Справа № 136/1418/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2017 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець обвинувальний акт та Угоди про примирення від 18.01.2017 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 09 червня 2016 року, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не одруженого, непрацюючого, раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , освіта середня, не одруженого, непрацюючого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6
з боку захисту

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:

07.03.2016 року близько 23:00 години, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , маючи намір спрямований на незаконне проникнення до житла, зайшли на територію домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що проникнення до житла без згоди володільця є незаконним, маючи намір на порушення конституційного права громадян на недоторканість житла, закріпленого в ст. 30 Конституції України, без згоди власника, діючи умисно і протиправно, за допомогою металевого прута, якого вони знайшли на території даного домогосподарства, зірвали металеву скобу, на яку кріпився навісний металевий замок, та у подальшому всупереч волі законного володільця через вхідні двері проникли до зазначеного житлового будинку. У подальшому із зазначеного будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили крадіжку дрібних побутових речей, а саме: 3 каструлі, 2 сковорідки, металеву плиту, розбитий телевізор та металеві рушти, загальною вартістю 113 грн. та викраденим майно розпорядились на власний розсуд.
Такі умисні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла.
18.01.2017 року в ході судового розгляду потерпілий та обвинувачені надали суду угоди про примирення, згідно умов яких, вони дійшли спільної згоди щодо правової кваліфікації дій обвинувачених за ч. 1 ст. 162 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, відсутності будь-яких претензій матеріального та морального характеру, а також узгодили вид та міру покарання, яке повинні понести обвинувачені, а саме: ОСОБА_3 у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень, та ОСОБА_4 у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень. У даній угоді сторонам роз`яснені та зрозумілі наслідки укладення і затвердження такої угоди та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і потерпілий ОСОБА_6 підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення, вказуючи на те, що вона відповідає вимогам КПК та КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно ст.474 ч.3 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

В судовому засіданні судом встановлено, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч.1 ст.162 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, від якого є потерпілий.

На виконання вимог ст.474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитись у тому, що обвинувачені усвідомлюють свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до них застосовано, а також інші заходи, які будуть застосовані та також переконатись, що укладення угоди є добровільним.

Суд переконався, що потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України та укладення даної угоди для нього також є добровільним.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла.
Судом встановлено, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, при цьому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність обвинувачених.

Так, ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, останній раз Староміським районним судом м. Вінниці за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі; за місцем проживання характеризується задовільно, що доведено довідкою виданою виконавчим комітетом Турбівської селищної ради; на обліку в нарколога та психіатра не перебуває відповідно до довідок Липовецької ЦРЛ.

ОСОБА_4 також раніше неодноразово судимий, останній раз 05.09.2013 року Липовецьким районним судом Вінницької області за ст.190 ч.2, 185 ч.2 КК України, в силу ст.70 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі; за місцем проживання характеризується задовільно, що доведено довідкою виданою виконавчим комітетом Турбівської селищної ради; на обліку в нарколога та психіатра не перебуває відповідно до довідок Липовецької ЦРЛ.

Обставинами, які пом`якшують покарання обох обвинувачених, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинувачених, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів та вчинення злочину групою осіб.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, особи винних, обставин, що пом`якшують та обтяжують їх покарання, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угод про примирення укладених між потерпілим та обвинуваченими в даному кримінальному провадженні та призначення обвинуваченим узгодженого сторонами таких угод покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Також судом встановлено, що заходи забезпечення даного кримінального провадження не застосовувались - обвинуваченим запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення укладену 18 січня 2017 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , а також угоду про примирення укладену 18 січня 2017 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 09 червня 2016 року.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 18.01.2017 року покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 18.01.2017 року покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: ОСОБА_1