Справа №705/7382/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2016 року м. Умань Черкаської області
Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каражал, Республіка Казахстан, громадянина України, освіта середня-спеціальна, непрацюючого, неодруженого, на утриманні дітей не має, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 18.03.2013 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
2) 21.01.2015 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71, 72 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.03.2013 у виді одного місяця позбавлення волі та остаточно призначено до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць; початок строку 22.05.2016; відбуває покарання в Старобабанівській виправній колонії УДПтС України в Черкаській області (№92),
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, судимості у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, діючи умисно, 20.09.2016, приблизно о 10 год., в адміністративних межах Старобабанівської сільської ради за межами с. Старі Бабани, Уманського району Черкаської області, в урвищі, неподалік від поля, що прилягає до вул. Шевченка вказаного населеного пункту, з метою придбання та виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, розуміючи незаконність своїх дій та відповідальність за них, для власного вживання, незаконно придбав, обірвавши листки та верхові частини з сухої рослини коноплі, в подальшому шляхом перетирання та подрібнення руками сухих листків коноплі незаконно виготовив наркотичний засіб, який помістив до аркушу паперу, з якого виготовив пакунок, та зберігав при собі для власних потреб, не переслідуючи мети збуту.
Того ж дня, він переніс вказані подрібнені листки коноплі до місця відбування покарання, а саме: до спального приміщення дільниці соціальної реабілітації Старобабанівської виправної колонії (№ 92) що в с. Старі Бабани, Уманського району Черкаської області. по вул. Шевченка, для подальшого зберігання.
27.09.2016, приблизно о 15 год., під час обшуку спальних приміщень дільниці соціальної реабілітації Старобабанівської виправної колонії (№ 92) інспекторами відділу нагляду і безпеки СВК-92 в тумбочці, якою користується засуджений ОСОБА_5 , було виявлено вказаний вище паперовий пакунок, в якому знаходилась подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, яка згідно з висновком експерта № 2/1315 від 30.09.2016 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 8,373 грама.
Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
25.11.2016 на стадії досудового розслідування між прокурором Уманської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в цьому кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості, яка скріплена їхніми підписами та підписана також захисником ОСОБА_4 .
Згідно з цією угодою: її сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України; підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні; відшкодувати державі процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 440,20 гривень. Також сторони узгодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 та на яке він дав свою згоду, а саме: покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді одного року позбавлення волі, із застосуванням норм ч. 1, 4 ст. 71 КК України про приєднання до призначеного покарання за цим вироком повністю невідбутої частини покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.01.2015 та зарахуванням у строк остаточно визначеного покарання до відбування строку попереднього ув`язнення в цьому кримінальному провадженні за правилами ч. 5 ст. 72 КК України з дня обрання запобіжного заходу 03.11.2016. В угоді також зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди відповідно до ст. 476 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд враховує такі мотиви та вимоги закону.
Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Така угода відповідно до ч. 2, 5 ст. 469 КПК України може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Частиною четвертою ст. 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, який завдав шкоди суспільним інтересам.
Пунктом першим ч. 3 ст.314 КПК України встановлено, що в підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості, а частиною другою ст. 474 КПК України встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відповідно до формулювання підозри, оголошеної йому під час досудового розслідування і яка відповідає формулюванню обвинувачення в обвинувальному акті.
Під час підготовчого судового засідання судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а він, обвинувачений, має права, визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним; вид і міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснені і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Заслухавши сторони кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_4 , які показали, що укладення угоди зі сторони кожного з них є добровільним, суд дійшов висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Оцінюючи викладені вище обставини кримінального провадження у їх сукупності, враховуючи, що зміст та умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст. 472 КПК України, Кримінального кодексу України та відсутні підстави для відмови в затвердженні угоди, визначені ч. 7 ст. 474 КПК України, суд дійшов переконання про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і обвинуваченим.
Під час призначення ОСОБА_5 на підставі угоди про визнання винуватості від 25.11.2016 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, відповідно до положень Загальної частини цього ж кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий і відбуває покарання у виді позбавлення волі за умисний тяжкий злочин, за місцем відбування покарання характеризується негативно, враховуючи наявність обставини, яка пом`якшує покарання, щирого каяття, та наявність обставини, яка обтяжує покарання, рецидив злочинів, суд погоджується з умовами угоди про визнання винуватості і вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк. Також суд погоджується з умовами угоди щодо застосування норм ч. 1, 4 ст. 71 КК України про призначення покарання за сукупністю вироків шляхом приєднання повністю невідбутої частини покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.01.2015 станом на день обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою (на 03.11.2016) у виді позбавлення волі на строк 1 рік 7 місяців 19 днів до покарання, призначеного за цим вироком.
Під час досудового розслідування цього кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід тримання під вартою з 03.11.2016. Тому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у визначений строк покарання до відбування за цим вироком ОСОБА_5 підлягає зарахуванню строк його попереднього ув`язнення з 03.11.2016 по 20.12.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Обвинувачений ОСОБА_5 засуджується за вчинення злочину середньої тяжкості до покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, тому суд вважає, що є підстави для залишення без змін застосованого запобіжного заходу тримання під вартою щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України для проведення експертизи № 2/1315 від 30.09.2016 в сумі 440,20 гривень відповідно до ст. 124 КПК України та угоди про визнання винуватості підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного вище, керуючись статтями 314, 369-371, 373,374, 472, 474, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 25.11.2016 про визнання винуватості, укладену між прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку.
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
На підставі ч. 1, 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, повністю невідбутої частини покарання за попереднім вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.01.2015 у виді одного року семи місяців дев`ятнадцяти днів позбавлення волі, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки сім місяців дев`ятнадцять днів.
Строк відбування покарання рахувати з дня ухвалення вироку з 21.12.2016.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у остаточно визначений строк покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення в цьому кримінальному провадженні з 03.11.2016 по 20.12.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 440,20 гривень.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 діб з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий-суддя ОСОБА_1