Номер провадження: 11-кп/785/541/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.06.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

апелянтів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційні скарги заступника прокурора Одеської області ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 13.12.2016 року по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0002544 від 11.11.2016 року, яким затверджена угода від 11.11.2016 року між прокурором та підозрюваною ОСОБА_12 про визнання винуватості,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Гулькевич Краснодарського краю РФ, громадянка Російської Федерації, з середньою освітою, маюча на утримані трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_4 , не маюча реєстрації на території України, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

засуджена за ст. 358 ч.3 КК України до 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, встановивши випробувальний термін строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покладені на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.1 п.п. 2-4 зазначеної статті КК України,

ВСТАНОВИВ:
У вироку суду зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що вона, діючи умисно, за попередньою змовою з лікарями акушер-гінекологами Жіночої консультації № 14 КУ «Міська поліклініка № 29» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в 2015 році, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, підробила офіційний документ, тобто документ, що містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує певний факт, який здатний спричиняти певні правові наслідки чи може бути використаний як документ-доказ у правозастосовній діяльності, складений з дотриманням визначеної законом форми та реквізитів, а саме медичну довідку ЛКК № 810 від 30.07.2015 на ім`я ОСОБА_16 шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про вагітність останньої
Крім того, ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з лікарями акушер-гінекологами Жіночої консультації № 14 КУ «Міська поліклініка № 29» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в 2015 році, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, підробила офіційний документ, а саме медичну довідку ЛКК № 701 від 19.08.2015 на ім`я ОСОБА_17 шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про вагітність останньої.
Крім того ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з лікарями акушер-гінекологами Жіночої консультації № 14 КУ «Міська поліклініка № 29» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в 2015 році, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, підробила офіційний документ, тобто документ, що містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує певний факт, який здатний спричиняти певні правові наслідки чи може бути використаний як документ-доказ у правозастосовній діяльності, складений з дотриманням визначеної законом форми та реквізитів, а саме медичну довідку ЛКК № 874 від 26.08.2015 на ім`я ОСОБА_18 шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про вагітність останньої.
Крім того, ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з лікарями акушер-гінекологами Жіночої консультації № 14 КУ «Міська поліклініка № 29» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в 2015 році, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, підробила офіційний документ, медичну довідку ЛКК № 479 від 06.10.2015 на ім`я ОСОБА_19 , шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про вагітність останньої.
Крім того ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з лікарями акушер-гінекологами Жіночої консультації № 14 КУ «Міська поліклініка № 29» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в 2015 році, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, підробила офіційний документ, медичну довідку ЛКК № 480 від 09.10.2015 року на ім`я ОСОБА_20 , шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про вагітність останньої.
Крім того ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з лікарями акушер-гінекологами Жіночої консультації № 14 КУ «Міська поліклініка № 29» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в 2015 році, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, підробила офіційний документ, медичну довідку ЛКК № 771 від 13.10.2015 на ім`я ОСОБА_21 шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про вагітність останньої.
Крім того, ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з лікарем акушер-гінекологом Жіночої консультації № 14 КУ «Міська поліклініка № 29» та ОСОБА_10 , в 2015 році, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, підробила офіційний документ, а саме медичну довідку ЛКК № 113/53 від 19.10.2015 на ім`я ОСОБА_22 шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про вагітність останньої.
Крім того, ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з лікарями акушер-гінекологами Жіночої консультації № 14 КУ «Міська поліклініка № 29» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в 2015 році, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, підробила офіційний документ, медичну довідку ЛКК № 771 від 27.10.2015 на ім`я ОСОБА_23 шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про вагітність останньої.
Крім того. ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з лікарями акушер-гінекологами Жіночої консультації № 14 КУ «Міська поліклініка № 29» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в 2015 році, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, підробила офіційний документ, тобто документ, що містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, медичну довідку ЛКК № 696 від 26.11.2015 на ім`я ОСОБА_24 шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про вагітність останньої.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначив, що суд, в порушення ст. 475 ч. 1 КПК України, призначив покарання, яке не було визначено в угоді, а також в порушення вимог ст. 337 ч. 1 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначив про доведеність вини ОСОБА_25 та ОСОБА_10 , які не були підозрюваними та обвинуваченими.
Крім того, прокурор в апеляційній скарзі зазначив, що у вироку суду не встановлені та не зазначені дії, за які ОСОБА_7 визнана винною.
В апеляційній скарзі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 просять скасувати вирок суду та обвинувальний акт направити на новий судовий посилаючись на те, що ухвалюючи рішення про затвердження угоди суд першої інстанції грубо порушив їх права, так як фактично визнав їх винуватими в скоєнні кримінальних правопорушень, за яким вони не притягувалися до кримінальної відповідальності, чим грубо порушив їх права.

Заслухавши доповідача, прокурора, обвинувачену та апелянтів, які підтримали апеляційні скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, перед затвердженням угоди у кримінальному провадженні суд перевіряє таку угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального закону та іншим законодавчим нормативно-правовим актам.
Згідно п. З ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Частиною 1 ст. 475 КПК України визначено, що якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно ч. 2 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Апеляційний суд перевіривши угоду та обвинувальний акту вважає, що суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 не перевірив угоду та обвинувальний акт на предмет відповідності вимогам чинного кримінального процесуального законодавства, а також призначив покарання, яке не було визначено в угоді.
Крім того, згідно змісту угоди про визнання винуватості від 11.11.2016, обвинувачена ОСОБА_7 скоїла злочини у співучасті з лікарями акушер-гінекологами ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не є підозрюваними та обвинуваченими у кримінальному провадженні №00002544 від 11.11.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 .
Разом з тим, ухвалюючи вирок на підставі угоди, у мотивувальній частині вироку суд першої інстанції зазначив про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй злочинів за попередньою змовою з лікарями акушер-гінекологами Жіночої консультації № 14 КУ «Міська поліклініка № 29» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , тобто вирішивши питання про доведеність вини останніх у вчиненні кримінальних правопорушень.
Апеляційний суд вважає, що суд порушив межі судового розгляду, встановлені ст. 337 КПК України, оскільки в мотивувальній частині вироку визнав винними осіб, яким не було висунуто обвинувачення, що грубо порушує міжнародний та конституційний принцип презумпції невинуватості, порушивши право останніх на захист та на участь у судовому розгляді справи.
Також, при затвердженні угоди суд належним чином не перевірив визначене в угоді покарання на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, оскільки в угоді сторонами затверджено покарання у вигляді обмеження волі, яке, відповідно до вимог ст. 61 ч. 3 КК України, не може бути призначено ОСОБА_7 , так як вона має дітей віком до чотирнадцяти років.
Крім того, в угоді про визнання винуватості від 11.11.2016 року між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_7 , сторонами погоджено покарання за ч. З ст. 358 КК України у вигляді 3 років обмеження волі та про звільнення останньої від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України.
Разом з тим, вироком суду ОСОБА_7 призначено покарання за ч. З ст. 358 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та на неї покладенні обов`язків, передбачені ст. 76 КК України.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що у вироку суду, в порушення ч. 1 ст. 475 КПК України, ОСОБА_7 призначено покарання, яке не було узгоджене в угоді сторонами.
Крім того, у вироку суду в порушення вимог п. 2 ч. З ст. 374 КПК України, не встановлено та не зазначені дії, за які ОСОБА_7 судом визнана винною.
На підставі наведеного, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.2 КПК України, яка регламентує обов`язок застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, а також забезпечення дотримання принципу верховенства права, закріпленого в ст.8 КПК України.

Відповідно п. З ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК України підставою для скасування судового рішення є істотні порушеннями вимог кримінального процесуального закону, тобто такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На думку апеляційного суду зазначені порушення перешкоджали суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно, встановлені обставини тягнуть за собою скасування оскарженого вироку, але при цьому не дають апеляційному суду процесуальної можливості ухвалити за результатами апеляційного розгляду своє рішення по суті.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, можливість скасування судом апеляційної інстанції вироку з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції передбачена лише за умови встановлення порушень, передбачених п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч.2 ст. 412 цього Кодексу, однак, в даному випадку, апеляційним судом встановлені порушення, передбачені ч.1 ст.412 КПК України, в зв`язку з чим призначення нового розгляду кримінального провадження діючим КПК України не передбачено.

Разом з тим, згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

На підставі наведеного, приймаючи до уваги зазначені положення КПК України та практику Європейського суду з прав людини, враховуючи те, що встановлені апеляційним судом порушення, які були допущені судом першої інстанції, не можуть бути усунені в порядку апеляційного розгляду, керуючись положеннями ст.ст. 2, 7 - 9, 412, 415 КПК України, апеляційний суд визнає встановлені порушення істотними та такими, що тягнуть за собою задоволення апеляційних скарг та скасування вироку, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження, в якому вирішуються питання, зокрема, відповідності складеної угоди та обвинувального акту вимогам чинного кримінального процесуального законодавства.
Під час підготовчого провадження суду першої інстанції необхідно неухильно дотримуватись зазначених вимог закону та прийняти законне і обґрунтоване рішення, мотивувавши його належним чином.

Крім того, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження, з зазначених в ньому підстав.

Керуючись ст.ст. 7-9, 331, 370-372, 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Поновити заступнику прокурора Одеської області ОСОБА_11 строк на апеляційне оскарження вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 13.12.2016 року.

Апеляційні скарги заступника прокурора Одеської області ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 13.12.2016 року, яким затверджено угоду від 11 листопада 2016 року про визнання винуватості укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_26 та підозрюваною ОСОБА_7 , за кримінальним провадженням № 00002544 від 11 листопада 2016 року скасувати.
Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження №№0002544 від 11.11.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 358 ч.3 КК України, в Малиновському районному суді м. Одеси в іншому складі суду, зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений 22.06.2017 року, о 16:00 год.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

(підпис) (підпис) (підпис)

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2