Справа №552/2083/16-к
Провадження № 1-кп/552/16/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.05.2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого, потерпілої ОСОБА_6 ,

та обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, має малолітню дитину 2008 р.н., працює приватним підприємцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, попередньо домовившись між собою та узгодивши відповідні злочинні дії на пошук і встановлення осіб, які мають у власності та у користуванні нерухоме майно, встановили, що ОСОБА_5 , має у користуванні нерухоме майно у виді квартири АДРЕСА_2 , яке останній отримав у спадщину, а також дізналися про намір ОСОБА_5 продати дану квартиру іншим особам.

Реалізуючи свій злочинний намір на шахрайське заволодіння коштами, які ОСОБА_5 повинен був отримати від реалізації своєї квартири, ОСОБА_7 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, сплановано познайомилися з ОСОБА_5 та запропонували свої послуги у реалізації його квартири АДРЕСА_2 .

При цьому, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, шляхом психологічного тиску та обману переконали ОСОБА_5 у тому, що його колишня дружина, дочка та син мають намір продати вказану квартиру без його участі і залишити його без житла, а отримані кошти привласнити. В свою чергу ОСОБА_8 , повіривши їм, погодився на послуги останніх у допомозі продажу квартири.

В подальшому ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знайшли покупця на квартиру, що належала ОСОБА_5 , хоча останні достовірно знали зі слів ОСОБА_5 та заяви про визнання особи недієздатною, поданої його сином ОСОБА_9 до Ленінського районного суду м. Полтави про визнання батька ОСОБА_5 недієздатним на підставі акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №886 від 03.12.2012 р., що ОСОБА_5 страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді хронічного маячного розладу і даний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Також ОСОБА_7 було відомо, що дочка ОСОБА_5 ОСОБА_6 намагається встановити місцезнаходження свого батька і неодноразово зверталася з даного приводу до Ленінського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області.

Однак, знаючи про це, невстановлені слідством особи діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, незаконно переховували ОСОБА_5 від його родичів та домовилися про продаж квартири ОСОБА_10

13.12.2012 року в квартирі АДРЕСА_2 , покупець ОСОБА_10 передала грошові кошти особі, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, якого ОСОБА_7 представив як сина ОСОБА_5 , в сумі 25 000 доларів США, що в еквіваленті при перерахуванні на національну валюту України згідно офіційного курсу НБУ, на час передачі коштів склало 199 750 грн. (з розрахунку 7,99 грн. за 1 долар США).

Після чого, того ж дня, у присутності приватного нотаріуса ОСОБА_11 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 між продавцем ОСОБА_5 та покупцем ОСОБА_10 .

Отримані шахрайським шляхом грошові кошти в сумі 199750 грн., що в 372 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є великим розміром, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, привласнили, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_8 збитки на указану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, попередньо домовившись між собою, встановили, що ОСОБА_5 , має у користуванні нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_3 , яке перебуває у приватній власності останнього, та дізналися про намір ОСОБА_5 продати дану квартиру іншим особам.

Реалізуючи свій злочинний намір на шахрайське заволодіння коштами, які ОСОБА_5 повинен був отримати від реалізації своєї квартири, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, запропонували ОСОБА_8 свої послуги у реалізації іншої його квартири АДРЕСА_3 .

При цьому, ОСОБА_7 , та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, шляхом психологічного тиску та обману переконали ОСОБА_5 у тому, що його колишня дружина, дочка та син мають намір продати вказану квартиру без його участі і залишити його без житла, а отримані кошти привласнити. В свою чергу ОСОБА_8 , довірившись ОСОБА_7 , погодився на послуги останніх у допомозі продажу квартири.

В подальшому, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знайшли покупців на квартиру, що належала ОСОБА_5 , хоча останні достовірно знали про психічний стан здоров`я ОСОБА_5 та їм було відомо, що дочка ОСОБА_5 ОСОБА_6 намагається встановити місцезнаходження свого батька. Однак, знаючи про це, незаконно переховували ОСОБА_5 від його родичів та домовилися про продаж квартири ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

28.12.2012 року у приватного нотаріуса ОСОБА_14 укладено договір купівлі-продажу між продавцем ОСОБА_5 та покупцями ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . Отримані грошові кошти ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, в сумі 175 000 грн., обернули на власну користь, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_8 збитки на указану суму.

У березні 2013 року, більш точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з особою, кримінальне провадження відносно якої виділене в окреме провадження, попередньо узгодивши дії між собою щодо незаконного заволодіння грошовими коштами від продажу квартири ОСОБА_15 , з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, вирішили запропонувати ОСОБА_15 реалізувати її квартиру АДРЕСА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , разом з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, дізналися про відсутність власниці вищевказаної квартири за місцем проживання. Ці особи прийшли влітку 2014 року, точної дати слідством не встановлено, до кв. АДРЕСА_4 . Співмешканець ОСОБА_15 . ОСОБА_16 відчинив їм двері, впустивши особу, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, та невстановлену слідством особу, які начебто хотіли провести огляд помешкання з метою його подальшого продажу для погашення кредитного боргу ОСОБА_15 у банківській установі. Під приводом огляду квартири в одній із кімнат квартири знайшли документи, що підтверджували право власності ОСОБА_15 на квартиру АДРЕСА_4 та забрали їх.

У подальшому, ОСОБА_7 , та особи, кримінальне провадження відносно яких виділено в окреме провадження, продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння, шахрайським способом грошовими коштами ОСОБА_15 у результаті продажу її квартири, знаючи, що в останньої немає грошей та зв`язків на відновлення документів поставили ОСОБА_15 в залежні від них умови. Так, ОСОБА_7 та інша особа, не маючи реального наміру виконувати взяті на себе обов`язки, діючи з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, запропонували ОСОБА_15 продати її двокімнатну квартиру та пообіцяли на виручені кошти купити їй однокімнатну, віддавши при цьому різницю за продану квартиру та отримавши відсоток за надані послуги. При цьому, запропонували ОСОБА_15 на час підшукування покупців пожити у іншому місці, яке вони їй нададуть та за винагороду, у розмірі 800 грн. на місяць, приглянути за ОСОБА_5 . ОСОБА_15 , будучи введеною в оману, погодилася на пропозицію ОСОБА_7 та іншої особи, і останні відвезли її та поселили у приватному будинку за адресою АДРЕСА_5 , де вона наглядала за ОСОБА_5 . Згодом, ОСОБА_7 відвіз ОСОБА_15 та ОСОБА_5 у с. Нехвороща Новосанжарського району, Полтавської області, де останні проживали у будинку АДРЕСА_6 .

В подальшому, 12.04.2013 року, ОСОБА_7 спільно з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вчинили дії направлені на відновлення документів паспорту громадянина України ОСОБА_15 , після чого вона отримала паспорт громадянина України на своє ім`я.

18.04.2013 р. ОСОБА_7 , який виступав як племінник ОСОБА_15 , домовився з покупцем ОСОБА_17 укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 та між ОСОБА_15 та ОСОБА_18 було укладено договір про завдаток після чого ОСОБА_18 передала ОСОБА_7 грошові кошти 12000 грн., еквівалентні 1500 доларам США на той час. Дані грошові кошти в подальшому були привласнені ОСОБА_7 та іншою особою.

29.04.2013 р. між ОСОБА_15 та ОСОБА_17 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 . Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_19 .

Після цього покупець ОСОБА_17 у присутності ОСОБА_15 передала ОСОБА_7 , як племіннику ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 25 500 доларів США, що в еквіваленті при перерахуванні на національну валюту України згідно офіційного курсу НБУ, на час передачі коштів, склало 203 745 грн. (з розрахунку 7,99 грн. за 1 долар США). Дані кошти в подальшому були привласненні ОСОБА_7 та іншими особами, кримінальне провадження відносно яких виділені в окреме провадження, під приводом купівлі ОСОБА_15 , іншої однокімнатної квартири.

Однак, не маючи реального наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, ОСОБА_7 у подальшому квартиру ОСОБА_15 не придбав, а шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, грошові кошти ОСОБА_15 в сумі 215745 грн., що в 376 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є великим розміром, привласнив разом з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження та розпорядилися ними на власний розсуд, чим спричинили потерпілій матеріальні збитки на вказану суму.

У судовому засіданні ОСОБА_7 , вину в скоєному злочині визнав частково та пояснив що в 2012 році займався ріелторською діяльністю. До нього звернувся ОСОБА_5 , який попросив допомогти продати його квартиру по АДРЕСА_7 . Він допоміг йому з документами, зробив косметичний ремонт. За послуги ОСОБА_20 з ним і розрахувався. Також він допомагав продати квартиру ОСОБА_5 по АДРЕСА_8 , показував квартиру покупцю ОСОБА_21 , домовлявся про ціну. При оформленні договору купівлі-продажу у нотаріуса також був присутній ОСОБА_22 . Стосовно продажу квартири ОСОБА_15 , по АДРЕСА_9 то стверджує, що виконував свою роботу, допомагав їй оформити документи та продати квартиру. Винен що не проконтролював щоб вона на виручені кошти купила собі житло, а гроші не привласнював, вона розрахувалася з ним за надані послуги, матеріальних претензій вона до нього не має. Вважає що виконував свою роботу як ріелтор і отримував кошти як виногороду.
Потерпілий ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснив, що мав у власності дві квартири квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Оскільки йому потрібні були гроші на операцію та й за комунальні послуги були борги, то він вирішив продати квартиру по АДРЕСА_10 , а іншу квартиру продавати не збирався.

ОСОБА_7 звернувся до нього і запропонував заробити грошей. Він організував продаж обох квартир, але грошей йому не дали. Після продажу квартир його деякий час возили по різним хатам, а потім поселили в с.Нехвороща Новосанжарського району в будинку разом з ОСОБА_23 . Продукти харчування йому привозили ОСОБА_24 та ОСОБА_22 . Просити гроші за продані квартири він боявся, оскільки ОСОБА_24 погрожував йому.

Потерпіла та законний представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що являється законним представником недієздатного ОСОБА_5 . Її батько ОСОБА_5 страждає на психічні розлади, перебував на лікування в ПОКПЛ ім.Мальцева. Вона його постійно провідувала, привозила продукти. У власності батька було дві квартири одна по АДРЕСА_8 , інша на АДРЕСА_7 . Потім батько десь зник і вона дізналася що квартира по АДРЕСА_8 продана. Коли вона приїхала на квартиру, то звідти саме вивозили речі. До неї підійшов ОСОБА_7 та спитав чи вона дочка ОСОБА_5 , та вона злякалася і втекла. Брат звернувся з заявою до суду про визнання батька недієздатним та призначення його опікуном. Поки вони отримали рішення суду, то виявилося що квартиру АДРЕСА_3 теж продано. Вона зверталася до Ленінського РВ з заявою про розшук зниклого батька. Потім через деякий час батька розшукали, її викликали до Ленінського РВ та сказали, що батько сам з`явився разом з ОСОБА_25 , представив його як друга та сказав що не бажає спілкуватися з дочкою та сином, тому його зняли з розшуку. Аж влітку 2013 року вона отримала від батька телеграму, де він просив приїхати забрати його в с.Нехвороща Новосанжарського району. Вона разом з працівниками міліції наступного дня поїхала туди та виявили в пустому будинку свого батька разом з ОСОБА_15 Як пояснили вони обоє, їх туди привіз ОСОБА_7 після продажу квартир. Вважає, що квартири були продані незаконно та підлягають поверненню.

Потерпіла ОСОБА_15 в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, вказала що жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 не має.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 є її колишнім чоловіком. Вона була одружена з ОСОБА_5 у них двоє дітей ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , потім вони розлучилися. ОСОБА_5 проживав сам, отримав у спадщину дві квартири в м. Полтаві. Але він хворів на психічну хворобу, лікувався з цього приводу і був визнаний недієздатним. Їх донька ОСОБА_6 є його опікуном. В 2012 р. діти зверталися з заявою про його розшук.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 є його батьком. В 2012 році батько зник і він з цього приводу звертався до Ленінського РВ щоб його оголосили в розшук. Також він звернувся до суду з заявою про визнання ОСОБА_5 недієздатним і в той час як його батько перебував у розшуку він зустрів його в приміщенні Ленінського районного суду м.Полтави, звідки він виходив разом з ОСОБА_7 . Також він дізнався, що вони були присутні в суді при розгляді справи за заявою про зняття арешту з батькової квартири, і що ОСОБА_24 представлявся сином ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона продала свою квартиру і хотіла придбати собі іншу квартиру, знайома запропонувала їй подивитися та придбати квартиру за адресою: АДРЕСА_11 . Квартиру їй показував ОСОБА_7 та говорив, що це квартира старого дідуся, якому важко ходити і тому ключі довірили йому. Договір купівлі-продажу 13.12.2012 року оформляли у приватного нотаріуса ОСОБА_11 там були присутні ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_29 , який представлявся сином ОСОБА_5 . ОСОБА_5 написав розписку про отримання коштів.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вони із ОСОБА_12 мали намір за спільні кошти придбати квартиру в місті Полтаві. Вони знали ОСОБА_30 та ОСОБА_31 і звернулися до них за допомогою знайти квартиру, ті запропонували їм придбати квартиру за адресою: АДРЕСА_12 . Квартира їм сподобалася і 28.12.2012 року у приватного нотаріуса ОСОБА_14 вони оформили договір купівлі-продажу квартири, у нотаріуса були вони двоє та ОСОБА_32 з ОСОБА_5 . ОСОБА_33 підвозив їх на автомобілі та чекав на вулиці. Гроші віддала ОСОБА_7 , оскільки він сказав що відвезе ОСОБА_5 додому, бо було вже пізно.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що разом з ОСОБА_13 купили в складчину квартиру у ОСОБА_5 , яка розташована по АДРЕСА_12 , за 22000 доларів США. Гроші передавали ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_5 . Через деякий час прийшов лист, що власника квартири визнано недієздатним та почалися суди.

Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні пояснив, що він проживає в будинку АДРЕСА_7 ) знає ОСОБА_5 , раніше був головою кооперативу, одного разу до нього прийшли ОСОБА_5 та ще двоє чоловіків один із них був ОСОБА_24 та просили видати довідку з відомостями про квартиру АДРЕСА_13 .

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_35 в судовому засіданні пояснили, що вони придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_14 . Квартиру допомагали знайти ріелтори ОСОБА_27 та ОСОБА_32 , який представлявся племінником ОСОБА_15 , спочатку дали завдаток, а потім оформляли договір купівлі продажу у приватного нотаріуса ОСОБА_19 , Там були присутні свідки та ОСОБА_15 з ОСОБА_36 , гроші віддавали ОСОБА_15 особисто в руки, розписку про отримання коштів писала ОСОБА_15 , а потім сама передала гроші ОСОБА_7 .

Крім показань потерпілих та свідків, вина ОСОБА_7 у вчиненні злочинів повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які були надані стороною обвинувачення зокрема :
- даними заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_6 від 26.07.2013 року;
- даними протоколу огляду місця події від 06.07.2013 року за адресою: АДРЕСА_11 з фототаблицею;

- даними протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_12 від 09.07.2013 року з фототаблицею;

- актом №886 від 03.12.2012 судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 згідно якого, ОСОБА_5 страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді хронічного маячного розладу.

- довідкою з ПОКПЛ ім.. О.Ф. Мальцева від 03.06.2013 щодо наявності у ОСОБА_5 діагнозу хронічний маячний розлад,

- даними виписки з історії хвороби №3345 щодо ОСОБА_5

- даними виписки з домової книги про склад сім`ї ОСОБА_5 від 17.09.2012 р.

- рішенням Київського районного суду м. Полтави від 03.10.2014 року про визнання ОСОБА_6 опікуном ОСОБА_5 ;

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 від 23.11.2012 р. про вчинення кримінального правопорушення щодо її батька ОСОБА_5

- даними договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_11 від 13.12.2012 року; з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно; із свідоцтва про право на спадщину за законом; із витягу про державну реєстрацію прав;

- даними договору купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_12 від 28.12.2012 року;

- даними витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно; із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.12.2012 року; із витягу про державну реєстрацію прав від 26.12.2012 року; із звіту про оцінку нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_12 ;

- даними із технічного паспорту на квартиру за адресою: АДРЕСА_12 ; із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.12.2012 та із витягу про державну реєстрацію прав від 26.12.2012;

- інформацією ПриватБанку щодо проведення транзакції з карти клієнта ОСОБА_5 та фотозображенням з камер відео спостереження на яких зафіксований у тому числі і ОСОБА_7 ,
- даними довіреності виданої від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_7 31.08.2012 року;
-даними протоколу прийняття заяви ОСОБА_15 про вчинене кримінальне правопорушення від 26.07.2013 року ;

- копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_14 , та технічного паспорту на квартиру;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.12.2015, згідно якого ОСОБА_15 впізнала ОСОБА_7 , як особу, що заволоділа її грошима від продажу квартири,

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 11.12.2015 за участю ОСОБА_15 щодо обставин реалізації належної їй квартири,
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 28.03.2016 за участі ОСОБА_7
- розпискою ОСОБА_7 про одержання від ОСОБА_13 грошових коштів в сумі 8500 грн. від 28.12.2012
- висновком №1120 судової оціночно-будівельної експертизи від 30.11.2015 року, згідно якого вартість квартири АДРЕСА_4 складає 211970 грн. з фото таблицею;

- та іншими матеріалами справи в їх сукупності,

На підставі викладеного, аналізуючи докази по справі, зібрані під час досудового слідства та всебічно досліджені в судовому засіданні, суд їх визнає належними, допустимими, об`єктивними та достатніми і кваліфікує дії ОСОБА_7 за ст. 190 ч.3 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

У силу ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання є часткове відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди, знаходження на утриманні малолітньої дитини.

У силу ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Цивільні позови по справі не заявлялися.

При обранні міри покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягається вперше, характеризується позитивно, працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, частково відшкодував завдану злочином матеріальну шкоду, беручи до уваги його роль в скоєнні злочину, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 , без відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 3 років не вчинить нового злочину.

Зобовязати ОСОБА_7 протягом іспитового строку періодично зявлятися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації і повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили залишити у виді застави.

Речові докази зберігати в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави.

Головуючий ОСОБА_1