Справа №560/539/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження №0000256 на підставі угоди про визнання винуватості за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньої, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України

встановив:
ОСОБА_5 являючись суб`єктом підприємницької діяльності та не маючи спеціального дозволу (ліцензії) на здійснення операцій з брухтом чорних металів, не будучи зареєстрованим у встановленому законом порядку в органах державної влади як суб`єкт підприємницької діяльності, що здійснює операції з брухтом чорних металів протягом лютого-березня місяців 2017 року з порушенням вимог Закону України "Про металобрухт" від 05.05.1999 року та Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" від 01.06.2000 року, з корисливих мотивів, по місцю проживання в с.Тумень Дубровицького району Рівненської області здійснював незаконні операції по заготівлі у населення чорних металів.

28 березня 2017 року під час проведення огляду місця події в кузові автомобіля Фольцваген Т4 д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено та вилучено 800 кг брухту чорних металів, який ОСОБА_5 скуповував у місцевих жителів Дубровицького району.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.213 КК України, так як ОСОБА_5 вчинив дії, які виразились у здійсненні операцій з брухтом чорних металів без державної реєстрації, без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством.

21 квітня 2017 року між прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000256 та ОСОБА_5 у присутності його захисника ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.213 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді обмеження волі строком на 1 рік із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. та отримана згода обвинуваченого на його призначення.

Також сторони погоджуються щодо долі речових доказів по кримінальному провадженню, а саме: 800 кілограм металобрухту - конфіскувати.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 , який згідно постанови про призначення групи прокурорів від 06.06.2017 року, який входить в групу прокурорів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000256 від 17.04.2017 року, в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.213 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 незаконно здійснював операції з брухтом чорних металів, а тому приходить до висновку, що кваліфікація його дій за ч.1 ст.213 КК України є правильною, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 21 квітня 2017 року про визнання винуватості між прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 21 квітня 2017 року покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речовий доказ: 800 кілограм металобрухту, який зберігається на території Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області - конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: підпис.
З оригіналом згідно.
Голова Дубровицького
районного суду ОСОБА_1