Справа № 368/499/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/658/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 08.06.2017

УХВАЛА
Іменем України
8 червня 2017 року. м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції матеріали за апеляційною скаргою захисника на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 27 квітня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника КВК № 115 та клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

ВСТАНОВИЛА:
До Кагарлицького районного суду Київської області надійшло подання начальника Кагарлицької виправної колонії № 115 Київської області погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну основного покарання більш м`яким щодо засудженого ОСОБА_7 , та клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

27 квітня 2017 року ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області відмовлено в задоволенні подання начальника КВК № 115 та клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 , засуджений вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04 червня 2015 року за ч. 3 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 04 серпня 2015 року вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04 червня 2015 року в частині цивільного позову скасовано та направлено на новий розгляд в порядку цивільного судочинства, а в іншій частині вирок залишено без змін.

Засуджений ОСОБА_7 4 листопада 2015 року прибув до Кагарлицької виправної колонії № 115 Київської області. Засуджений ОСОБА_7 , відбув вже 1/3 строку призначеного вироком суду за тяжкий злочин, вчинений з необережності.

Як вбачається із характеристики, затвердженої начальником Кагарлицької виправної колонії засуджений ОСОБА_7 , дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня в установі. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує вимоги персоналу установи виконання покарань, виконує роботу з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.

Щодо даних про особу засудженого, то він вчинив кримінальне правопорушення, перебуваючи в стані алкогольно сп`яніння, внаслідок чого загинуло дві особи, та одна людина отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Як вбачається з довідки про заохочення та дисциплінарні стягнення, ОСОБА_7 має одне заохочення, стягнень не має. Значна сума моральної шкоди потерпілим ще не відшкодована. ОСОБА_7 особа пенсійного віку і до нього не може бути застосовані виправні чи громадські роботи.

Тому, виходячи з наведеного, суд першої інстанції прийшов до висновку, що заміна основного покарання у виді позбавлення волі на штраф призведе до порушення принципу невідворотності покарання, оскільки невідбута значна частина покарання у виді позбавлення волі, яка на момент розгляду подання в суді першої інстанції становить 3 роки і 99 днів.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, захисник ОСОБА_8 , який представляє інтереси засудженого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника Кагарлицької виправної колонії № 115 Київської області погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну основного покарання більш м`яким у відношенні засудженого ОСОБА_7 , та задовольнити клопотання засудженого про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким покаранням, а саме застосувати щодо нього штраф.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що засуджений ОСОБА_7 , є інвалідом третьої групи, по місцю відбуття покарання працює, незважаючи на не задовільний стан здоров`я, добросовісно виконує трудові обов`язки. Характеризується виключно з позитивної сторони, заохочувався подякою начальника Кагарлицької виправної колонії № 115 від 12.01.2017 року. Засуджений пройшов курс підготовки до звільнення, став на шлях виправлення. Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. З 08 вересня 2016 року по 15 вересня 2016 року ОСОБА_7 , перебував на лікуванні в Кагарлицькі центральній районній лікарні з приводу видалення прямої пахової грижі. З 22 лютого 2017 року по 23 березня 2017 року ОСОБА_7 перебуваючи на лікуванні в Кагарлицькій центральній лікарні з приводу перелому шийки стегнової кістки, внаслідок чого йому була проведена операція і в даний час він перебуває в Кагарлицькій виправній колонії, з поважних причин не може фізично працювати, пересувається за допомогою милиць. Вважає, що районний суд мав всі підстави замінити засудженому невідбуту частину основного покарання більш м`яким покаранням штрафом.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, пояснення засудженого в підтримку поданої апеляції,

перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та заслухавши всі пояснення, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережній тяжкий злочин.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання біль м`яким, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є конкретні обставини справи та доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що засуджений ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок якого загинуло дві особи, одна з яких була дитина, якій було лише 6 місяців, та ще однією людиною отримані тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Щодо відшкодування шкоди потерпілим, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не відшкодованою залишається ще дуже значна сума. Відповідно до довідки про заохочення та дисциплінарні стягнення за весь період відбування покарання засуджений мав лише одне заохочення. Врахував суд і те, що ОСОБА_7 , є особою пенсійного віку, до якого при вирішенні питання про більш м`яке покарання не може бути застосовано ні обмеження волі, ні виправні чи громадські роботи, а лише штраф, застосування якого, на думку суду, з чим погоджується і колегія суддів є передчасним , оскільки суперечить меті та цілям застосування покарання до особи, яка скоїла тяжкий злочин.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що заміна основного покарання засудженому ОСОБА_7 , у вигляді позбавлення волі на штраф призведе до порушення принципу невідворотності покарання, оскільки невідбута частина покарання у виді позбавлення волі становить 3роки 99 днів і засуджений, який в стані алкогольного сп`яніння скоїв тяжкий злочин з невідворотними наслідками не відбув навіть половини призначеного строку покарання.

Тому доводи апелянта, викладені в його апеляційній скарзі є неприйнятними, так як не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За таких обставин колегія судів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою та підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги захисника слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 307, 405, 407, 419, 537 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який представляє інтереси засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 27 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3