ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/662/17

26 квітня 2017 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового зсідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000186 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Новий Берестовець, Костопільського району, Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із базовою середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, востаннє: 13.06.2012 року вироком Костопільського районного суду Рівненської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, ч.1,4 ст.70 Кримінального кодексу України до остаточного покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення полі, 07.12.2015 року звільнений з Шепетівської виправної колонії Хмельницької області (№98) у зв`язку з відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту від 30.03.2017 року, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що будучи раніше судимим за вчинення майнових злочинів, на шлях виправлення не став та знову повторно вчинив умисний майновий злочин. Так, у другій декаді січня місяця 2017 року близько 21:00 год. ОСОБА_4 прибув до господарства ОСОБА_5 , що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , та отримавши дозвіл власника, зайшов до приміщення гаража, щоб взяти сокиру. Перебуваючи в приміщені гаража, шляхом вільного доступу, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, що виник раптово, з корисливих спонукань, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав бувший у використанні електрозварювальний апарат "ТДМ" вартістю 1900 грн, що належав ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вищевказану суму.

Такі дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинене повторно.

27 березня 2017 року під час провадження досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 було досягнуто угоди про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди, ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні, у підготовчому судовому засіданні попросити вибачення у ОСОБА_5 за скоєне ним кримінальне правопорушення та впродовж 60 календарних днів відшкодувати потерпілому матеріальний збиток в сумі 1900 грн.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у разі затвердження такої угоди, а саме 3 роки позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку. В угоді визначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурор у судовому засіданні просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Свою позицію прокурор обґрунтовує тим, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просить суд затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене ними покарання для ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просить затвердити укладену угоду про примирення, беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення та дає згоду на застосування узгодженої сторонами міри покарання. У вчиненому щиро розкаюється та приносить потерпілому свої вибачення за скоєне ним кримінальне правопорушення, впродовж 60 календарних днів зобов`язується відшкодувати ОСОБА_5 матеріальний збиток в сумі 1900 грн.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.2 ст.185 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, в ході підготовчого судового засідання, судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Дослідивши укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про примирення від 27.03.2017 року, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, наявні підстави для затвердження угоди про примирення.

Дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, та дійшов висновку про необхідність призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на три роки та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку.

Цивільний позов у справі не заявлено, судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 377, 475, 100, 122, 124 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 27 березня 2017 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки. Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1