ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № 1-кс/201/6469/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2017 року Жовтневий районний суд

міста Дніпропетровська

у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю СП «Янікс» ОСОБА_3 про скасування арешту банківських рахунків у кримінальному провадженні № 0000433,

встановив:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю СП «Янікс» ОСОБА_3 звернулася до суду із вищезазначеним клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений на рахунки № НОМЕР_1 (долар США), № НОМЕР_1 (Євро), № НОМЕР_1 (українська гривня) ТОВ «СП Янікс» (код ЄДРПОУ - 32964061) відкриті в АТ «ОТП БАНК» (МФО 300528) ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2017 року (справа № 201/6909/17, провадження № 1кс/201/4489/2017).

В обґрунтування доводів поданого клопотання ОСОБА_3 посилається на те, що необхідність в скасуванні арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження на теперішній час відпала. Звертається увага, що на теперішній час у кримінальному провадженні № 0000433 жодній особі не повідомлено про підозру, цивільний позов заявлено не було та відповідно відсутні підстави, на її думку, що обумовлюють необхідність в подальшому арешті майна. У скарзі зазначається, що ТОВ СП «Янікс» не є юридичною особою стосовно якої здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні. При цьому ОСОБА_3 вказує, що на арештованих рахунках відсутні грошові кошти.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю СП «Янікс» - ОСОБА_3 25 липня 2017 року подала до суду письмову заяву про розгляд клопотання за її відсутністю. При цьому вказала, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Долучила до матеріалів виписки з банку по рахункам підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю СП «Янікс» ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_4 подала до суду заяву 25 липня 2017 року про розгляд клопотання за її відсутністю. При цьому прокурор подала заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні поданого клопотання.

Дослідивши матеріали за клопотанням, співставивши їх з вимогами закону, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2017 року у справі № 201/6909/17 (провадження № 1кс/201/4489/2017) було накладено арешт на рахунки № НОМЕР_1 (долар США), № НОМЕР_1 (Євро), № НОМЕР_1 (українська гривня) ТОВ «СП Янікс» (код ЄДРПОУ - 32964061) відкриті в АТ «ОТП БАНК» (МФО 300528) та інші рахунки, та заборонено проведення по вказаних рахунках будь-яких видаткових операцій, окрім сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) та заробітної плати працівникам підприємства.

З мотивувальної частини ухвали слідує, що суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріли клопотання та кримінального провадження, з метою забезпечення відшкодування завданих збитків та з метою встановлення відомостей про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення прийшов до висновку, що накладання арешту на грошові кошти є необхідним.

Цими матеріалами підтверджено, що дана ухвала була постановлена в межах кримінального провадження № 0000433.

Так, судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 будучи службовими особами, перебуваючи на посаді інспекторів відділу митного оформлення № 2 митного посту «Північний», знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні відділу митного оформлення № 2 митного посту «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС за адресою Дніпропетровська область, смт. Слобожанське, вул. Нижньодніпровська, 1/О, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, відверто ігноруючи вимоги Митного законодавства та міжнародного договору в порушення п. 2.1, 2.4 розділу 2, п. 5.1 розділу 5, абз.7 п. 9.1 розділу 9 Угоди про Правила визначення країни походження товарів у СНД в редакції 20.11.2009 року, ратифікована Законом України від 6 липня 2011 року № 3592-VI, ч. 1 ст. 2 Договору про зону вільної торгівлі, ратифікованого Законом України від 30.07.2012 №5193-VI «Про ратифікацію Договору про зону вільної торгівлі», та неналежного виконання своїх посадових обов`язків, передбачених п. п. 2.1.1, п. п. 2.1, 2.3, 2.9, 2.18, 2.25, 2.29, 2.49 посадової інструкції, всупереч інтересам служби з метою надання неправомірної вигоди для ТОВ «СП «Янікс», здійснили митне оформлення в режимі імпорт товарів по вищевказаним електронним митним деклараціям, що призвело до безпідставного звільнення ТОВ «СП «Янікс» від сплати на користь державного бюджету ввізного мита та завдало охоронюваним законом державним інтересам тяжких наслідків у вигляді збитків понад 8 756 820,92 грн.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така процесуальна заборона як арешт майна застосовується до вичерпного кола суб`єктів указаного у ст. 170 КПК України.

Відповідно до цієї норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Пунктом 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2013 року № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» встановлено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Вирішуючи вимоги заявника слід зазначити, що сукупність даних, які містяться у матеріалах судового провадження свідчить про те, що у кримінальному провадженні № 0000433 будь-якій посадовій особі товариства з обмеженою відповідальністю СП «Янікс» не було повідомлено про підозру, дане товариство не є юридичною особою стосовно якої здійснюється досудове розслідування у цьому провадженні.

Яких-небудь конкретних даних, які б свідчили про необхідність родовження дії накладеного арешту на рахунки саме товариства з обмеженою відповідальністю СП «Янікс» у кримінальному провадженні № 0000433 слідчим суддею в ході розгляду клопотання не було встановлено.

В свою чергу органом прокуратури не було приведено доказів, як б виправдовували завдання накладеного арешту на майно визначене кримінальним процесуальним законом, оскільки такі доводи зводяться до того, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває.

Між тим при вирішення питання про скасування арешту майна, судом враховується те, що ухвалами Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2017 року (справа 201/9920/17, провадження № 1-кс/201/6278/17, справа 201/9919/17, провадження № 1-кс/201/6277/17) були скасовані арешти накладені на рахунки ТОВ СП «Янікс», відкриті в ПАТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ», та відкриті в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Сукупність встановлених слідчим суддею обставин свідчить про необґрунтованість накладеного арешту на банківські рахунки ТОВ «СП «Янікс», а відтак цей арешт підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 173, 174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:
Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю СП «Янікс» - ОСОБА_3 про скасування арешту банківських рахунків у кримінальному провадження № 0000433, задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2017 року у справі № 201/6909/17 (провадження № 1кс/201/4489/2017) на рахунки № НОМЕР_1 (долар США), № НОМЕР_1 (Євро), № НОМЕР_1 (українська гривня) ТОВ «СП Янікс» (код ЄДРПОУ - 32964061) відкриті в АТ «ОТП БАНК» (МФО 300528), скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1