Справа № 487/3348/17
Провадження № 1-кс/487/926/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2017 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, Вінницького району, с. Іванівка, українця, громадянина України, -
В с т а н о в и в:
21 червня 2017 року слідчий Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Доводи клопотання.
В клопотанні зазначено, що 18.06.2017 приблизно о 20:50 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 , знаходячись в барі котрий розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Новосельська 9-А, відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_10 за наступних обставин.

Так, знаходячись у вказаному місці у вказаний час ОСОБА_9 підійшов до потерпілого ОСОБА_10 та почав провокувати останнього на конфлікт. Через деякий час до ОСОБА_9 підійшов ОСОБА_8 . Приблизно о 20:50 на мобільний телефон потерпілого зателефонував невідомий номер. Потерпілий, маючи на меті відповісти на виклик по телефону дістав телефон з кишені, який побачили ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

В цей у ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виник корисливий злочинний умисел на заволодіння майном. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 наніс один удар кулаком в область обличчя потерпілого та в подальшому повалив останнього на землю. Після того, як потерпілий впав на землю ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_7 , почали наносити удари руками та ногами по голові та тулубу потерпілого. В цей час потерпілий ОСОБА_10 , знаходячись на землі та тримаючи мобільний телефон у руці, під час отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_7 випустив мобільний телефон із руки, де в подальшому ОСОБА_7 усвідомлюючи, що його дії очевидні для потерпілого, відкрито заволодів майном останнього, а саме мобільним телефоном марки «Nous NS 3» вартістю 1000 гривень.

Після чого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 1000 гривень.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк від 4 до 6 років, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Позиції сторін.
В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив про задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Суду пояснив, що 18.06.2017 приблизно о 20:50 год., разом з ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , відпочивали в барі, котрий розташований за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому у ОСОБА_11 з потерпілим виник конфлікт, який переріс в бійку. В ході бійки випав мобільний телефон, при цьому він думав, що вказаний телефон належить ОСОБА_11 і тому поклав його до своєї кишені, щоб потім повернути. Однак, коли приїхали працівники поліції, з`ясувалось, що телефон належить потерпілому. Вказав, що вважає, що відсутні підстави для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначив, що буде допомагати слідству.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що його вина у скоєному злочині не є доведеною, докази не зібрані у повному обсязі. Просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обставини встановлені судом.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін кримінального провадження, суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Прокурором доведено, що є обгрунтована підозра вважати, що підозрюваним ОСОБА_9 вчинено злочин при наступних обставинах.

18.06.2017 приблизно о 20:50 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 , знаходячись в барі котрий розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Новосельська 9-А, відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_10 за наступних обставин.

Так, знаходячись у вказаному місці у вказаний час ОСОБА_9 підійшов до потерпілого ОСОБА_10 та почав провокувати останнього на конфлікт. Через деякий час до ОСОБА_9 підійшов ОСОБА_8 . Приблизно о 20:50 на мобільний телефон потерпілого зателефонував невідомий номер. Потерпілий, маючи на меті відповісти на виклик по телефону дістав телефон з кишені, який побачили ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

В цей у ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виник корисливий злочинний умисел на заволодіння майном. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 наніс один удар кулаком в область обличчя потерпілого та в подальшому повалив останнього на землю. Після того, як потерпілий впав на землю ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_7 , почали наносити удари руками та ногами по голові та тулубу потерпілого. В цей час потерпілий ОСОБА_10 , знаходячись на землі та тримаючи мобільний телефон у руці, під час отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_7 випустив мобільний телефон із руки, де в подальшому ОСОБА_7 усвідомлюючи, що його дії очевидні для потерпілого, відкрито заволодів майном останнього, а саме мобільним телефоном марки «Nous NS 3» вартістю 1000 гривень.

Після чого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 1000 гривень.

За даним фактом було розпочато кримінальне провадження та 19.06.2017 року до ЄРДР за №0002371 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України.

20.06.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; протоколом огляду місця події від 18.06.2017; протоколом огляду місця події від 19.06.2017; протоколом огляду предмета від 19.06.2017; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.06.2017; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.06.2017; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.06.2017; протоколом проведення слідчого експерименту від 20.06.2017.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що вона є цивільною дружиною ОСОБА_7 та на даний час на сьомому місяці вагітності. Вказала, що у ОСОБА_20 є родина, яка проживає у Снігурівці. Пояснила, що його мама тяжко хворіє, що він є єдиним годувальником їхньої родини. Також зазначила, що цю подію вважає прикрим збігом обставин, просила обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснила, що вона є сестрою ОСОБА_7 . Вказала, що ОСОБА_7 є відповідальною людиною, що він весь час допомагає їй матеріально, є порядним та не відвідує бари і дискотеки. Також зазначила, що цю подію вважає прикрим збігом обставин, просила обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та вказала, що буде допомагати йому виконувати зобов`язання, що будуть покладені судом.

Відповідно п.3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з норм КПК України, і його належної поведінки.

В п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст.. 177 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення існування ризиків, зазначених слідчим у клопотанні та передбачених п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не є достатнім для запобігання зазначеним ризикам, оскільки підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що дає підстави вважати, що останній з метою ухилення від відповідальності може зникнути з місця проживання, крім того, може впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, не має стійких соціальних зв`язків, оскільки не одружений, на утриманні малолітніх дітей немає, також не має постійної роботи, а тому є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що обвинувачений може вчинити інший злочин, впливати на потерпілого, переховуватись від органів досудового розслідування, суду.

Таким чином, надані слідчим відомості свідчать про наявність обгрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, про наявність достатніх підстав вважати про існування передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України ризиків, а також недостатність застосування більш м`яких заходів для запобігання вказаних ризиків, тому вбачаються підстави для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання підозрюваного на ту обставину, що в нього не було умислу на заволодіння чужим майном і він, відповідно, не вчиняв грабіжу, до уваги не приймається, оскільки є достатні дані, які на даному етапі кримінального провадження вказують на саме таку кваліфікацію його дій - під час бійки, яку спровокував інший підозрюваний, заволодів телефоном після чого зник з місця подій. Тобто мається певна узгодженість дій направлених саме на заволодіння майном потерпілого.

Згідно положення п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, згідно яких слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки злочин, що вчинено ОСОБА_7 , вчинено із застосуванням фізичного насильства, слідчий суддя вважає доцільним не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 183, 184, 193, 196 КПК України, слідчий суддя -

У х в а л и в:
Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали до 17 серпня 2017 року (включно).

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1