Справа № 274/6191/16-к
Провадження № 1-в/0274/135/17
У Х В А Л А
"11" квітня 2017 р. м. Бердичів
БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника адміністрації Державної установи "Райківська виправна колонія (№73)" ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою "Райківська виправна колонія (№73)" заяву про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого: 03.04.2012 за ст. 309 ч.1 КК України, покарання - штраф 1020 гривень,

відбуває покарання за вироком від Ємільчинським районним судом Житомирської області 11.09.2014 за ст.ст. 135 ч.1, 286 ч.2, 70 ч.1 КК України, покарання - 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 3 роки,

встановив :

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав, пояснив, що вину у скоєному злочині визнає, розкаюється, в Райківській ВК № 73 працював санітаром на безоплатній основі, на даний час працює та отримує заробітну плату. Відшкодував близько 4000 гривень позову. Підтвердив, що дійсно зберігав мобільний телефон.

Представник спостережної комісії при Бердичівській райдержадміністрації в судове засідання не прибув, причини не повідомив.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника спостережної комісії.

Представник Державної установи "Райківська виправна колонія (№73)" ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що установа виконання покарань засудженого ОСОБА_6 характеризує посередньо, оскільки у Райківській виправній колоній № 73 засуджений перебуває нетривалий час. За час відбування покарань у Райківській виправній колонії № 73 засуджений 4 рази заохочувався. Всіх має 5 заохочень. Стягнень не має. Засуджений двічі допустив порушення режиму тримання, а саме за порушення локалізації, оскільки пішов до лікувальної установи без дозволу та у нього було виявлено заборонений предмет - мобільний телефон. Із засудженим проведено бесіду, до дисциплінарної відповідальності за ці порушення не притягувався. Вважає, що засуджений став на шлях виправлення.

Захисник ОСОБА_4 вважає, що засуджений довів своє виправлення, оскільки працюэ, частково відшкодував шкоду, хворіє та може бути працевлаштований, з тим, щоб відшкодовувати шкоду потерпілому.

Прокурор вважає, що заяву засудженого слід задовольнити, оскільки засуджений вину визнав, частково відшкодував позов, має заохочення.

Заслухавши засудженого, його захисника, представника адміністрації установи виконання покарань, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, додані до заяви документи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів особової справи та характеризуючих матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 21.12.2014.

Початок строку покарання - 11.09.2014; закінчення строку - 21.06.2019; 1/2 частину строку покарання відбув 18.12.2016; невідбутна частина строку складає 2 роки 2 місяці 10 днів.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.03.2016 зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.09.2014 по 02.12.2014 в строк відбування покарання, за правилами визначеними ст. 72 ч. 5 КК України.

Під час утримання в УВП № 8 м. Житомира засуджений ОСОБА_6 характеризувався посередньо, вимог режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.

З 27.12.2014 відбував покарання в Ізяслівській виправній колонії Хмельницької області (№31). За час відбування покарання характеризувався посередньо, вимог режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.

З 07.04.2015 відбував покарання в Шепетівській виправній колонії Хмельницької області (№98). За час відбування покарання характеризувався посередньо, вимог режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.

З 27.04.2015 відбував покарання в Ізяслівській виправній колонії Хмельницької області (№31). За час відбування покарання характеризувався позитивно, вимог режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень не мав. Заохочувався один раз.

З 17.06.2015 відбував покарання в Шепетівській виправній колонії Хмельницької області (№98). За час відбування покарання характеризувався посередньо, вимог режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.

З 07.07.2015 відбував міру покарання в Ізяслівській виправній колонії Хмельницької області (№31). За час відбування покарання характеризувався посередньо, вимог режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.

З 17.07.2015 відбував покарання в Шепетівській виправній колонії Хмельницької області (№98). За час відбування покарання характеризувався посередньо, вимог режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.

З 27.08.2015 відбуває покарання в Райківській виправній колонії Житомирської області (№73). Працевлаштований санітаром без оплати праці, до своїх обов`язків відноситься добре. За час відбування покарання характеризувався посеередньо, допустив два порушення вимог режиму тримання, за що до дисциплінарної відповідальності не притягувався. 08.10.2015 року допустив порушення локалізації та 01.04.2016 року зберігав заборонений предмет - мобільний телефон. З засудженим були проведені бесіди виховного характеру. Заохочений чотири рази правами начальника колонії. Стягнень не має. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Участі у програмах диференційованого виховного впливу та роботі самодіяльних організацій не приймає. На профілактичних обліках в установі не перебуває. Має заборгованість за виконавчими листами на суму 221151,32 гривень, з яких відшкодував 4400 гривень. За вироком суду вину визнав повністю.

Відповідно до п. 17 роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.02 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці, тощо.

Покарання, відповідно до статті 50 КК України має на меті виправлення засуджених та запобігання вчинення ними нових злочинів.

Статтею 130 Кримінально-виконавчого кодексу України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання визначено як один з видів заохочення для осіб, засуджених до позбавлення волі. Правом застосування заходів заохочення до засуджених, згідно ст.135 ч.1 КВК України, користуються начальник колонії, а також його прямі начальники.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання встановлено статтею 154 КВК України. Відповідно до даного порядку, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Наведені норми закону вказують на те, що саме адміністрація установи виконання покарань повинна дійти висновку про те, що особа, яка відбуває покарання, довела що стала на шлях виправлення.

Проте зі змісту досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що такого висновку адміністрація установи не дійшла.

Так, з витягу з протоколу засідання комісії при Райківській виправній колонії за участю спостережної комісії при Бердичівській РДА № 38 від 28.12.2016 вбачається, що комісія дійшла висновку, що засуджений не довів свого виправлення.

З часу такого висновку до дня розгляду матеріалів у суді засуджений не мав заохочень, хоча і був працевлаштований.

Той факт, що за увесь час відбування покарання засуджений мав лише п`ять заохочень, чотири з яких в період з лютого по жовтень 2016 року, при цьому в жовтні 2015 року та в березні 2016 році допустив два порушення режиму тримання під вартою, працює не постійно, характеризується посередньо, з позову розмірі 221 151, 32 грн. відшкодовано лише 4400 гривень, не приймає участі у програмах диференційованого впливу та у самодіяльних організаціях свідчать, за час відбування покарання своє виправлення засуджений не довів, оскільки його поведінка не є бездоганною.

У зв`язку з цим на даний час засуджений не може бути звільнений від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Задоволення заяви призведе до того, що особа, яка вчинила тяжкий злочини, наслідком якого є загибель людини, отримає заохочення у виді звільнення від покарання у виді позбавлення волі, що не сприятиме досягненню мети покарання як самому засудженому, так і іншим особам, при тому, що невідбута частина покарання складає більше двох років.

Той факт, що засудженому гарантується працевлаштування може свідчити про наявність підстав для заміни покарання на більш м`яке, однак не впливає на вирішення питання про його умовно-дострокове звільнення.

З урахування наведеного, в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 369, 372, 537,539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1