Справа № 162/1090/16-к Провадження №11-сс/773/317/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майнаДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Любешівського районного суду Волинської області від 25 листопада 2016 року про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Любешівського ВП ГУ НП у Волинській області у кримінальному провадженні № 000267 від 19.11.2016, зареєстрованому за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, звернувся з клопотанням до Любешівського районного суду Волинської області про накладення арешту на майно, яке було вилучене 19.11.2016 в ході огляду місця події у ОСОБА_8 ..
Клопотання умотивовано тим, що в провадженні СВ Любешівського відділення поліції перебуває кримінальне провадження про порушення здійснення операцій з металобрухтом. Зокрема встановлено, що ОСОБА_8 , не будучи суб`єктом господарювання, у порушення вимог статті 4 Закону України «Про металобрухт», у селі Угриничі Любешівського району Волинської області, використовуючи вантажний автомобіль «Рено Мастер», р.н. НОМЕР_1 , та механічні ваги, приймав у населення металобрухт.
19 листопада 2016 року зазначений транспортний засіб, свідоцтво про його реєстрацію, металеві механічні ваги, акумуляторну батарею, металобрухт вагою приблизно 330 кілограмів вилучено в ході огляду місця події 19 листопада 2016 року та визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
У зв`язку з тим, що вказані речі є знаряддями та предметом кримінального правопорушення, їх визнано речовими доказами, слідчий просив накласти на них арешт.
Ухвалою слідчого судді від 25.11.2016 клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на майно, вилучене 19.11.2016 в ході огляду місця події у ОСОБА_8 , а саме на:
- автомобіль «Рено Мастер», р.н. НОМЕР_1 , з свідоцтвом про реєстрацію автомобіля серії НОМЕР_2 ;
- металеві механічні ваги синього кольору;
- акумуляторну батарею синього кольору;
- 330 (триста тридцять) кілограмів металобрухту.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що згідно з наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Таким чином, на думку слідчого судді, підстави і мотиви внесеного слідчим клопотання відповідають вимогам статті 170 КПК та сприятимуть реалізації завдань кримінального провадження.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки пропустив його з поважних причин. Також просить скасувати ухвалу слідчого судді та зобов`язати слідчого відділу поліції повернути вилучений у нього автомобіль «Рено Мастер» з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Посилається на те, що він не брав участі в розгляді провадження, а копію оскаржуваної ухвали слідчого судді отримав лише 02.12.2016. Вважає, що слідчий суддя, всупереч вимогам закону, не повідомив його про час та місце розгляду провадження та незаконно розглянув справу без його участі. Також слідчим суддею не дотримано процедури, визначеної ч.1 ст.172 КПК України, розгляду клопотання. Зокрема, порушено строк розгляду даного клопотання.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримував апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти апеляції та просила залишити ухвалу слідчого судді без змін, пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_8 до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Враховуючи те, що ОСОБА_8 не брав участі у розгляді клопотання про накладення арешту на майно, копію оскаржуваної ухвали слідчого судді отримав поштою, на думку апеляційного суду, ОСОБА_8 слід поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 25.11.2016.
Доводи апелянта про те, що слідчий суддя порушив його право на захист, оскільки не повідомив його про час та місце розгляду справи, а також порушив строк розгляду клопотання, не заслуговують на увагу.
Як убачається із матеріалів провадження, 19 листопада 2016 року, що припадало на вихідний день, в ході огляду місця події у ОСОБА_8 вилучено транспортний засіб, свідоцтво про його реєстрацію, металеві механічні ваги, акумуляторну батарею, металобрухт та визнано їх речовими доказами у кримінальному провадженні.
У перший робочий день 21 листопада 2016 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.
23 листопада 2016 року, тобто в строки, передбачені ч.1 ст.172 КПК України, призначено судовий розгляд даного провадження.
У зв`язку з неявкою в судове засідання підозрюваного ОСОБА_8 та слідчого ОСОБА_9 , які повідомлялись телефонограмами, тобто відповідно до порядку, передбаченому ч.1 ст.135 КПК України, про час та місце розгляду справи, однак не з`явились в судове засідання, розгляд провадження було відкладено на 25.11.2016, про що повторно належним чином повідомлено всіх учасників провадження.
У зазначений день в зв`язку з повторною неявкою підозрюваного та слідчого в судове засідання, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання, слідчим суддею за участі прокурора задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_8 ..
За наявності зазначених обставин, апеляційний суд не знаходить будь-яких порушень строку розгляду слідчим суддею клопотання про накладення арешту на майно, на що посилається в своїй апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 ..
Згідно вимог ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Постановою слідчого СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_9 від 19 листопада 2016 року, майно, яке було вилучене в ОСОБА_8 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 000267 (а.п.4).
Згідно пояснень прокурора та слідчого в апеляційному суді, обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 вже скеровано для розгляду до суду першої інстанції.
Тому апеляційний суд вважає, що з врахуванням зазначених обставин, а також з метою збереження вищевказаного майна, що є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя законно та обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та наклав арешт на вищевказане майно на підставі ч.3 ст.170 КПК України.
Висновки слідчого судді в ухвалі відповідають фактичним обставинам справи, є законними, обґрунтованими та вмотивованими.
З огляду на це, підстав для скасування ухвали слідчого судді, з мотивів наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_8 про поновлення строків задовольнити.
Поновити ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Любешівського районного суду від 25.11.2016.
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Любешівського районного суду від 25.11.2016 без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий:
Судді: