Справа № 570/5283/16-к
номер провадження 1-кп/570/256/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2016 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області ( м.Рівне вул.Дубенська 25 б ) кримінальне провадження №0000188 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Клецька Корецького району Рівненської області, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, є військовозобов`язаним, неодружений, який є солдатом, призваний за мобілізацією, номер обслуги мінометного відділення мінометного взводу мінометної батареї військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який є раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи призваним ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією 11 травня 2015 року, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11,16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно 16 квітня 2016 року о 08 годині з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби без поважних причин самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокується в АДРЕСА_2 , і до 14 листопада 2016 року обов`язки військової служби не виконував, а 14 листопада 2016 року добровільно з`явився до військової прокуратури Рівненського гарнізону.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у самовільному залишенні військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, визнав повністю і суду показав, що 16 квітня 2016 року о 08 годині з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби без поважних причин самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокується в АДРЕСА_2 і до 14 листопада 2016 року обов`язки військової служби не виконував, а знаходився за місцем проживання.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_4 , які полягали у самовільному залишенні військової частини, вчиненому в умовах особливого періоду, за ч.4 ст. 407 КК України.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину. Обтяжуючі покарання обставини прокурором не заявлено, а судом встановлено не було.
Враховуючи щире каяття та повне визнання підсудним своєї вини, сприяння досудовому та судовому слідству, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у три роки.
На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням з іспитовим строком у один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок - періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини по місцю проходження військової служби.
Контроль за поведінкою засудженого на час проходження військової служби покласти на командира військової частини за місцем проходження такої служби, а у випадку звільнення з військової служби - на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.
Суддя ОСОБА_1