печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
17.03.2017 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000409.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання, зазначаючи наступне.
Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000409 від 17.05.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, упродовж 2011-2013 років було збудовано та введено в експлуатацію багатоквартирні житлові будинки за адресою: вул. Суворова, 1-О, вул. Суворова, 1-Т, вул. Суворова, 1-Р у м. Ірпені, в період будівництва були отримані технічні умови, виконані технічні рішення на електропостачання, із залученням підрядних організацій: ТОВ «Промет» та ТОВ «ГАРАНТЖИТЛО» виконано комплекс робіт із прокладення електричних мереж та будівництва РП -54 та ТП -854.

Електричні мережі та належні РП - 54 та ТП 854 перебували у власності ОСОБА_6 , оскільки не передані до ПАТ «Київобленерго», оплата за спожиту електроенергію та обслуговування здійснювались на підставі діючих договорів з ПАТ «Київобленерго» та Ірпінського РП.

26.07.2011 був укладений договір №31 ПБ будівельного підряду між ТОВ «Промет» та ОСОБА_6 , а саме щодо проектування та будівництва кабельних електроліній для зовнішнього електропостачання багатоквартирних житлових будинків за місцезнаходженням об`єкта споживання: АДРЕСА_1 , 1-О, 1-С, АДРЕСА_2 відповідно до технічних умов №К-00-11-0637. По вказаному договору за виконанні роботи ОСОБА_6 перерахував ТОВ «Промет» 1075 тис. грн.

Відповідно до акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 05.04.2013 була здана в експлуатацію РП-54, а саме здана ОСОБА_6 ..

Однак, 03.06.2015 представники ПП «Білдгрупменеджмент» подали до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області декларацію про початок виконання будівельних робіт, а саме розподільчого пристрою №54 (РП-54), який розташований за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул.Суворова, 1-Т, в якій зазначили генерального підрядника ТОВ «Промет».

В подальшому, 13.08.2015 представники ПП «Білдгрупменеджмент» подали до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, а саме розподільчого пристрою №54 (РП-54), який розташований за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул.Суворова, 1-Т, в якій зазначили генерального підрядника ТОВ «Промет» та вказали кошторисну вартість об`єкта будівництва у сумі 1918274, 33 тис. грн.

Допитаний в якості свідка директор ТОВ «Промет» ОСОБА_7 показав, що в 2015 році ТОВ «Промет» не був генпідрядником ПП «Білдгрупменеджмент» по будівництву розподільчого пристрою №54 (РП-54), який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , і що вказаний об`єкт був збудований та зданий в експлуатацію у 2013 році ОСОБА_6 .

Допитана в якості свідка інженер технічного нагляду ОСОБА_8 показала, що в 2015 році вона не була інженером технічного нагляду у ПП «Білдгрупменеджмент» по будівництву розподільчого пристрою №54 (РП-54), який розташований за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул.Суворова, 1-Т, і що вказаний об`єкт був збудований та зданий в експлуатацію у 2013 році.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 підтвердив вищезазначену інформацію та додав, що 10.05.2011 між ОСОБА_9 та ним був укладений договір суперфіції №10/05/11-6 щодо надання в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0750 га, яка знаходилась на території АДРЕСА_1 строком до 29.12.2016, який в подальшому був продовжений на 1 рік.

Окрім того, 25 серпня 2015 року державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_10 виніс рішення про державну реєстрацію права власності ПП «Білдгрупменеджмент» на Розподільчий пристрій № 23879072, на підставі якого Реєстраційна служба Ірпінського міського управління юстиції Київської області видала ПП «Білдгрупменеджмент» свідоцтво про право власності на розподільчий пристрій.
02 лютого 2016 року Окружний адміністративний суд міста Києва визнав протиправним та скасував рішення державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_10 про державну реєстрацію права власності ПП «Білдгрупменеджмент» на розподільчий пристрій за № 23879072 від 25 серпня 2015 року (ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2016 року залишено без змін).
11 травня 2016 року приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_11 прийняла рішення про державну реєстрацію права власності ТОВ «Євразіябуд Трейд» () на розподільчий пристрій № 23879072, яка відбулася шляхом передання ПП «Білдгрупменеджмент» розподільчого пристрою до статутного капіталу ТОВ «Євразіябуд Трейд» (незважаючи на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 лютого 2016 року про скасування реєстрації права власності ПП «Білдгрупменеджмент» на розподільчий пристрій).
Таким чином, є обґрунтовані підстави вважати, що службові особи ПП «Білдгрупменеджмент» (), шахрайським шляхом, незаконно заволоділи розподільчим пристроєм №54 (РП-54), який розташований за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул.Суворова, 1-Т та в подальшому незаконно його передали до статутного капіталу ТОВ «Євразіябуд Трейд».

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.
На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: розподільчий пристрій (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №09), загальною площею 45,9 кв.м, розташований за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул.Суворова, буд. 1-т, приміщення 54, яке відповідно до інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 82252195 від 13.03.2017 належить на праві приватної власності ТОВ «Євразіябуд Трейд» () та перебуває у її користуванні.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1