"01" березня 2017 р. 145/1720/16-к
1-кп/145/20/2017
Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,
встановив:
В період січня 2016 року ОСОБА_5 тимчасово проживала у свого знайомого ОСОБА_4 в АДРЕСА_3 , допомагаючи останньому по господарству, оскільки він знаходиться в доволі похилому віці.
У вечірній час 05.01.2016 ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_4 , знаходячись в будинку за місцем проживання останнього, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, знаючи, що ОСОБА_4 зберігає власні кошти в шухляді тумбочки у своїй спальній кімнаті, підійшла до зазначеної тумбочки, звідки з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, здійснила крадіжку грошової купюри номіналом 500 гривень.
Викраденими коштами ОСОБА_5 розпорядилась на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_4 майнової шкоди на вказану суму.
Крім того, з весни 2015 року по липень 2016 року ОСОБА_5 періодично проживала у свого знайомого ОСОБА_4 в АДРЕСА_3 , допомагаючи останньому по домогосподарству.
Ввечері 20.07.2016 близько 23:00 год. ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_4 , знаходячись в будинку за місцем проживання останнього, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, вирішила здійснити крадіжку. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , знаючи останні чотири цифри пенсійної картки «Приват Банк» № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_4 , а також знаючи про те, що напередодні останній отримав пенсійну плату на вказану картку, за допомогою оператора мобільного зв`язку «Київстар», використавши зазначені останні чотири цифри пенсійної картки, тобто «1937», з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, повторно здійснила крадіжку, а саме здійснивши перерахунок коштів у сумі 365 гривень для поповнення рахунку двох належних їй мобільних номерів оператора; мобільного зв`язку «Київстар»: № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 .
ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення визнала себе винною. Показала, що на початку 2016 року тимчасово проживала у свого знайомого ОСОБА_4 , допомагала по господарству. Якось увечері з тумбочки ОСОБА_4 викрала 500 гривень. Одного вечора, знаючи що напередодні останній отримав пенсію, а також останні чотири цифри його пенсійної картки поповнила свої мобільні номери на 365 гривень. У вчиненому щиро розкаялася.
Потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 21.10.2016 року на досудовому слідстві уклали угоду про примирення сторін, визначились з мірою покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - 2 років позбавлення волі; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити
ОСОБА_5 покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. На підставі ч.1 п. 1, 2 ст.76 КК України на ОСОБА_5 покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що обвинувачена відшкодувала йому завдані збитки. Йому цілком зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілим, та просить затвердити зазначену угоду.
Прокурор вважає, що при укладенні угоди про примирення сторін дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить її затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим, тобто що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови даної угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, відповідають вимогам КПК України.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку прокурора, який не заперечує щодо затвердження угоди, пояснення обвинуваченої, потерпілого, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Керуючись ст. ст.314, 349, 368, 373, 374, 392, 395, 469, 471, 474, 475 КПК України,
Затвердити угоду про примирення, укладену 21 жовтня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винною та призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - 2 роки позбавлення волі; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити
ОСОБА_5 покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_5 покласти такі обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1