Справа № 202/4857/17
Провадження № 1-кс/202/1463/2017
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2017 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
21.07.2017 року до суду надійшло зазначене клопотання про арешт майна.
З клопотання убачається, що в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 12.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.
Прокурор зазначає, що в квітні місяці 2017 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 безпідставно, з порушенням вимог чинного законодавства, внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про припинення обтяжень №17901244, №18770517, №18770509, накладених на групу інвентарних об`єктів у складі будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до листа Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 3114/13.4-76 від 19.06.2017 року провадження та документи, на підставі яких державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 до Реєстру внесено відомості про припинення зазначених обтяжень, відсутні.
Отже, прийняті рішення державним виконавцем ОСОБА_4 про припинення вказаних вище обтяжень, здійснено з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», інших законодавчих актів України.
В подальшому, після вчинення державним виконавцем вказаних вище неправомірних дій, об`єкти нерухомого майна, на котрі накладено обтяження № 17901244, № 18770517, № 18770509, були відчужені на користь третіх осіб.
Так, 23.04.2017 року, 23.04.2017 року, 24.04.2017 року державним виконавцем ОСОБА_4 незаконно погашено обтяження № 17901244, № 18770517, № 18770509, накладені ухвалами Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2016 року, 20.01.2017 року відповідно, на майно ТОВ АПК «Оліком», а саме: групу інвентарних об`єктів у складі будівель та споруд, котрі розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Патаржинського, 23. Внаслідок чого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 25.04.2017 року засвідчено договір купівлі-продажу, на підставі котрого право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Патаржинського, 23, що було предметом обтяження, передано ТОВ АПК «Оліком» на ТОВ «АГРОХОЛДІНГ «ЗАРНІЦА».
Прокурор зазначає, що з метою подальшого відшкодування потерпілим матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями, запобігання можливості вчинення будь-яких правочинів, подальшого відчуження та введення в оману інших добросовісних набувачів, а також встановлення всіх обставин скоєного злочину особами, злочинні дії яких направлені на незаконні операції з нерухомістю, виникла необхідність у арешті зазначеного вище нерухомого майна, оскільки воно є предметом кримінального правопорушення, речовим доказом по провадженню, та права на котре набуте в результаті вчинення незаконних дій.
Тому прокурор просив накласти арешт на вищезазначені об`єкти нерухомого майна.
Ознайомившись з клопотанням і доданими до нього матеріалами, приходжу до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що у провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 12.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18.02.2016 року, який набрав чинності 28.02.2016 року, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України заборона використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, що можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б підданою необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що вищезазначене нерухоме майно постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області від 20.06.2017 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000075 від 12.06.2017 року, вказане нерухоме майно після зняття державним виконавцем Індустріального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 обтяжень було відчужене на користь третіх осіб, що підтверджується долученими до матеріалів клопотання копіями витягів із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приходжу до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки незастосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження перешкоджатиме встановленню всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення та в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання вироку суду.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
Керуючись ст. ст. 234-235, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме групу інвентарних об`єктів у складі будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонити розпоряджатися будь-яким чином вказаним майном, у тому числі вчиняти дії спрямовані на реєстрацію переходу, припинення речових прав на нього.
Виконання ухвали про арешт майна доручити прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1