Справа № 755/9291/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
"24" липня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, в рамках кримінального правопорушення внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003821 від 18.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
Слідчий Дніпровського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , звернулась до суду з зазначеним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до п`яти років, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Підозрюваний заперечував проти задоволення даного клопотання, враховуючи, що всі докази у кримінальному провадженні ґрунтуються на припущеннях, зазначені у клопотанні ризики не відповідають дійсності так, які він має постійне місце проживання, родину, тобто являється особою, яка має стійкі соціальні зв`язки.

Слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.

Відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер № 0003821.

29.04.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка визначається з урахуванням тяжкості вчиненого злочину чи кримінального проступку та характеристики підозрюваного, обвинуваченого. Для цього встановлюється наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення й відповідно їй повідомляється про підозру у вчиненні конкретного кримінального правопорушення; 2) наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений може перешкоджати будь-яким чином здійсненню кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення того, у якому він підозрюється, обвинувачується. Зазначене повинно підтверджуватися матеріалами кримінального провадження, зокрема, показаннями свідків, потерпілих, отриманою інформацією в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій тощо; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Окрім того, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються та довести, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Надаючи оцінку доводам органу досудового розслідування в частині обґрунтованості підозри, слідчий суддя виходить з наступного.

З рішення ЄСПЛ від 30 серпня 1990 року у справі Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, п. 32, Series А, № 182 убачається, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи та безпосередньо саме кримінальне провадження в оригіналі, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити правопорушення, прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів та отримані у порядку встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України.

В свою чергу, як убачається з матеріалів клопотання необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 може продовжувати свою злочинну діяльність, впливати на свідків та потерпілого, під час досудового розслідування переховуватися від органів поліції.

Зазначені у клопотанні ризики слідчий обґрунтовує лише тим, що підозрюваний під час досудового розслідування неодноразово переховувався від органів поліції, про що свідчить відпрацювання працівників поліції, а також, те що останній будучи заздалегідь повідомлений про час та місце проведення судового засідання, щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у назначений час до судового розгляду не маючи на це поважних причин, не з`явився, що унеможливило розгляд вказаного вище запобіжного заходу

Частиною 2 статті 177 КПК України регламентовано, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Надаючи оцінку доводам органу досудового розслідування в частині обґрунтованості підозри, слідчий суддя виходить з наступного.

З рішення ЄСПЛ від 30 серпня 1990 року у справі Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, п. 32, Series А, № 182 убачається, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити правопорушення, прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів та отримані у порядку встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України.

Крім того, слідчий суддя враховує, що фактичні підстави застосування запобіжних заходів - це наявність системи незаперечних доказів вчинення відповідною особою кримінального правопорушення.

В той же час, системний аналіз положень Глави 18 КПК України в поєднанні з практикою Європейського суду з прав людини вказують на те, що на достатність доказів про наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України може вказувати наступне:

? про намір переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду можуть свідчити такі дані, як придбання проїзних документів, зняття з різного роду реєстраційних обліків, раптове звільнення з роботи, розпродаж майна тощо;

? про можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування може свідчити здійснення особою погрози, підкуп, умовляння свідків і потерпілих, схилення їх до дачі неправдивих показань; спроби викрадення, знищення, фальсифікації речових доказів і документів; вплив на спеціалістів та експертів тощо;

? про те, що особа може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому підозрюється, обвинувачується, може свідчити наявність інформації, отриманої в результаті проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій про вчинення особою протиправної діяльності (підготовку до вчинення кримінального правопорушення, придбання предметів для вчинення злочинної діяльності), наявність попередніх судимостей, зв`язки з антигромадськими елементами, надходження до правоохоронних органів заяв та повідомлень про те, що особа здійснює підготовку до нового кримінального правопорушення.

Крім того, суд звертає особливу увагу учасників процесу, що ч. 1 ст. 183 КПК України, визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тобто, фактичною підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність сукупності неспростовних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. Одного лише зазначення в клопотанні про застосування запобіжних заходів обставин про те, що підозрюваний, намагається чи намагатиметься переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду чи вчиняти інші дії, направлені на протидію розслідуванню, недостатньо. Зазначене повинне підтверджуватися відповідними матеріалами.

Враховуючи, вище зазначене, в сукупності з особою підозрюваного та обставинами кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, визначених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, враховуючи характер даного кримінального правопорушення.

В той же час, слідчий суддя, не сприймає як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.

За таких умов, суд приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування наявності ризиків - незаконно впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, та неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (взяття під варту), про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В свою чергу, суд сприймає як переконливу позицію захисту в частині особи підозрюваного та факторів, які формують його репутацію враховуючи, що він має постійне місце проживання та реєстрації, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім"ї та побуті виражає міцні соціальні зв`язки, в місці його знаходження.

Про можливість належної соціалізації особи та допустиму репутацію свідчить невстановленість наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (невстановленість зловживання алкогольними напоями або наркотичними засобами).

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначених п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме наявність об`єктивних даних, які свідчать про те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та не доведеності у суді інших ризиків, які зазначені у клопотанні та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику(п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), вважає за необхідне у задоволенні клопотання про взяття під варту підозрюваного відмовити, та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України терміном на 2-а місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленому судом ризику (підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому підозрюється) та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Враховуючи вище викладене, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-179, 183, 193, 194, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального правопорушення внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003821 від 18.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобовязати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно прибути до місця свого проживання - АДРЕСА_1 .

Зобовязати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження, та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обв`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Вказані обов`язки покласти на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, тобто до 21.09.2017.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через слідчого для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Зобоязати орган внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого негайно поставити на облік останнього, і повідомити про це суду.

Розяснити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП м. Києві ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1