з обвинуваченої ОСОБА_14 .
Зі змісту цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 вбачається, що вона просить суд стягнути з обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 грошові кошти у розмірі 24890,35 гривень, які складаються з витрат на поминальний обід після похорон, поминальний обід на 9 днів, поминальний обід на 40 днів, поминальний обід на рік і закупки продуктів 5000,00 гривень, одяг для похорон 1000,00 гривень, одяг, що був у день смерті, 1235,00 гривень, пам`ятник, огорожу 8020,00 гривен, матеріали для встановлення пам`ятника 635,35 гривень, а також затрат на правову допомогу 8500,00 гривень.
Під час судового розгляду кримінального провадження знайшли своє підтвердження лише витрати потерпілої на поминальні обіди у розмірі 5000,00 гривень, про що надані відповідні рахунки (том 1 а.с.205-208). В інший частині суд вважає заявлені ОСОБА_8 вимоги про відшкодування матеріальної шкоди не доведеними. Так, потерпілою не надано належних і допустимих доказів витрат на одяг для похорон, одяг, що був у день смерті, пам`ятник, огорожу, матеріали для встановлення пам`ятника.
Вирішуючи питання щодо відшкодування понесених потерпілою ОСОБА_8 витрат на правову допомогу, суд виходить з такого.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), акт виконаних робіт та розрахунок фактичних витрат робочого часу адвоката на вчинення тих чи інших дій та із зазначенням конкретно наданих послуг на зазначену суму при розгляді справи.

Потерпілою ОСОБА_8 заявлено вимогу про відшкодування понесених витрат на правовому допомогу у розмірі 8500,00 гривень. В обґрунтування понесених витрат на правову допомогу надано Договір про надання правової допомоги від 12.09.2012 року (том 1 а.с.209), Додаток до Договору (том 1 а.с.21089), Акт приймання-передачі виконаних робіт від 13.11.2013 року (том 1 а.с.211).

На противагу цьому потерпілою ОСОБА_8 не було надано детального розрахункуфактичних витрат робочого часу адвоката, документів, що свідчать про оплату гонорару. Це, в свою чергу, позбавляє суд можливості перевірити обґрунтованість заявлених потерпілою вимог щодо відшкодування понесених нею витрат на правову допомогу. Отже, суд не вбачає підстав для стягнення заявлених потерпілою ОСОБА_8 витрат на правову допомогу з обвинувачених.

Тому з урахуванням розміру заявлених потерпілою вимог, враховуючи, що обвинувачені несуть солідарну відповідальність за завдану шкоду відповідно до ч.1 ст.1190 ЦК України, суд вбачає за можливе частково задовольнити позов ОСОБА_8 в частині солідарного стягнення з обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_12 матеріальної шкоди у розмірі 5000,00 гривень.
Оцінюючи вимоги потерпілої ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди, яка оцінена нею в загальній сумі 1000000,00 гривень, суд виходить з характеру і обсягу фізичних страждань потерпілої, що виникли в результаті протиправних дій обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , моральної шкоди у вигляді змін нормального ритму життя, морально-психологічного хвилювання у зв`язку зі смертю сина, принципів виваженості та справедливості.
Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги потерпілої про стягнення з обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_12 моральної шкоди частково, а саме солідарно стягнути з ОСОБА_9 , ОСОБА_12 на користь ОСОБА_8 600000,00 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
Процесуальні витрати за проведення судової-імунологічної експертизи №43 від 21.01.2011 року 694 гривні 28 копійок (том 5 а.с.112); судової криміналістичної експертизи №4-Д від 10.01.2011 року 309 гривень 60 копійок (том 5 а.с.164); судової криміналістичної (хімічної) експертизи №10 від 14.01.2011 року 1238 гривень 40 копійок (том 5 а.с.171); судової криміналістичної експертизи №260 від 18.07.2011 року 337 гривень 36 копійок (том 19 а.с.166); судової медичної експертизи №274 від 14.07.2011 року 1125 гривень 12 копійок (том 5 а.с.185); судової медичної (імунологічної) експертизи №44 від 21.01.2011 року 694 гривні 28 копійок (том 5 а.с.125); судової медичної (імунологічної) експертизи №45 від 21.01.2011 року 694 гривні 28 копійок (том 5 а.с.137); судової медичної молекулярно-генетичної експертизи №3 від 13.01.2011 року 3100 гривень 80 копійок (том 5 а.с.208); судової медичної молекулярно-генетичної експертизи №7 від 17.01.2011 року 1240 гривень 32 копійки (том 6 а.с.136); судової медичної молекулярно-генетичної експертизи №267 від 01.07.2011 року 676 гривень 80 копійок (том 6 а.с.112); судової медичної молекулярно-генетичної експертизи №269 від 05.07.2011 року 1453 гривні 60 копійок (том 6 а.с.124); судової медичної (цитологічної) експертизи №52 від 22.02.2011 року 2152 гривень 96 копійок (том 6 а.с.99); судової автотоварознавчої експертизи №55/11 від 03.09.2011 року 281 гривня 28 копійок (том 5 а.с.240); судової комплексної хімічної експертизи №193/284 від 03.08.2011 року 3384 гривні 00 копійок (том 6 а.с.150); судової трасологічної експертизи №335/ЗТ від 16.09.2011 року 675 гривень 36 копійок (том 6 а.с.87); судової комплексної хіміко-вибухотехнічної експертизи №15 від 21.04.2011 року 2876 гривень 40 копійок (том 7 а.с.34); судової хімічної експертизи №93 від 29.04.2011 року 773 гривень 28 копійок (том 7 а.с.131); судової додаткової вибухотехнічної експертизи №51 від 31.10.2011 року 2953 гривні 44 копійки (том 7 а.с.149); судової комплексної судової молекулярно-генетичної, волокон і волокнистих матеріалів, дактилоскопічної експертизи №35 від 28.03.2011 року 4060 гривень 80 копійок (том 7 а.с.172); судової молекулярно-генетичної експертизи №74 від 06.04.2011 року 676 гривень 80 копійок (том 7 а.с.191); судової молекулярно-генетичної експертизи №259 від 26.06.2011 року 1353 гривень 60 копійок (том 7 а.с.203); судової молекулярно-генетичної експертизи №295 від 26.08.2011 року 1353 гривень 60 копійок (том 7 а.с.216); судової хімічної експертизи №117 від 11.05.2011 року 2030 гривень 40 копійок (том 7 а.с.230); судової вибухотехнічної експертизи №38 від 04.08.2011 року 2953 гривні 44 копійки (том 6 а.с.197); судової вибухотехнічної експертизи №181 від 26.08.2011 року 843 гривні 84 копійки (том 6 а.с.236); судової криміналістичної (хімічної експертизи вибухових речовин і продуктів вибуху і пострілу) експертизи №11 від 08.02.2011 року 773 гривні 28 копійок (том 8 а.с.120); судової криміналістичної (дактилоскопічної) експертизи №3-Д від 10.01.2011 року 309 гривні 60 копійок (том 22 а.с.69); судової криміналістичної експертизи №118 від 01.04.2011 року 675 гривень 36 копійок (том 22 а.с.1); судової хімічна (з дослідженням полімерних матеріалів) експертизи №8301 від 07.09.2011 року 2115 гривень 00 копійок (том 8 а.с.9); судової хімічної (вибухових речовин і продуктів вибуху і пострілу) експертизи №334 від 05.04.2012 року 843 гривні 84 копійки (том 8 а.с.24); судової експертизи металів і сплавів №335 від 16.01.2012 року 1015 гривень 20 копійок (том 8 а.с.39); судової вибухотехнічної експертизи №28 від 27.04.2012 року 3006 гривень 96 копійок (том 8 а.с.58); судової хімічної (волокон і волокнистих матеріалів) експертизи №110 від 06.05.2011 року 2030 гривень 40 копійок (том 8 а.с.106); судової експертизи металів і сплавів №8300 від 30.08.2011 року 4230 гривень 00 копійок (том 8 а.с.89); судової експертизи металів і сплавів (волокон і волокнистих матеріалів) №336 від 17.01.2012 року 1015 гривень 20 копійок (том 21 а.с.214); судової психологічної експертизи відносно ОСОБА_12 №6397/28 від 29.02.2012 року 2211 гривень 00 копійок (том 10 а.с.194); судової психологічної експертизи відносно ОСОБА_14 №6398/28 від 12.04.2012 року 1768 гривень 80 копійок (том 11 а.с.40); судової медичної молекулярно-генетичної експертизи №72 від 06.04.2011 року 2030 гривень 40 копійок (том 22 а.с.54), на підставі ч.2 ст.124 КПК України, відповідно до якої суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених на користь держави з кожного в дольовому порядку, з урахуванням при цьому ступеню їх вини і характеру висунутого обвинувачення до кожного.
Клопотання про стягнення з обвинувачених процесуальних витрат за проведення інших експертиз, зазначених в обвинувальному акті, ніким з учасників процесу у судовому засіданні не заявлялося, документальні підтвердження щодо проведення таких експертиз в рамках даного кримінального провадження і витрат на залучення експертів в матеріалах провадження відсутні.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 124, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, п.8 Перехідних положень (розділ ХІ) КПК України 2012 року, ст.65 КПК України (у редакції 1960 року), суд присяжних
З А С У Д И В:
ОСОБА_16 визнати невинуватим і виправдати за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.п.1, 5, 9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, у зв`язку із недоведеністю, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачуються.
ОСОБА_9 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбаченихп.п.9, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15 п.п.1, 6, 8, 9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:

за п.п.9, 12 ч.2 ст.115 КК України у виді чотирнадцяти років позбавлення волі;

за ч.3 ст.289 КК України у виді восьми років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

за ч.3 ст.15 п.п.1, 6, 8, 9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України із застосуванням положень ч.3 ст.68 КК України у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

за ч.1 ст.14 ч.4 ст.187 КК України із застосуванням положень ч.2 ст.68 КК України у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_9 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді чотирнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
за ч.1 ст.263 КК України (у редакції, яка діяла на момент вчинення злочину) у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.49 КК України, ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_9 звільнити від призначеного покарання за ч.1 ст.263 КК України (у редакції, яка діяла на момент вчинення злочину) у зв`язку із закінченням строків давності.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання в порядку виконання вироку суду.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 термін його попереднього ув`язнення у період з 05.07.2011 року року до 12.06.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити домашній арешт.
ОСОБА_19 визнати невинуватим і виправдати за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.п.1, 5, 9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, у зв`язку із недоведеністю, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачуються.
ОСОБА_12 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбаченихп.п.9, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15 п.п.1, 6, 8, 9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:

за п.п.9, 12 ч.2 ст.115 КК України у виді чотирнадцяти років позбавлення волі;

за ч.3 ст.289 КК України у виді восьми років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

за ч.3 ст.15 п.п.1, 6, 8, 9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України із застосуванням положень ч.3 ст.68 КК України у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

за ч.1 ст.14 ч.4 ст.187 КК України із застосуванням положень ч.2 ст.68 КК України у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_12 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді чотирнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
за ч.1 ст.263 КК України (у редакції, яка діяла на момент вчинення злочину) у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.49 КК України, ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_12 звільнити від призначеного покарання за ч.1 ст.263 КК України (у редакції, яка діяла на момент вчинення злочину) у зв`язку із закінченням строків давності.
Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з моменту затримання в порядку виконання вироку суду.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_12 термін його попереднього ув`язнення в період з 05.07.2011 року до 31.07.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили залишити домашній арешт.
ЗАБОЛОТНЮ ОСОБА_209 визнати винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбаченихч.3 ст.15 ч.5 ст.27 п.п.1, 6, 8, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 ч.5 ст.27 ч.4 ст.187 КК України, на підставі яких призначити їй покарання:

за ч.3 ст.15 ч.5 ст.27 п.п.1, 6, 8, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України із застосуванням положень ч.3 ст.68 і ч.1 ст.69 КК України у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна;

за ч.1 ст.14 ч.5 ст.27 ч.4 ст.187 КК України із застосуванням положень ч.2 ст.68 і ч.1 ст.69 КК України у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

Згідно з ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_14 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_14 рахувати з моменту затримання в порядку виконання вироку суду.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_14 термін її попереднього ув`язнення в період з 23.09.2011 року до 03.10.2011 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_14 до набрання вироком законної сили залишити заставу.
Після набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_14 у вигляді застави 2/3 частин жилої трьохкімнатної квартири АДРЕСА_15 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_14 , скасувати (том 11 а.с.148-149).
Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_9 , ОСОБА_12 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди грошову суму у розмірі 600000 (шістсот тисяч) гривень 00 копійок, в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди грошову суму у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
В іншій частині цивільного позову відмовити.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів по кримінальному провадженню №0000169 для проведення експертиз у розмірі 23867 (двадцять три тисячі вісімсот шістдесят сім) гривень 48 копійок, стягнути з ОСОБА_12 на користь держави.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів по кримінальному провадженню №0000169 для проведення експертиз у розмірі 23867 (двадцять три тисячі вісімсот шістдесят сім) гривень 48 копійок, стягнути з ОСОБА_9 на користь держави.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів по кримінальному провадженню №0000169 для проведення експертиз у розмірі 12224 (дванадцять тисяч двісті двадцять чотири) гривні 12 копійок, стягнути з ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_61 ) на користь держави.
Арешт, накладений на майно ОСОБА_14 , а саме: 2/3 частини жилої трьохкімнатної квартири АДРЕСА_15 , з метою забезпечення цивільного позову і конфіскації майна залишити в силі до виконання вироку суду в частині конфіскації майна і відшкодування процесуальних витрат (том 11 а.с.228-239).
Речові докази:
диск для лазерних систем зчитування з інформацією про вхідних і вихідних телефонні дзвінки у період часу з 01.10.2010 року до 10.04.2011 року з абонентського номера « НОМЕР_6 », який долучено до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження (том 14 а.с.232, 233);
системний блок персонального комп`ютера, що належить ОСОБА_12 і був вилучений під час проведення обшуку за його місцем проживання, на якому є інформація щодо автомобільних охоронних сигналізацій, який передано на відповідальне зберігання матері ОСОБА_12 ОСОБА_186 залишити ОСОБА_12 за належністю (том 13 а.с.1, 2-3);

пластиковий держатель стартового пакету оператора мобільного зв`язку «Djuice» з номером абонента НОМЕР_37 без сім-картки, яким користувалась ОСОБА_14 і який передано їй на відповідальне зберігання, залишити ОСОБА_14 за належністю (том 13 а.с.10, 11);

ключі від автомобіля «Toyota Celica», державний реєстраційний номер НОМЕР_38 , і брелок автомобільної сигналізації, що належить ОСОБА_210 (том 13 а.с.192), які передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, повернути ОСОБА_210 за належністю (том 13 а.с.30, 38);

гільзу калібру 23 мм, вилучену 04.07.2011 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 , яку передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, знищити (том 13 а.с.31, 38);

п`ять крафт-пакетів з алюмінієвою пудрою, виявлених і вилучених за місцем проживання ОСОБА_9 , що передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, знищити (том 13 а.с.32, 38);

два електричних паяльника, металеву банку з припоєм, металеву банку з сосновою каніфоллю, скляну банку з каніфоллю, фрагмент електричного дроту в ізоляції червоного кольору з ізоляційною стрічкою чорного кольору, що передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, знищити (том 13 а.с.33, 39);

фрагменти двох саморобних радіоуправляючих вибухових пристроїв, зруйнованих при проведені експертизи, а саме: електричні ланцюги виконавчих механізмів, що складаються з дротів, електричного перемикача, полімерного штепсельного роз`єму, 5 елементів живлення типу «Крона» (3 з яких виробника «Energizer», а 2 «Duracell»), 8 елементів живлення (4 з яких виробника «Camelion», 2 «Panasonic» та 2 «Duracell»); фрагмент електричного дроту в ізоляції рожевого кольору, фрагменти ізолюючої стрічки чорного кольору, які передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, знищити (том 13 а.с.34, 39);

волосся, виявлене на поверхні олімпійки вдягнутої на трупі ОСОБА_26 , на поверхні біти, мішка, шапки та брюк, а також зразки волосся ОСОБА_26 , які передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, знищити (том 13 а.с.35, 38);
мобільний телефон виробника «Sony Ericson K530i» в корпусі сірого кольору з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Djuce» з номером телефону НОМЕР_39 , який належить обвинуваченому ОСОБА_12 , був вилучений у нього 04.07.2011 року і переданий на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, повернути ОСОБА_12 за належністю (том 13 а.с.36, 38);

жіночі спортивні брюки з рожевими смужками по боках і обрізаною штаниною, вилучені в ході проведення огляду місця події ділянки лісосмуги, розташованої поблизу с.Балабино Запорізького району Запорізької області, які передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, знищити (том 13 а.с.37, 38);

автомобіль «Toyota Celica», державний реєстраційний номер НОМЕР_38 , що належить ОСОБА_210 (том 13 а.с.192), який передано на відповідальне зберігання до Василівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області повернути ОСОБА_210 за належністю (том 13 а.с.81-82, 84);

металевий фрагмент сірого кольору, фрагмент полімеру, фрагмент електричного дроту в ізоляції білого кольору, група електричних дротів (шість штук), припаяних до контактних груп в ході огляду ділянки місцевості, розташованої уздовж проїзної частини, яка з`єднує автодорогу від виїзду з м.Запоріжжя до пам`ятника «Воїнам Автомобілістам» на трасі «Москва Сімферополь» та смт.Балабіно Запорізького району Запорізької області між електроопорами №6 та №7, які передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, знищити (том 13 а.с.90-91);

автомобіль марки «ВАЗ 2108», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , кольору «Мая», на якому ОСОБА_9 і ОСОБА_12 перевозили підголовники з вмонтованими вибуховими пристроями, який передано на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_187 залишити у ОСОБА_211 за належністю (том 13 а.с.98, 100);
аркуш паперу з рукописним написом « ОСОБА_188 -ич. д.р.13.07.1982 г. м. Проживания Зап. обл. с. Васильевка ЯТА № 242490 Видано Даі МВС-УВС 19.07.2000г. кат. D, Е ЯТА 612363 19.07.2000 ВС ЯТА 242490 от 31.03.99», долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження (том 13 а.с.103, 104);
мобільний телефон виробника «Samsung», в корпусі бордового кольору з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Djuce» з номером телефону НОМЕР_41 , який належить обвинуваченій ОСОБА_14 і передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області повернути ОСОБА_14 за належністю (том 13 а.с.135);

диск для лазерних систем зчитування з інформацією про вхідні і вихідні телефонні дзвінки у період часу з 01.09.2010 року до 05.07.2011 року з абонентських номерів, які знаходилися в користуванні ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , який долучено до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження (том 15 а.с.150, 151);
диск з відеозаписом, на якому зафіксована бесіда начальника УУР ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_205 і ОСОБА_12 , диск з аналогічним відеозаписом, 18 аркушів паперу формату А-4, на яких викладений текст самої бесіди, власноруч намальована ОСОБА_12 схема ділянки місцевості поблизу с.Балабино Запорізького району Запорізької області, де був залишений труп ОСОБА_26 , протокол про результати проведення оперативно-технічних заходів, які долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження (том 10 а.с.26-27, 28, 29-46, 47, 48);

диск з відеозаписом, на якому зафіксовано написання власноруч ОСОБА_12 явки з повинною 16.09.2011 року, 3 аркуші паперу формату А-4, на якому міститься текст, прочитаний ОСОБА_12 після написання явки з повинною, які долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження (том 10 а.с.94, 95, 96-98);

договір банківського рахунку №15/10-506 від 22.11.2007 року, вимога на підкріплення каси від 06.01.2011 року, грошовий чек АВ 701689, прибутково-видатковий касовий ордер №11496372, супроводжувальний касовий ордер до сумки з валютними цінностями, які долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження (том 10 а.с.211, 213-216);

мобільний телефон марки «Нокіа 1280» іmei № НОМЕР_7 з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_29 , абонентський № НОМЕР_34 , мобільний телефон марки «Самсунг SGH-B139» № НОМЕР_31 з сім-карткою оператора «CDMA Ukraine» № НОМЕР_32 , абонентський № НОМЕР_33 , належані ОСОБА_26 , які передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, повернути ОСОБА_8 за належністю (том 12 а.с.89);
шкіряний чохол до мобільного телефону, тканевий автомобільний чохол до мобільного телефону, змив крові ОСОБА_26 з каменя, змив крові ОСОБА_26 з землі, змив крові ОСОБА_26 з землі, фрагмент гілки з накладенням крові ОСОБА_26 , грошову купюру 10 гривень з накладенням крові ОСОБА_26 , фрагмент полімерного мішка з накладенням крові ОСОБА_26 , фрагменти стеблів рослин з слідами волочіння трупа ОСОБА_26 , дерев`яну биту з накладенням крові ОСОБА_26 , вилучені 07.01.2011 року при огляді міста події, по факту знаходження трупа ОСОБА_26 , які передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області знищити (том 12 а.с.97-98);
спортивна олімпійка з капюшоном, светер та футболка, вилучені 08.01.2011 року в приміщені Запорізького обласного бюро СМЕ, які передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області знищити (том 12 а.с.102);
пояснювальну записку до протоколу огляду міця події від 07.01.2011 року по факту знаходження трупа, вилучену 17.09.2011 року в ході проведення відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_64 , долучену до матеріалів справи, залишити в матеріалах кримінального провадження (том 12, а.с.107-109);
диск для лазерних систем зчитування формату «CD-R», ємністю 700 mb, торгової марки «ARSTA», вилучений 10.01.2011 року при проведенні огляду ТОВ «Промінвест-Есковація», долучений до матеріалів справи, залишити в матеріалах кримінального провадження (том 12, а.с.113-117);
полімерну пляшку 1,5 л, полімерну пляшку 2 л, дзеркало заднього виду, кришку з блоку запобіжників, гумовий килимок, дві полімерні сумки, вилучені при огляді 07.01.2011 року та 08.01.2011 року автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 в смт. Кушугум, які передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, знищити (том 12 а.с.144-145);
скрутку дротів з електричною лампочкою, фрагмент полімерної трубки, фрагмент електричного дроту в ізоляції червоного кольору, три контактні штекери, вилучені при огляді 07.01.2011 року автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 в смт. Кушугум, які передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, знищити (том 12 а.с.146);
шапку-маску, маску з фрагменту жіночих спортивних штанів, вилучені 07.01.2011 року з місця огляду трупа ОСОБА_26 , які передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, знищити (том 12 а.с.147);
монтажну стрічку (хомутик) з накладанням крові ОСОБА_26 , зразок ГСМ, вилучені 08.01.2011 року в ході додаткового огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , які передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, знищити (том 12 а.с.152-153);
фрагмент покриття переднього пасажирського сидіння, марлеві тампони зі змивами крові на внутрішній поверхні багажного відділення, марлевий тампон зі змивом крові з панелі ручного гальма автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , вилучені при огляді 07.01.2011 року, які передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, знищити (том 12 а.с.154);
електронний лічильник, вилучений 07.01.2011 року з автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який передано на відповідальне зберігання адміністрації ТОВ «Транс-таксі» ( ОСОБА_51 ), залишити ТОВ «Транс-таксі» за належністю (том 12 а.с.165-166);
автомобіль «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_28 , залишити ОСОБА_28 за належністю (том 12, а.с.168);
подорожній лист від 06.01.2011 року на ім`я ОСОБА_26 , вилучений 08.01.2011 року при проведенні додаткового огляду автомобіля «Daewoo Lanos», який долучено до матеріалів справи, залишити в матеріалах кримінального провадження (том 12 а.с.175-176);
фрагменти ємності від миючого засобу «Гала», пробку саморобного виготовлення, фрагменти поліетиленової плівки, фрагмент алюмінієвої ємності з накладенням речовини срібного кольору, два фрагменти електричного багатожильного дроту в ізоляції чорного кольору, фрагмент електричної лампочки, металеві фрагменти від ємності, три фрагмента паралону, вилучені при огляді міста події 24.03.2011 року по АДРЕСА_10 , які передано на відповідальне зберігання в Запорізький РВ ГУМВС України в Запорізькій області, знищити (том 12 а.с.185-186);
15 фрагментів алюмінієвої ємкості з нанесенням срібної речовини, два фрагменти електричного дроту в чорній оболонці, три фрагменти поролону, фрагменти 500 г ємності з під миючого засобу «ГАЛА Бальзам Лаванда», фрагмент полімерної плівки, вилучені 24.03.2011 року в АДРЕСА_10 , та полімерна ємність від миючого засобу «Гала Бальзам Лаванда» з зрізаною верхньою частиною з парафіном та фрагментами ізоляційної стрічки ПХВ чорного кольору, вилучені у ОСОБА_181 , які передано на відповідальне зберігання в Запорізький РВ ГУМВС України в Запорізькій області, знищити (том 12 а.с.187-190);
два підголівники, вилучені 24.03.2011 року при огляді міста події в АДРЕСА_10 , які передано на відповідальне зберігання в Запорізький РВ ГУМВС України в Запорізькій області, знищити (том 12 а.с.202-204);
автомобіль «ВАЗ 211440», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , два сидіння, вилучені 24.03.2011 року при огляді міста події в м.Василівка, вул.Театральна, 12, які передано на відповідальне зберігання представнику ПАТ «Ощадний банк України» ОСОБА_183 залишити ПАТ «Ощадний банк України» за належністю (том 12 а.с.202-204);
дві електронні плати, вилучені 24.03.2011 року при огляді місця події в АДРЕСА_10 , які передано на відповідальне зберігання в Запорізький РВ ГУМВС України в Запорізькій області, знищити (том 12 а.с.212);
два дубліката ключів до інкасаторського автомобіля ВАЗ 211440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучені 02.11.2011 року у керівника Василівської філії «Ощадбанку» ОСОБА_184 , які передано на відповідальне зберігання управляючому Василівським відділенням ВАТ «Ощадбанку» ОСОБА_185 , залишити у ОСОБА_184 за належністю (том 12 а.с.218-219);
лист з зошита з рукописними нотатками ОСОБА_12 про його борги, вилучений 04.07.2011 року при обшуку у ОСОБА_12 в АДРЕСА_2 , який долучено до матеріалів справи, залишити в матеріалах кримінального провадження (том 12 а.с.229-230);
картонний конверт для стартового пакету «Київстар» з номером абонента НОМЕР_35 , який належить ОСОБА_12 , вилучений 04.07.2011 року при обшуку у ОСОБА_12 в АДРЕСА_2 , який передано на відповідальне зберігання в Запорізький РВ ГУМВС України в Запорізькій області, знищити (том 12 а.с.231);
пластиковий тримач для стартового пакету «Київстар» з номером абонента НОМЕР_22 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_117 , залишити ОСОБА_117 за належністю (том 12 а.с.236-237);
посадову інструкцію інженера-програміста 1-ої категорії Територіально відокремленого без балансового відділення №10007/0224 І типу філії Запорізьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» ОСОБА_12 , долучену до матеріалів справи, залишити в матеріалах кримінального провадження (том 12 а.с.227);
прибутково-видатковий касовий ордер №11483996 від 06.01.2011 року і виписку по рахунку № НОМЕР_28 від 06.01.2011 року, які долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження (том 18 а.с.230-234).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий Суддя Присяжні
суддя
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5