АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0006258 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року, стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Палестини, громадянина Палестини, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 роки не вчинить нового злочину, та виконає покладенні на нього обов`язки, згідно до ст. 76 КК України.

Відповідно до ст.100 КПК України вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, ОСОБА_7 29.06.2015 року приблизно о 07.30 год. знаходячись на пл. Вокзальній,1, в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вступив у конфлікт із наглядно знайомим ОСОБА_8 , який знаходився на водійському сидіннні власного автомобіля «Дачія Логан» д.н.з. НОМЕР_1 , якому наніс удари руками по голові. Скориставшись безпорадним станом потерпілого, ОСОБА_7 витяг останнього із-за керма транспортного засобу та продовжував завдавати удари, внаслідок яких він випустив ключі запалювання автомобіля на землю, які ОСОБА_7 підняв, сів за кермо та розпочав рух в напрямку вул. Саксаганського в м. Києві, тобто незаконно заволодів вищевказаним транспортним засобом, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму в розмірі 100 000 грн., яка була відшкодована шляхом повернення транспортного засобу його власнику.
Внаслідок дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження які, згідно висновку експерта № 1886 від 28.07.2015 року, не є небезпечними для життя та здоров`я потерпілого.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок суду першої інстанції у вступній та мотивувальній частині, а саме: абзац 2 вступної частини вироку викласти у наступній редакції:
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0006258 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Палестини, громадянина Палестини, офіційно не зареєстрованого на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 26.05.2010 року вироком Апеляційного суду м. Києва та призначено покарання - за ч,5 ст. 186 КК України, у виді 8 років позбавлення волі;
абзац 1 у мотивувальній частині вироку викласти у наступній редакції:
Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_7 , 29.06.2015 року приблизно о 07:30 год., знаходячись на пл. Вокзальній, 1 в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вступив у конфлікт із наглядно знайомим ОСОБА_8 , який знаходився на водійському сидінні власного автомобіля «Дачія Логан» д.н.з. НОМЕР_1 , якому наніс удари руками по голові. Скориставшись безпорадним станом потерпілого, ОСОБА_9 витяг останнього із-за керма транспортного засобу та продовжував завдавати удари, внаслідок яких потерпілий випустив ключі запалювання автомобіля на землю, які ОСОБА_7 підняв, сів за кермо і розпочав рух в напрямку вул. Саксаганського в м. Києві, тобто незаконно заволодів вищевказаним транспортним засобом, вчиненого повторно, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого;
абзац 6 у мотивувальній частині вироку викласти у наступній редакції:
З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого йому правопорушенні доведена повністю, і його умисні дії, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене повторно, поєднані із насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України.
У решті вирок суду залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити її, захисника, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки під час судового провадження в суді першої інстанції суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та учасники судового провадження у такому випадку позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, перегляду в апеляційній інстанції підлягає лише рішення суду першої інстанції про призначене ОСОБА_7 покарання.
Дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.289 КК України кваліфіковані відповідно до встановлених судом фактичних обставин по справі та пред`явленого обвинувачення, що ніким із учасників судового розгляду під сумнів не ставиться.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, матеріальна шкода потерпілому відшкодована шляхом повернення викраденого.
Також при призначенні ОСОБА_7 покарання судом враховано обставину, яка пом`якшує його покарання - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Вимоги апеляційної скарги прокурора про зміну оскаржуваного вироку суду у вступній та мотивувальній частинах та викладу їх в новій редакції, не ґрунтуються на вимогах закону та є безпідставними, оскільки відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
В обвинувальному акті не зазначено про судимість обвинуваченого та не вказана кваліфікуюча ознака «повторність», тому суд першої інстанції був позбавлений можливості вийти за межі висунутого обвинувачення.
Крім того, судовий розгляд проводився в порядку ч.3 ст. 349 КПК України та учасникам судового провадження були роз`яснення наслідки такого розгляду, зокрема і про позбавлення права оскаржити такі обставини як доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого в апеляційному порядку.
З урахуванням вищевикладеного, підстав для зміни законного та обґрунтованого вироку суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст.289 КК України, колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст.289 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду м. Києва може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

___________ _____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_10

Провадження № 11-кп/796/483/2017
Категорія : ч.2 ст.289 КК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1