АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1028/17 Справа № 206/3140/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2017 року про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та накладено арешт, шляхом заборони розпорядження та користування транспортним засобом марки «Форд», моделі «Сієрра», д.н.з. НОМЕР_1 , 1988 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_7 , а також накладено арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та на ключі від даного автомобіля.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000545 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України. Згідно експертизи первинний ідентифікаційний номер кузова, представленого на дослідження автомобіля, підлягав змінам, у зв`язку з чим, та з метою збереження речових доказів, вказаний автомобіль необхідно арештувати.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт вказаного майна.
Вважає, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме положень ч. 5 ст. 171 КПК України щодо порушення слідчим строків звернення з клопотанням до слідчого судді, після того як автомобіль був вилучений слідчим. Так, зазначає, що згідно протоколу огляду автомобіль був вилучений слідчим 04 травня 2017 року, тоді як з клопотанням до слідчого судді, слідчий звернувся 15 червня 2017 року.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ч. 3 ст. 170, пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (ст. 170), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій…
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи третьої особи щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

З наданих матеріалів вбачається, що Самарським відділенням поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000545 від 06.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Встановлено, що 05.05.2017 року з територіального сервісного центру за адресою: м. Дніпро вул. Маршала Малиновського, 130, надійшов висновок експертного дослідження № 04/1241/3Д від 04.05.2017 року, згідно якого, при дослідженні транспортного засобу марки «Ford» моделі «Sierra 2.0 GL», д.н.з. НОМЕР_1 , колір білий, 1988 року випуску, під керуванням ОСОБА_6 , фрагмент підлоги прямокутної форми, найбільшими розмірами 62 см. х 35 см., на якому нанесено позначення номеру кузова НОМЕР_3 , вварене не в умовах заводу виробника.
06.05.2017 року транспортний засіб - марки «Ford» моделі «Sierra 2.0 GL», д.н.з. НОМЕР_1 , колір білий, 1988 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , визнано речовим доказом.
Згідно вказаного висновку експерта, первинний ідентифікаційний номер кузова, представленого на дослідження, автомобіля «Форд Сієрра», підлягав змінам. Первинний ідентифікаційний номер кузова, був видалений механічним способом, а фрагмент металу прямокутної форми з літерно-цифровим позначенням WF0FXXGBBFJE14419, вварений на його місце не в умовах заводу виробника.
Таким чином, вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України і є речовим доказом у кримінальному провадженні, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту з метою збереження речового доказу.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від іншихправових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Завданнями застосування арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).
Враховуючи, що вказаний транспортний засіб є важливим доказом у даному провадженні, а також, що в даному провадженні необхідно провести ряд слідчий та інших процесуальних дій, тому для забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та для запобігання ризиками приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження даного речового доказу, які об`єктивно існують у разі незастосування такого заходу, колегія суддів вважає обґрунтованим та доцільним накладення арешту на вказане майно.
Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
Апеляційним судом встановлено, що на даному етапі досудового розслідування в матеріалах провадження відсутні належні докази які давали б беззаперечні підстави суду прийти до висновку про відсутність ознак кримінального правопорушення, а також про відсутність необхідності в накладенні арешту.
Інші доводи апеляційної скарги третьої особи не спростовують вище вказаних висновків та не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді та відмови в задоволенні клопотання слідчого.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування не встановлено, а відповідні доводи та вимоги третьої особи не можуть бути задоволені.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2017 року про накладення арешту на майно: автомобіль марки «Форд», моделі «Сієрра», д.н.з. НОМЕР_1 , 1988 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключі від автомобіля залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4