Ухвала
іменем україни

24 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002233, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Солдатське Сакського району,

Автономна Республіка Крим, який мешкає

за адресою:

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 04 серпня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_5 рішенням суду апеляційної інстанції через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м`якості, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, безпідставно звільнив засудженого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, при цьому не врахував тяжкості злочину та даних про особу засудженого, належним чином свого рішення не мотивував, у зв`язку з чим призначене покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України, а судове рішення вимогам статей 370, 419 КПК України.

Вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Київської області від 04 серпня 2016 року, ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 2 ст. 309 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він у кінці жовтня 2015 року, проїжджаючи крізь посадку, яка знаходиться у Фастівському районі Київської області між селами Фастівець та Гвардієць, помітивши дикоростучі рослини коноплі, зірвав їх та привіз до будинку за місцем свого проживання, де зберігав на горищі сараю для власного вживання без мети збуту. Під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною масою 2278,7 г.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Положенням п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК України встановлено, що підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 419 КПК України при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Щодо доводів касаційної скарги прокурора про неправильне застосування судом апеляційної інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме положень ст. 75 КК України, що потягло за собою призначення ОСОБА_5 невиправдано м`якого покарання, та невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам кримінального процесуального закону, то вони, на думку колегії суддів, є слушними.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням може бути застосовано в тому разі, коли суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого від відбування покарання.

Суд апеляційної інстанції, погоджуючись з рішенням суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, як убачається з мотивувальної частини ухвали, послався на те, що засуджений визнав свою вину, щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні матір, яка є інвалідом ІІІ групи, та неповнолітню дитину, а також врахував наявність обставини, що обтяжує покарання - рецидиву злочину.

Однак при цьому суд апеляційної інстанції в достатній мірі не врахував конкретних обставин провадження та того, що ОСОБА_5 , маючи незняту і непогашену судимість, вчинив новий умисний злочин, пов`язаний із незаконним обігом наркотичних засобів у великій кількості за місцем проживання своєї родини.
Залишаючи без зміни вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції належним чином доводів прокурора, викладених у апеляційній скарзі, не перевірив та не спростував.

З огляду на зазначене, колегія суддів уважає, що ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК України з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
За умови підтвердження обсягу обвинувачення ОСОБА_5 й за відсутності інших обставин, які відповідно до вимог закону можуть істотно вплинути на висновки суду щодо виду та розміру покарання, призначене засудженому покарання із застосуванням ст. 75 КК України слід вважати м`яким.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргупрокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 04 серпня 2016 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3