Справа № 646/2110/17
№ провадження 1-кс/646/1890/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.04.17 року слідчий суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання
В судове засіданні заявник адвокат ОСОБА_3 не прибув, подав до суду письму заяву про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав та просив задовольнити.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.
20 березня 2017 року адвокат ОСОБА_3 , який здійснює захист підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , звернувся до слідчого із клопотанням про повідомлення сторону захисту про проведені слідчі дії та прийняті рішення, а також вручення відповідних копій прийнятих процесуальних рішень / а. с. 8/.
22 березня 2017 року слідчим в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_10 було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання, оскільки адвокат вправі самостійно ознайомитись з матеріалами кримінального провадження та виготовити копії процесуальних рішень / а. с. 5-7/.
Однак слідчий суддя не може погодитися з такими висновками слідчого, виходячи з наступного.
Однак частиною 1 ст. 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 42 п. 15 КПК України підозрюваний має право одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення.
Тому слідчий суддя вважає, що посилання слідчого на те, що адвокат, який здійснює захист підозрюваного, має самостійно ознайомитися з матеріалами справи та виготовити копії процесуальних документів, не ґрунтуються на законі, свідчать про необґрунтованість відмови у задоволенні поданого клопотання, порушують права підозрюваного, визначені кримінальним процесуальним законодавством України.
У зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне скасувати постанову слідчого від 22 березня 2017 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Тому вимоги заявника щодо зобов`язання слідчого здійснити процесуальні дії, зазначені в його клопотанні від 20 березня 2017 року, задоволенню не підлягають, оскільки слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності і кримінальним процесуальним законодавством передбачено право слідчого або прокурора повністю або частково відмовити у задоволенні поданого клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя
Скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_10 від 22 березня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання від 20 березня 2017 року.
В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1