печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.05.2017 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0007511 від 18.11.2016, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Худльово Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, освіта початкова загальна середня, учня 9 класу Худлівської ЗОШ І-ІІ ступеню, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
Неповнолітній ОСОБА_4 18 листопада 2016 року, перебуваючи на бул.Л. Українки, 36 в м. Києві, побачив раніше не знайому йому ОСОБА_10 , яка спілкувалась по мобільному телефону через навушники.

В цей час у ОСОБА_4 винник злочинний умисел на таємне викрадення належного ОСОБА_10 мобільного телефону, реалізуючи який він 18 листопада 2016 року, приблизно о 17.10 год., перебуваючи за вищевказаною адресою та вважаючи свої дії непомітними для інших осіб, діючи з корисливих спонукань, таємно викрав з жіночої сумки ОСОБА_10 належний їй мобільний телефон «IPhone 6» білого кольору, вартістю 12000 грн., після чого зник з місця вчинення злочину, заподіявши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, підтвердив обставини його вчинення, так як вони викладені у вироку вище, пояснив, що 15.11.2016 він приїхав до м. Києва із тіткою, щоб зняти квартиру і зустріти Новий рік, мати планувала приїхати пізніше. Того ж дня, гуляючи містом він заблукав, не міг знайти дороги до Дарниці, не мав грошей, вимушений був ночувати на вулиці. В після обідній час 18.11.2016 він перебував вулиці, де побачив дівчину, яка розмовляла по мобільному телефону. Коли остання поклала мобільний телефон до сумки, він непомітно підійшов до неї ззаду, витягнув мобільний телефон «IPhone 6», з яким побіг на маршрутку. Через деякий час його із викраденим мобільним телефоном було затримано працівниками поліції. Не заперечував вартість телефону, яка вказана у обвинуваченні, свої дії охарактеризував негативно.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин справи, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд в силу вимог ст. 66 КК України, визнає вчинення злочину неповнолітнім та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом під час розгляду справи не встановлено.

При призначенні покарання суд приймає до уваги те, що ОСОБА_4 вчинив злочин середнього ступеня тяжкості, є учнем школи, неповнолітнім, а відтак вважає можливим призначити йому з урахуванням положень ч.1 ст. 100 КК України покарання у виді громадських робіт на мінімальний строк, передбачений санкцією статті.

Разом з тим, з огляду на те, що неповнолітній ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, викрадений телефон повернутий потерпілій, обвинувачений є учнем 9 класу Худлівської ЗОШ І-ІІ ступеню, де характеризується посередньо, задовільно характеризується за місцем реєстрації і проживання, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, враховуючи також умови його життя та виховання у неповній сім`ї, вплив дорослих, рівень розвитку та інші обставини, наведені в листі Служби у справах дітей Ужгородської районної держадміністрації Закарпатської області від 25.04.2017, суд, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , дійшов висновку про можливість застосування до нього положень ст. 105 КК України та звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення обвинуваченим ОСОБА_4 повноліття.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень до ч. 9 ст.100 КПК України.

Судові витрати на цивільний позов у справі відсутні

Керуючись ст. 371, ч. 2 ст. 373, ст. 374, ст. 376 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 /вісімдесят/ годин.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання у виді громадських робіт на підставі ст.105 КК України із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Речові докази: мобільний телефон «IPhone 6» - залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя - ОСОБА_1