Номер провадження: 11-кп/785/239/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суд Одеської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі прокурора: ОСОБА_5

при секретарі: ОСОБА_6

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляцію прокурора Одеської області ОСОБА_5 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26.10.2016 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч 4, 209 ч 3 КК України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч 4, 209 ч 3 КК України, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч 4, 209 ч 3 КК України, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч 4 КК України, ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч 4 КК України, прокурору відділу прокуратури Одеської області у зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України, для усунення виявлених недоліків,

ВСТАНОВИЛА:
До Малиновського районного суду м. Одеси, надійшов обвинувальний акт відносно обвинувачених ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч 4, 209 ч 3 КК України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч 4, 209 ч 3 КК України, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч 4, 209 ч 3 КК України, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч 4 КК України, ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч 4 КК України, прокурору відділу прокуратури Одеської області у зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України, для усунення виявлених недоліків.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та повернути на новий розгляд в суд першої інстанції в іншому складу суду. Вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню. В обвинувальному акті на аркуші обвинувального акту, починаючи з 82, сформульовано обвинувачення щодо п`яти членів організованої групи, а саме ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , тобто твердження про вчинення вказаними особами кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190 , ч.3 ст. 209 КК України. Твердження суду про незрозумілість деяких обставин вчинення кримінальних правопорушень не ґрунтується на Закону, оскільки перелік питань, які вирішуються під час підготовчого судового засідання, передбачений ст.ст. 314-315 КПК України. Всі інші питання у тому числі щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, з`ясовуються під час судового розгляду. Вказані обставини не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту. Підстави для повернення обвинувального акту чітко передбачені ст. 291 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягають. Тобто такої підстави для повернення обвинувального акту як невідповідність цивільних позовів вимогам ст. 121 ЦПК України не передбачено. Суд при винесені ухвали посилається, як на недоліки в обвинувальному акті, які на думку суду стали підставою для повернення обвинувального акту прокурору Одеської області деякі недоліки в складанні реєстру матеріалів кримінального провадження. Вказані недоліки не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт чи клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України. Разом з цим норми діючого кримінально-процесуального закону не передбачають можливості повернення обвинувального акту через недоліки реєстру матеріалів кримінального провадження. Прим цьому судом не визначено, яким чином вказані у реєстрі матеріалів досудового розслідування порушення, можуть суттєво порушувати ст. 291 КПК України, або інші норми КПК та будь-яким чином впливати на розгляд обвинувального акту, або суттєво порушувати права обвинувачених чи потерпілих.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляції, потерпілу ОСОБА_9 яка виступала від всіх потерпілих і просила ухвалу суду залишити без змін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, захисників та обвинувачених, які заперечували проти задоволення апеляції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.І, 2 ст.8 КПК України).
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.1, 5 ст.9 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на відповідальність та формулювання обвинувачення.
До Малиновського районного суду міста Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч 4, 209 ч 3 КК України, ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч 4, 209 ч 3 КК України, ОСОБА_15 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч 4, 209 ч 3 КК України, ОСОБА_16 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч 4 КК України, ОСОБА_17 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч 4 КК України.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору Одеської області, у зв`язку з тим, що він не відповідає вимогам ст. ст. 2, 9, 291 КПК України, та просила суд його задовольнити.
В обґрунтування свого клопотання потерпіла посилається на то, що обвинувальний акт, складений 11.07.2016 року прокурором відділу прокуратури Одеської області не відповідає вимогам ст.291 КПК України, а саме не вірно вказані анкетні відомості відносно неї, у зв`язку з чим прокурором порушений п.3 ч.2 ст.291 КПК України . В обвинувальному акті не зазначені прізвище, ім`я по батькові та займана посада слідчого, таким чином порушені вимоги п. 4 ч.2 ст.291 КПК України. Порушений п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, тобто в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частини статі) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Із числа посадових осіб обвинувачення пред`явлено тільки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , іншим членам Кредитної Спілки, обвинувачення не пред`явлено. Крім того, потерпіла, як підставу для повернення обвинувального акту прокурору, вказує на те, що не виконана постанова судді Приморського районного суду міста Одеси про визнання потерпілими та цивільними відповідачами всіх членів кредитної спілки згідно до реєстру вкладених грошових коштів, та розмір заподіяної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. На думку потерпілої, обвинувальний акт складений формально, в ньому не зазначається яким чином укладались та оформлювались депозитні договори та приймались грошові кошти.
Потерпілий ОСОБА_18 , також подав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору Одеської області, посилаючись на те, що він не відповідає вимогам КПК України, а саме в ньому відсутні відомості, ким конкретно, в який спосіб і в якому розмірі були привласнені грошові кошти та вилучені з кредитної спілки і які дії для цього здійснювалися. Відповідно до ч.2 ст. 119 ЦПК України позовні заяви повинні містити, наряду з іншими відомостями, ім`я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв`язку, якщо таких відомий. Однак долучені до обвинувального акту цивільні позови потерпілих виконані на раніше заготовлених бланках позовних заяв, в яких відсутні графи «відповідач» та «ціна позову», на його думку такі позовні заяви суд залишить без розгляду.
Прокурор під час підготовчого судового засідання висловила думку, щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, та заперечувала проти задоволення клопотання потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , оскільки обвинувальний акт містить відомості, які визначені ст. 291 КПК України. Прокурор вважає, що порушення на думку потерпілих на які вони посилаються в своїх клопотаннях, не є предметом підготовчого судового засідання, а можуть бути вирішені під час судового розгляду.
Захисник ОСОБА_19 клопотання потерпілої ОСОБА_9 підтримав в частині повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку з порушенням вимог п. 3 ч. 2 статті 291 КПК України, а саме невірно вказані анкетні дані потерпілої.
Захисник ОСОБА_20 , обвинувачені ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_13 питання щодо заявлених клопотань залишила на розсуд суду.
Захисники ОСОБА_21 , і ОСОБА_22 , обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_14 підтримали думку захисника ОСОБА_19 та висловили думку, щодо можливості повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з порушенням п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Потерпілі, які були присутні у судовому засіданні підтримали клопотання ОСОБА_9 та ОСОБА_18 про повернення обвинувального акту прокурору Одеської області.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Колегією суддів у підготовчому судовому засіданні встановлено, що відповідно до ухвали колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області від 29 вересня 2014 року, обвинувальний акт підсудний Малиновському районному суду міста Одеси, підстав для закриття кримінального провадження за обвинувальним актом немає, однак обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а саме вимогам пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Статтею 291 КПК України встановлені вимоги до обвинувального акту та до реєстру матеріалів досудового розслідування. Так, обвинувальний акт має містити такі відомості: (серед іншого): 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.
Згідно вимог ч. 1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Пунктом 2 ч.3 ст.374 КПК України передбачено, що у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Вимогами ч.1 ст.91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб, та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 та ч.3 ст.209 КК України.
Як убачається з обвинувального акту вилучивши з каси КС «Партнерський кредит» грошові кошти на загальну суму 685 000 грн., що більш ніж в 600 раз перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, ОСОБА_23 , будучи введеним в оману, виконуючи вказівки ОСОБА_13 , передав вказану суму ОСОБА_13
ОСОБА_13 , зловживаючи довірою ОСОБА_23 , не маючи дійсного наміру повернути отриману суму грошових коштів в касу КС «Партнерський кредит», розпорядився грошовими коштами в сумі 685 000 грн., на свій розсуд, завдавши вкладникам КС «Партнерський кредит» : ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_9 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_7 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 матеріальну шкоду в особливо великому розмірі.
Таким чином ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.
Із обвинувального акту незрозуміло: коли конкретно, де, у який спосіб , та при яких обставинах ОСОБА_13 заволодів майном.
Також обвинувальний акт не містить такі дані: хто конкретно входив в групу осіб які вчинили з попередньою змовою з ОСОБА_13 кримінальне правопорушення відносно 18 потерпілих.
Суду незрозуміло: де, коли, про що, та при яких обставинах відбулась попередня змова про скоєння злочинів с кожним із членів злочинної групи.
Щодо обвинувачення за ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_13 ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 колегія суддів звертає увагу на те, що в обвинувальному акті не зазначено час та місце вчинення злочину. Відсутнє зазначення дій, вчинене окремо кожним з обвинувачених, зокрема конкретних дій, які були вчинені ОСОБА_13 , і які ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , тобто, коли і де ОСОБА_14 отримала вимогу от лідера організованої групи ОСОБА_13 , щодо використання діючого розрахункового рахунку КС «Партнерський кредит» № НОМЕР_1 , відкритий в Одеській філії ВАТ «Морський транспортний банк» для здійснення фінансових операцій з грошовими коштами одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів. Також невідомо коли саме дала вказівку ОСОБА_14 бухгалтеру КС «Партнерський кредит» ОСОБА_15 про вчинення вищезазначених протиправних дій.
Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_15 діючи у складі організованої групи, маючи доступ до грошових коштів, які знаходились у касі КС «Партнерський кредит» та до розрахункового рахунку КС «Партнерський кредит» № НОМЕР_1 , відкритого в Одеській філії ВАТ «Морський транспортний банк» у період часу з 25.12.2007 року по 28.07.2008 року здійснила фінансові операції з грошовими коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації шахрайським заволодінням грошовими коштами вкладників КС «Партнерський кредит» на загальну суму 246 922,44 грн.
В подальшому ОСОБА_15 перераховувала грошові кошти, які надійшли на розрахунковий рахунок КС «Партнерський кредит» на розрахункові рахунки інших суб`єктів господарювання у якості оплати за рекламні послуги, оплату комунальних послуг, та інших фінансових операцій на загальну суму 244 777,84 грн.
Разом з тим, в обвинувальному акті не зазначений, час коли саме грошові кошти, за версією обвинувачення, бухгалтером ОСОБА_15 були перераховані на розрахункові рахунки інших суб`єктів господарювання. Також слід звернути увагу, що в обвинувальному акті не вказані конкретно назва суб`єктів господарювання, яким перераховувались грошові кошти, номера їх розрахункових рахунків та суми. Незрозуміло суду, та не відображено в акті на які інші фінансові операції ОСОБА_15 перераховувала грошові кошти.
Таким чином, обвинувальний акт фактично не містять формулювання обвинувачення, а саме не містить посилань на конкретні обставини вчинення злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), вчинених окремо кожним з обвинувачених дій, що унеможливлює доведення обставин злочину в ході судового розгляду та відповідно захист від викладеного таким чином обвинувачення.
Що стосується інших порушень встановлених судом під час підготовчого судового засідання.
Відповідно до ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акту додається, реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;
Статтею 293 КПК України передбачено, що одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру
Так, до обвинувального акту долучений реєстр матеріалів досудового розслідування складений на 171 аркуші (без урахування чистого аркуша), а цивільних позовів долучено на 97 аркушах.
Однак відповідно до розписок обвинувачених та їх захисників, ними було отримано копії реєстру матеріалів досудового розслідування на 173 аркушах, замість 171 аркушу, та копії цивільних позовів на 104 аркушах, тобто більше ніж долучено.
Частиною 4 статті 128 КПК України встановлено, що форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільним процесуальним кодексом України форма і зміст позовної заяви встановлюються ст. 119 ЦПК, яка включає низку вимог до такого документа (найменування суду, до якого подається заява; ім`я (найменування) позивача і відповідача, а також ім`я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв`язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог;ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.
Судом встановлено, що цивільні позови потерпілих ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 ОСОБА_50 , ОСОБА_34 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_24 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 , ОСОБА_56 , ОСОБА_26 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_27 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_10 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_11 , ОСОБА_28 , ОСОБА_72 ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_8 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_12 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_29 . ОСОБА_82 , датовані 2014 роком та пред`явлені під час досудового слідства не відповідають вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства.
Суд звертає увагу, що всі вище перераховані цивільні позови потерпілих виконанні на раніше заготовлених бланках, форма і зміст яких не відповідає вимогам статті 119 ЦПК України, а саме відсутні графи « відповідач», та «ціна позову», обґрунтування вимог.
Недотримання цих вимог, відповідно до ст. 121 ЦПК України, є підставою для подальшого залишення позовних заяв без руху, а в майбутньому для повернення її позивачу.
Згідно з вимогами ч.4 п.2 ст.291 КПК України до обвинувального акту додається: цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування.
Так, до обвинувального акту додані заява позивача ОСОБА_9 про збільшення позовних вимог і уточнення предмета позову в порядку ст.128 КПК України та ч.2 ст.31 ЦПК України, яка датована 21 листопада 2014 року; заяви позивача ОСОБА_18 про збільшення розміру позовних вимог, датовані 11 грудня 2014 року та 12 травня 2015 року; позовна заява ОСОБА_83 про відшкодування майнової шкоди, в порядку ст.128 КПК України, датована 24 листопада 2014 року.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_16 , та ОСОБА_17 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України надійшло до Малиновського районного суду м. Одеси для розгляду по суті 01 жовтня 2014 року.
Як убачається, зазначені цивільні позови ОСОБА_9 , ОСОБА_18 та ОСОБА_83 були пред`явлені не під час досудового розслідування, як цього вимагає ч.4 п.2 ст. 291 КПК України, а подані безпосередньо у суді під час судового розгляду.
Враховуючи, що цивільні позивачі ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , та ОСОБА_83 під час досудового розслідування позовні заяви не пред`являли, і в такому випадку суду незрозуміло, чому прокурор їх додав до обвинувального акту.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що в обвинувальному акті невірно вказані анкетні данні потерпілої ОСОБА_9 , що призвело до порушень вимог пункту 3 статті 291 КПК України.
Як убачається із анкетних даних які відображені в обвинувальному акті місце народження потерпілої ОСОБА_9 вказане м. Перм, Росія, однак вона народилася у м. Благовещенськ, Амурської області, тобто в акті зазначені зовсім інші анкетні дані які не стосуються потерпілої, це підтверджується копією паспорта ОСОБА_9 ( реєстр матеріалів досудового розслідування а.176)
Також суд звертає увагу, що при складанні обвинувального акту прокурором внесені в нього відомості які суттєво відрізняються від документів які значиться в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Так, в реєстрі матеріалів досудового розслідування на (а.а.177,178) значиться договір №10/07 - 48 від 04 жовтня 2007 р. про внесення внеску(вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок та додаткова угода до договору №10/07 48 04 жовтня 2007 р. від 05 листопада 2007 р. про поповнення внеску (вкладу) члена кредитної спілки.
Однак на (а. 88 ) обвинувального акту містяться зовсім інші відомості, які суттєво відрізняються від вище вказаних договорів: «В подальшому, продовжуючи виконувати вказівки ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , 04.10.2007 оформив договір про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № НОМЕР_2 з ОСОБА_9 на суму 1000 грн., строком на один рік з виплатою дивідендів у розмірі 32 відсотків річних, 05.10.2007 уклав додаткову угоду з ОСОБА_9 на внесення коштів на депозитний рахунок №08/07 48 на суму 5000 грн….»
Щодо посилань потерпілих в клопотаннях про невідповідність складеного обвинувального акту вимогам КПК України, з підстав, що слідчим під час досудового розслідування не виконана постанова Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2013 року про направлення кримінальної справи прокурору Одеської області для організації додаткового досудового розслідування; досудовим розслідуванням не вірно кваліфіковані дії обвинувачених.
Проте колегія суддів вважає, що з такими підставами погодитися не можна.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України обвинувальний акт повертається прокурору лише з підстав якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, а саме визначених ст.291 КПК України.
Отже у підготовчому судовому засіданні суд перевіряє чи відповідає обвинувальний акт вимогам ст.291 КПК України. У зв`язку з цим суду невідомо, які процесуальні дії проводились під час досудового розслідування і в якому об`ємі виконана постанова на яку посилаються потерпілі в клопотанні.
Що стосується правової кваліфікації дій обвинувачених, то прокурор відповідно до ст.338 КПК України під час судового розгляду може змінити обвинувачення.
Колегія суддів не погоджується з твердженням потерпілої ОСОБА_9 про порушення прокурором частини 3 статті 291 КПК України, а саме те, що підпис прокурора ОСОБА_5 в обвинувальному акту не засвідчений печаткою, при цьому виходить з наступного.
Щодо печатки яка відсутня в обвинувальному акті, то відповідно до додатку № 57 Інструкції з діловодства в органах прокуратури затвердженої наказом Генеральної прокуратури України 24 лютого 2016 року № 103 проставляння печатки на обвинувальному акті не потребує.
Крім того, варто зазначити, що виходячи з вимог вищевказаної інструкції гриф затвердження розміщується у правому верхньому куті першого аркуша документа і складається з трьох елементів: «ЗАТВЕРДЖУЮ», найменування посади, підпису, ініціалів і прізвища особи, яка затвердила документ, дата затвердження.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що зазначені вище недоліки обвинувального акту унеможливлюють подальший судовий розгляд кримінального
Перевіряючи доводи прокурора в апеляції колегія суддів не змогла з н ми погодитись, так як вони не знайшли свого підтвердження при аналізі обставин на які посилається суд першої інстанції приймаючи рішення про повернення обвинувального акту.

Редакція обвинувального акту і освітлення обставин правопорушень в якому обвинувачуються ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 не надало суду першої інстанції прийняти і розглянути справу згідно вимог діючого законодавства.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, оскільки обвинувальний акт з додатками не відповідає вимогам КПК України, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення апеляції прокурора та скасування ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляцію прокурора ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26.10.2016 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч 4, 209 ч 3 КК України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч 4, 209 ч 3 КК України, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч 4, 209 ч 3 КК України, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч 4 КК України, ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч 4 КК України, прокурору відділу прокуратури Одеської області у зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України, для усунення виявлених недоліків без змін.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2