УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0014273 від 09.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
15.12.2016 року старший слідчий СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням, погодженим процесуальним прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0014273 від 09.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, про накладення арешту на нежитлове приміщення (літера А) загальною площею 168,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 із забороною ним користуватись.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0014273 від 09.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що на адресу Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві звернувся гр. ОСОБА_5 про те, що група невстановлених осіб шахрайським шляхом заволоділа нежитловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Так, з заявою до Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві звернувся гр. ОСОБА_5 , представник ОСОБА_6 про те, що група невідомих осіб зачинила вхідні двері до приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та повісили вивіску з написом «приймальня ОСОБА_7 ».

У своїх поясненнях ОСОБА_5 показав, що на підставі довіреності представляє інтереси гр. ОСОБА_6 .. Згідно договору купівлі продажу нежитлового приміщення від 25.07.2016 № НВХ 848789 ОСОБА_6 придбала у гр. ОСОБА_8 нежитлове приміщення у будинку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 168,9 кв.м. та розпочала там проводити ремонті роботи. 08.11.2016 приблизно о 11.00 годині група невідомих осіб в присутності працівників патрульної поліції взламали вхідні двері до нежитлового приміщення та повісили вивіску з написом «приймальня депутата Левченка Юрія партія Свободи».

До матеріалів кримінального провадження було долучено копію договору купівлі- продажу нежитлового приміщення від 25.07.2016 року відповідно до якого гр. ОСОБА_6 придбала у гр. ОСОБА_8 , жительки: АДРЕСА_2 нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 168,9 кв. м.

Допитаний по матеріалах кримінального провадження гр. ОСОБА_9 пояснив, що згідно договору № 34911 від 04.11.2016 року укладеного між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та громадською організацією «Екостолиця», громадська організація орендує нежитлове приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору № 549/1 про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду від 04.11.2016 року укладеного між Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією в особі Першого заступника голови ОСОБА_10 підприємством балансоутримувачем КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва та громадською організацією «Екостолиця», нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Татарська, 3/2 та належить територіальній громаді м. Києва було передано в оренду громадській організації «Екостолиця» для розміщення громадської приймальні депутата Київської міської ради ОСОБА_11 ..

Відповідно до акту приймання передачі від 04.11.2016 року Громадська організація «Екостолиця» отримало в орендне користування дане нежитлове приміщення.

Згідно листа КП Київського міського бюро технічної інвентаризації за № 14923 від 24.11.2016 року реєстрового номера 425783, який вказано у договорі купівлі продажу нежитлового приміщення від 25.07.2016 року укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в Бюро не існує. В реєстрових книгах д. 305, які вказано у договорі купівлі продажу реєстрового номера 425783 не існує.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нежитлове приміщення літ. «А» загальною площею 168,9 кв.м. по АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_6 .

Відповідно до розпорядження Київської міської ради № 1112 від 10.12.2010 року нежитлове приміщення літера «А» загальною площею 168,9 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 було передано до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації.

Таким чином, в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженні було здобуто достатньо доказів, які свідчать про те, що група невстановлених осіб, безпідставно зареєстрували право власності на нежитлове приміщення літера А., загальною площею 168,9 кв. м., яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , яке належить територіальній громаді м. Києва та намагаються ним заволодіти.

З метою збереження нежитлового приміщення літери А, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 168,9 кв. м. слідчий просить накласти на нього арешт.

Слідчий у судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без повідомлення власника майна є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд власника майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання та пояснень слідчого, нежитлове приміщення (літера А) загальною площею 168,9 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Татарська, 3/2 є предметом, що є об`єктом протиправних дій, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Крім того, існує реальний ризик передачі та відчуження вказаного майна, передбачений абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення (літера А) загальною площею 168,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною ним користуватись.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1