ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6787/17
провадження № 1-кп/753/665/17
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
"14" квітня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12
провівши в залі суду в м. Києві підготовче судове засідання кримінального провадження №0004955 від 06.05.2016 року з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого на посаді менеджера з продажу ТОВ «Украгротехпром», неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
та
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Білогорілка, Лохвицького району, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України,
В С Т А Н О В И В :
До Дарницького районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом та додатками відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України.
Прокурори вважають за необхідне призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта. Також, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України - можливість переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, які ще не допитані у вказаному провадженні, продовження вчиняти нові кримінальні правопорушення, у сукупності з даними про особи обвинувачених, просили продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останніх.

Потерпілий та представник потерпілого підтримали думку прокурора.

Захисник ОСОБА_9 , думку якого підтримали захисник ОСОБА_10 та обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вважали за необхідне обвинувальний акт повернути прокурору, вказуючи на те, що сам акт з додатками не вручений захиснику ОСОБА_9 , цивільний позов нікому не вручався, обвинувачення є неконкретним, крім того порушено правила територіальної підсудності. Також, просили змінити запобіжний захід обвинуваченим на заставу, посилаючись на недоведеність існування ризків, вказаних прокурорами.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до висновку про необхідність направлення обвинувального акта відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до Апеляційного суду м. Києва для визначення підсудності виходячи з наступного.
Під час підготовчого судового засідання суд вирішує питання, передбачені ч. 3 ст. 314 КПК України, зокрема: направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження, при цьому відповдіно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України дане питання підлягає першочерговому вирішенню, оскільки судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

Згідно з вимогами ст.ст. 32, 34 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке кримінальне правопорушення, а якщо місце вчинення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, а питання про направлення кримінального провадження з одного до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування закінчується, зокрема, направленням до суду обвинувального акта.

Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України до тяжкого злочину. Таким чином, найбільш тяжким правопорушенням є кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України

Виходячи зі змісту обвинувачення за ч. 4 ст. 187 КК України ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , знаходячись в автомобілі «Фольцваген Транспортер», який рухався у невстановленому слідством напрямку, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства, заволоділи майном останнього. Таким чином місце вчинення вказаного кримінального правопорушення органом досудового розслідування не встановлено.

При цьому обвинувальний акт складено слідчим слідчого уравління ГУ Національної поліції в м.Києві, а подано до суду прокуратурою міста Києва, що територіально не відноситься до Дарницького району м. Києва.

З огляду на викладене, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підлягає направленню до Апеляційного суду м. Києва для вирішення питання про направлення даного кримінального провадження з Дарницького районного суду м. Києва до іншого суду. Враховуючи наведене, суд позбавлений можливості розглянути по суті подане захисником ОСОБА_9 клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує не тільки необхідність забезпечення прав обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 20.01.2017 року відносно ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, який продовжувався відповідно до ухвали Голосіївського районного суду м. Києва до 18.04.2017 року.
Відповідно до ухвали слідчого судді від 18.01.2017 року відносно ОСОБА_12 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, який продовжувався відповідно до ухвали Голосіївського районного суду м. Києва до 18.04.2017 року.
ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні умисного тяжкого та особливо тяжкого злочинів, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі до 15 років.
Приймаючи до уваги наявність підстав для розумної підозри щодо причетності обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень в сукупності з даними, що характеризують особу останніх, а саме вік та стан здоров`я, з огляду наступінь тяжкості правопорушень та вид і розмір покарання, яке може загрожувати в разі визнання їх винуватими, суд приходить до висновку про те, що наведені обставини збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не продовживши тримання обвинувачених під вартою.

Таким чином суд вважає доведеним наявність ризику переховування ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від суду, оскільки достатні стримуючи фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Відомостей, які б свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, зокрема за станом здоров`я, в матеріалах провадження немає.

Враховуючи конкретні обставини вказаного кримінального провадження суд вважає, що ризик вчинення нових кримінальних правопорушень як з боку ОСОБА_11 так і з боку ОСОБА_12 є реальним.

Дані про те, що обвинувачені не мають судимості в силу ст. 89 КК України, мають місце реєстарції в Україні, не можуть бути безумовними підставами для зміни обраного запобіжного заходу, оскільки самі по собі не свідчать про відсутність наведених ризиків.

Також судом не встановлено наявності міцних соціальних зв`язків що могли би бути підставою для прийняття рішення про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, на даний час судове провадження триває, потерпілі та інші учасники кримінального провадження не допитані, що, на думку суду, свідчить про можливість незаконного впливу з боку обвинувачених на вказаних осіб.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що злочини, у яких обвинувачуються ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинені із застосуванням насильства суд вважає неможливим застосувати інші, більш м`які, запобіжні заходи, як такі, що не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та виконання ними процесуальних обов`язків та не визначає розмір застави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 32, 34, 314, 315 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004955 від 06.05.2016 рокуза обвинуваченням ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України - направити до Апеляційного суду м. Києва для визначення підсудності.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 13 червня 2017 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до 13 червня 2017 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді