справа №619/3732/16-к
провадження №1-кп/619/105/17
УХВАЛА
іменем України
24 травня 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого- судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,
прокурора- ОСОБА_3 ,
представника потерпілої - ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника- - ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні у відношенні обвинуваченої:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Вільшани Дергачівського району Харківської області, громадянки України, працюючої техніком будівельно-монтажної дільниці та прибиральником службових приміщень загального відділу за сумісництвом Дергачівської УЕГГ ПАТ «Харківгаз», раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
В підготовчому судовому засіданні від захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 надійшло клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.
В клопотанні адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що при складанні обвинувального акта прокурор вимог закону не виконав, про що свідчать наступні факти.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 04.02.2016 року колегія суддів підтвердила факти порушень норм КПК України з боку сторони обвинувачення, а саме: відповідно до п. 13 ч. 1 ст. З КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. В порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті спочатку викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, далі - формулювання обвинувачення і лише після цього - правова кваліфікація кримінального правопорушення; неналежне вручення обвинувального акту його підзахисній та ненадання їй доступу до матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, що є наслідком недопустимості відомостей, які містяться в матеріалах провадження, як доказів (ч. 12 ст. 290 КПК України).
Із зазначених вище недоліків, встановлених рішеннями судів, залишаються наступні:
- ненадання його підзахисній доступу до матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, що є наслідком недопустимості відомостей, які містяться в матеріалах провадження, як доказів (ч. 12 ст. 290 КПК України);
- невручення його підзахисній обвинувального акту та додатків до нього;
- порушення презумпції невинуватості щодо його підзахисної, так як в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 скоїла злочин. Дана обставина порушує норми Конституції України (ст.62 : «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду») та КПК України (ст. 17).
Тобто прокурором не виконані вказані судові рішення, недоліки не усунені.
Призначення судового розгляду за наявності викладених вище недоліків і порушень закону з їх усуненням прокурором на наступних стадіях провадження законом не передбачено.
Сторона захисту вважає, що перевірений обвинувальний акт підлягає безумовному поверненою прокурору без обговорення питання про можливе використання прокурором в наступному під час судового розгляду можливостей, які надає прокурору ст. 338 КПК України, оскільки законом не передбачено виконання вимог ст. 290 КПК України на стадії судового провадження.
Просить повернути обвинувальний акт.
В процесі обговорення клопотання прокурор, представник потерпілої, потерпіла заперечували проти його задоволення, обвинувачена підтримала клопотання.
Так, прокурор пояснив, що обвинувачену неодноразово викликали до місцевої прокуратури, всіма можливими засобами намагались їй надати доступ до матеріалів кримінального провадження, вручити їй обвинувальний акт, але обвинувачена не з`являлась, перешкоджає виконанню судових рішень. Так, за клопотанням прокурора була постановлена ухвала слідчого судді від 22.09.2016 р. про привід обвинуваченої, але яка не була виконана, обвинуваченій направлялись повістки, листи, смс-повідомлення, їй телефонували, направляли обвинувальний акт по пошті, але вона не з`являється, документи не отримує.
Представник потерпілої зазначив, що обвинувачена навмисно не з`являється до прокуратури, навмисно не отримує обвинувальний акт, який їй можна вручити в підготовчому судовому засіданні.
Обвинувачена пояснила, що будь-яких повідомлень не отримувала, будь-які документи по пошті не отримувала, не перешкоджала в проведенні процесуальних дій. Вважає, що прокуратура навмисно не виконує рішення судів.
Заслухавши та обговоривши клопотання, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку про наступне.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 04.02.2016 року колегія суддів підтвердила факти порушень норм КПК України з боку сторони обвинувачення, а саме: відповідно до п. 13 ч. 1 ст. З КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. В порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті спочатку викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, далі - формулювання обвинувачення і лише після цього - правова кваліфікація кримінального правопорушення; неналежне вручення обвинувального акту обвинуваченій та ненадання їй доступу до матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, що є наслідком недопустимості відомостей, які містяться в матеріалах провадження, як доказів (ч. 12 ст. 290 КПК України).
На теперішній час із зазначених вище недоліків, встановлених рішеннями судів, залишаються наступні:
- ненадання обвинуваченій доступу до матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, що є наслідком недопустимості відомостей, які містяться в матеріалах провадження, як доказів (ч. 12 ст. 290 КПК України);
- невручення обвинуваченій обвинувального акту та додатків до нього.
При цьому суд зазначає, що твердження обвинуваченої про те, що її не викликали до місцевої прокуратури, фактично не спростовані прокурором, поскільки жодних даних про отримання обвинуваченою будь-якого виклику не надано, єдина ухвала слідчого судді про привід обвинуваченої не виконана.
З вищевказаного слідує, що прокурором не виконані вказані судові рішення, недоліки не усунені.
Вручення обвинувального акта в підготовчому судовому засіданні, про що зазначив представник потерпілої, не передбачено законом.
Призначення судового розгляду за наявності викладених вище недоліків і порушень закону з їх усуненням прокурором на наступних стадіях провадження законом не передбачено.
Таким чином, обвинувальний акт підлягає поверненню.
Повернення перевіреного судом обвинувального акта разом з додатками прокурору буде відповідати вимогам ст. 2 КПК України, за якою завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Керуючись ст. 314 КПК України, -
Обвинувальний акт з додатками у відношенні ОСОБА_7 , яка обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, повернути керівнику Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області для усунення недоліків і приведення у відповідність до вимог ст.291 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської обл. через райсуд протягом 7 днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1