Справа № 750/2994/15-к
Провадження № 1-кп/750/59/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2017 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2
по обвинуваченню за ч. 1 ст. 382 КК України,
Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 квітня 2009 року, що набрала законної сили, ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керувати усіма видами транспортних засобів на строк 10 років.
Будучи належним чином ознайомленим з постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 квітня 2009 року та розуміючи відповідальність, ОСОБА_7 умисно не виконував вказану постанову в частині позбавлення його права керувати транспортними засобами до 2019 року та, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 24 лютого 2014 року о 17 год. 30 хв. керував автомобілем марки ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Чернігові по вул. Доценка, 17. Не вибравши під час керування безпечного бокового інтервалу, здійснив наїзд на автомобіль марки «Део Сенс», державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого залишив місце ДТП. Працівниками ВДАІ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області за вказаними фактами відносно ОСОБА_7 24 лютого 2014 року складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності за постановами Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 березня 2014 року та 03 квітня 2014 року.
Обвинувачений ОСОБА_7 вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав та суду пояснив, що 24.02.2014 після роботи з ОСОБА_8 вирішили відсвяткувати 23 лютого. ОСОБА_8 приїхав до нього додому на своєму автомобілі ВАЗ 2109 та вирішили поїхати в с. Киїнку додому до спільного знайомого ОСОБА_9 . Зателефонували йому і він запросив до себе в баню. ОСОБА_8 залишив свій автомобіль біля його будинку на вул. Бєлова та поїхали до ОСОБА_9 на таксі. Через півтори-дві години дружина ОСОБА_9 сказала, що батько впав та пошкодив ногу і вони втрьох знову на таксі повернулися до міста, де ОСОБА_10 зателефонував мамі, яка повідомила, що батько перебуває у операційній. ОСОБА_9 залишився з ними і вони поїхали до нього додому продовжувати святкування. Там їх чекали його дружина та дівчина ОСОБА_8 . Близько 17 год. вирішили поїхати за продуктами, при цьому ОСОБА_8 сів за кермо свого автомобіля, він - справа на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_9 ззаду, та поїхали до магазину на вул. Даценка. Після придбання продуктів сіли у автомобіль у такому ж порядку. Коли від`їжджали, поруч зупинився автомобіль Део Сенс і ОСОБА_8 дотично трішки зачепив цей автомобіль. З цього приводу сперечались з водієм ОСОБА_11 , після чого поїхали по вул. Космонавтів до супермаркету Екомаркет на вул. 1-го Травня, після чого біля 18 год. повернулися та припаркували автомобіль на вул. Бєлова, 2. Через 40 хв. він, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийшли з квартири покурити та біля підїзду ОСОБА_8 помітив, що пасажирські двері справа у автомобілі не були зачинені на замок, тому вони сіли до салону автомобіля. Він перебував за кермом, але двигун автомобіля не заводили, так як ключі від автомобіля були у квартирі. Хвилин через п`ять до них під`їхав патрульний автомобіль ДАІ та не представившись, його одразу стали витягувати з автомобіля, заламуючи руки. Він говорив, що автомобілем не керував і не пред`являв документи. Просить виправдати його у пред`явленому обвинуваченні.
Незважаючи на невизнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина у вчиненні інкримінованого йому діяння повністю підтверджується, а його доводи спростовуються, наступними доказами.
Свідок ОСОБА_12 суду повідомив, що 24.02.2014 біля магазину «Союз» по вул. Доценка у м. Чернігові припаркував свій автомобіль. В цей час поруч від`їжджав автомобіль ВАЗ 2109 та зачепив його автомобіль, однак не зупинився. Розвернувшись на перехресті цей автомобіль під`їхав до нього, з салону вийшли та підійшли до нього троє молодих людей, від яких було чути запах спиртного, заперечували свою причетність до ДТП та поїхали далі. Він поїхав за ними та побачив, що вони прибули на вул. Бєлова, 2, а через короткий проміжок часу він випадково побавчив їх автомобіль на вул. 1-го Травня, про що повідомив у ДАІ. За сплином тривалого часу не може впевнено сказати, хто саме керував автомобілем ВАЗ.
Свідок ОСОБА_13 повідомив, що 24.02.2014 з ОСОБА_14 та ОСОБА_8 вирішили випити, тому зібралися спочатку у нього у с. Киїнка, а потім поїхали додому до Німченка у м. Чернігів. Були у нього вдома приблизно з 17 год до 18- 18.30 год. У ОСОБА_8 вдома пив спиртне лише він один, потім поїхали додому до ОСОБА_7 . За кермом автомобіля ВАЗ 2109 весь час перебував ОСОБА_8 , якому він і належить. ОСОБА_7 вказаним автомобілем того дня не керував. По дорозі придбали у магазині продукти та спиртне. Приблизно з 19 год. сиділи вдома у ОСОБА_7 на вул. Доценка. Через одну- півтори години вийшли з квартири до під`їзду перекурити, а потім сиділи у автомобілі ОСОБА_15 : він ззаду, ОСОБА_15 на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_7 за кермом. В цей час прибули працівники ДАІ та стверджували, що вони вдарили якесь авто. До нього претензій з боку працівників ДАІ не було.
Свідок ОСОБА_16 , старший інспектор з адмінпрактики ВДАІ м. Чернігова суду повідомив, що ввечері 24.02.2014 заступив на чергування і майже одразу ж надійшов виклик чергової частини на вул. Бєлова, 2. На місці події за рапортами інспектора ОСОБА_17 він складав протоколи щодо ОСОБА_7 за ст. ст. 130 та 126 КУпАП. Самої події він не спостерігав, так як прибув на місце пізніше і обставини йому відомі лише зі слів інспектора ВДАІ ОСОБА_18 який також повідомив, що пасажир автомобіля вдарив ОСОБА_18 в обличчя та перебив йому перенісся. Були присутні на місці працівники прокуратури та міліції.
Свідок ОСОБА_19 показав, що 24.02.2014 разом з ОСОБА_16 заступив на чергування та отримали виклик на вул. Бєлова, 2. Там уже знаходився наряд ДАІ у складі інспекторів ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , а також громадянин, якому пошкодили автомобіль. Цей громадянин повідомив, що від водія ВАЗ 2109, який вчинив ДТП на вул. Доценка та втік, було чути запах спиртного. Інспектори ОСОБА_18 та ОСОБА_17 повідомили, що після переслідування автомобіля та на момент зупинки за його кермом перебував ОСОБА_7 і саме він заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_18 . У зв`язку з цим на ОСОБА_7 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. ОСОБА_7 в цей час був сильно п`яний.
Свідок ОСОБА_17 , інспектор ДАІ, повідомив, що 24.02.2014 спільно з ОСОБА_18 був на патрулюванні та прибули на вул. Доценка за повідомленням про ДТП. Потерпілий ОСОБА_12 повідомив, що автомобіль залишив місце події, а водій та пасажири цього авто були у стані алкогольного сп`яніння. Патрулюючи цей район біля магазину Екомаркет на вул. 1-го Травня вони побачили автомобіль, що зник з місця ДТП, та стали його переслідувати, ввімкнувши проблискові маяки. Автомобіль не зупинився та намагаючись втекти, звернув у двір одного з будинків по вул. Бєлова. З поля зору вказаний автомобіль вони не втрачали і одразу ж зупинили біля нього патрульний автомобіль та вийшли. За кермом автомобіля ВАЗ 2109 перебував ОСОБА_7 , у зв`язку з чим він його найбільше запам`ятав. В салоні знаходились ще два пасажири.
Окрім зазначеного, винуватість ОСОБА_7 підтверджується наступним:
-копією протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2 № 962264 зафіксований факт керування ОСОБА_7 транспортним засобом ВАЗ-2109, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджений висновком медичного огляду, проведеного о 22 год. 40 хв. 24 лютого 2014 року (т. 1 а.п. 86-97);
-постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 березня 2014 року, згідно якої ОСОБА_7 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у розмірі 5 950 грн. ( т. 1 а.п. 101);
-постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 29 квітня 2014 року, якою зменшено стягнення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 130 КУпАП до 4 500 грн. (т. 1 а.п. 147-150);
-копією протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2 № 961264, згідно якого ОСОБА_7 24.02.2014 о 17-30 по вул. Доценка, 17, керував автомобілем «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , та не вибрав безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив наїзд на стоячий автомобіль «Део», після чого місце пригоди залишив (т. 1 а.п. 161-169);
-постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 квітня 2014 року, згідно якої ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. ст.124, 122-4 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. (т. 1 а.п. 179);
-постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 15 травня 2014 року, якою відмовлено ОСОБА_7 у поновленні строку на оскарження постанови щодо нього від 03.04.2014 за ст. ст.124, 122-4 КУпАП (т. 1 а.п. 199-200).
Аналізуючи в сукупності надані учасниками судового розгляду та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд приходить до наступного.
Постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 березня 2014 року та 03 квітня 2014 року, якими ОСОБА_7 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, набрали законної сили і є чинними.
Відповідно до ст. 90 КПК України рішення національного суду або міжнародної судової установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.
За аналогією вказаної статті вищеназвані постанови суду у справах про адміністративні правопорушення є преюдиціальними, тобто, такими, що встановлені рішеннями суду, які набрали законної сили, і не потребують доказування та перевірки їх фактами.
Згідно постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 квітня 2009 року ОСОБА_7 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на 10 років з оплатним вилученням транспортного засобу (т. 1 а.п. 133), яка набрала законної сили та звернута до виконання.
Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
ОСОБА_7 не заперечує, що отримав копію вказаного судового рішення, ознайомлений з накладеним на нього стягненням та розуміє, що позбавлення права керування передбачає заборону йому протягом визначеного строку обмеження керувати усіма видами транспортних засобів.
За вказаних обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а його дії вірно кваліфікованими за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Доводи захисника про визнання постанов Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 березня 2014 року та 03 квітня 2014 року, якими ОСОБА_7 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. ст. 124, 122-4 КУпАП неналежними та недопустимими доказами є необґрунтованими з тих підстав, що вказані постанови є чинними, отримані у кримінальному провадженні у передбаченому законом порядку, а тому є належними і допустимими.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
З врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі, але з огляду на те, що ОСОБА_7 вперше вчинив злочин середньої тяжкості, має постійне місце проживання, де негативно не характеризується, одружений та на утриманні має малолітню дитину, під наглядом лікаря психіатра та на обліку у наркологічному диспансері не перебуває, суд вважає можливим, з застосуванням ст. 75 КК України, його виправлення без відбування покарання та з іспитовим строком.
Процесуальні витрати та дані про майно, на яке накладено арешт у провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1(один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні зобов`язання:
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1