Справа № 347/2161/16
Провадження № 11-сс/779/238/2016
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2016 року про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, обрати щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши прибувати за кожною вимогою до слідчого, суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим, слідчим суддею або судом. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною. Посилається на зміст ст. 178 КПК України. Щодо ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які наведені у клопотанні про обрання запобіжного заходу та які суд вважав доведеними, зазначає, що ОСОБА_7 не має на меті переховуватися від органів досудового розслідування й суду та уникати кримінальної відповідальності, так як вину свою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнає, адже усвідомив в повній мірі суспільну небезпеку вчиненого ним діяння та готовий понести покарання, співпрацює з органами досудового розслідування. Просить врахувати, що потерпілий є його хресним батьком. Вказує, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання. Посилається на вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. Вказує, що наміру вливати на потерпілого та свідків підозрюваний не має, хоче потерпілому допомагати матеріально та морально. Звертає увагу на те, що при обранні запобіжного заходу потрібно дотримуватися принципу невинуватості особи. Посилається на ст. 62 Конституції України, п. 2 ст. 6 вищевказаної Конвенції, ст. ст. 15, 22, 237, 327 КПК України, ст. 11 Загальної декларації прав людини, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права людини. Стверджує, що виходячи з наведеного нею та оцінюючи в сукупності обставини вчиненого правопорушення, вважає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Косівського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 , застосовано до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто з 18 год. 30 хв. 27 листопада 2016 року до 18 год. 30 хв. 26 січня 2017 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо доказів, які були б достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Доказами, які обґрунтовують обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, є протокол допиту потерпілого, протоколи допиту свідків, протокол огляду місяця події і протокол допиту підозрюваного. Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, слідчий суддя вважав за можливе не визначати розмір застави.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав її безпідставною, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, у зв`язку із чим в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, з наступних підстав.

Органом досудового розслідування встановлено, що 27 листопада 2016 року близько 02 год. 00 хв. в с-щі Кути, по вул. Лесі Українки, Косівського району Івано-Франківської області неподалік нічного клубу «Галерея» між потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_7 під час суперечки, яка виникла на ґрунті довготривалих неприязних відносин, останній за допомогою декоративного розкладного ножа, умисно, наніс декілька ударів по тілу ОСОБА_11 та згодом продовжуючи свої злочинні дії за допомогою фізичної сили наніс ще декілька ударів ногами по тілу. Своїми умисними діями, які виразилися в нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді різаної рани нижньої третини та середньої третини лівого стегна із пошкодженням стегнової вени, венозну кровотечу, гіповоломічний шок, множинні поверхневі різані рани правого передпліччя, правого стегна, лівого плеча та лівого вуха, множинні забої голови, кінцівок та тулуба, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

28 листопада 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а.п. 23).

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею дотримані вимоги ст. ст. 176, 177, 178, 183 КПК України.

Як підтверджують матеріали клопотання слідчого та зміст оскарженої ухвали, слідчий суддя вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, навівши це по тексту ухвали, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, при наявності яких застосування іншого запобіжного заходу, в тому числі і з врахуванням тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_7 , буде недостатнім та не забезпечить запобігання цим ризикам.

Підставою для такого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 є обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, відомості про вчинений злочин внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000460 27 листопада 2016 року.

Як вбачається із матеріалів, ОСОБА_7 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Із змісту ухвали слідчого судді вбачається, що сторона обвинувачення навела переконливі доводи того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти спробі підозрюваного здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На думку колегії суддів, ті обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, а саме, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, та, що потерпілий є його хрещеним батьком, жодним чином не виключають наявності встановлених ризиків.

Крім того, підозрюваний раніше уже притягався до кримінальної відповідальності.

Таким чином, слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування у даному випадку більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам.

За таких обставин слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав обвинуваченого, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. При обранні запобіжного заходу не порушено принципу невинуватості особи.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту, колегія суддів не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку передбаченому КПК України.

На думку колегії суддів, враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, слідчий суддя дійшов до правильного висновку, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати розмір застави.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про незаконність та невмотивованість ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки вони повністю спростовані при апеляційному розгляді справи та матеріалами клопотання слідчого.

Інших підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 176-178, 182, 183, 194, 376, 404, 407, 419 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4