Провадження № 1-кп/643/591/17
Справа № 643/4592/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.05.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, яке внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001121,

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, має вищу освіту, не одруженого, не працюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_4 , 17.02.2017 року, приблизно о 19-30 годині, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходився в компанії друзів, а саме - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 , де вони спільно розпивали спиртні напої. Після того, як спиртні напої закінчилися, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зайшли до спальної кімнати збиратися на вулицю, а ОСОБА_4 залишився на кухні наодинці та побачив на полиці біля входу до кухні поліетиленовий пакет, в якому перебувала сережка з металу жовтого кольору 583 проби, з прозорими та зеленими вставками, вагою 1,58 г, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №84 від 01.03.2017 року 976,11 грн. Після цього, переслідуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 наблизився до полиці, де перебував поліетиленовий пакет із сережкою, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрав пакет із сережкою, що належав ОСОБА_5 та розпорядився нею на власний розсуд. Злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 976,11 грн.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні потерпілою цивільний позов не заявлено, викрадене майно повернуто потерпілій ОСОБА_5 .

Судом дії обвинувачуваного кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
31.03.2017 року в даному кримінальному провадженні між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 відповідно до вимог ч.1 ст. 468 КПК України укладено угоду про примирення, за якою сторони дійшли згоди, що обвинувачений зобов`язується повно та беззастережно визнати свою вину в обсязі та за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті в ході судового провадження за кримінальним провадженням № 0001121.

Потерпіла - ОСОБА_5 проти цього не заперечує, матеріальних претензій до підозрюваного потерпіла не має.

Зважаючи, що вчинений злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та чинне законодавство України передбачає можливість укладення угоди про примирення у такій категорії справ, а також з урахуванням щирого каяття у вчиненому, відсутність тяжких наслідків від вчинених правопорушень, сторони вважали за необхідне узгодити розмір покарання, що необхідно призначити підозрюваному ОСОБА_4 в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі. З урахуванням даних про особу підозрюваного, обставин, що пом`якшують його покарання, вважали за можливе звільнити його від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України із випробуванням та покладенням на нього обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

Сторони також у відповідності до положень частин шостої та сьомої статті 474 КПК України свідчать, що укладення угоди сторонами є добровільним, що умови угоди не порушують інтересів сторін або інших осіб, що вони дійшли повного та безумовного примирення щодо вчиненого злочину, здатні в повному обсязі виконати умови, викладені в цій угоді.

Потерпіла та підозрюваний також свідчать, що їм зрозумілі положення частин шостої - сьомої статті 474 КПК України, а також положення ст.476 КПК України щодо умисного невиконання умов угоди.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 судовому засіданні просила затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просить суд угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачений під час кримінального провадження не подавав.

Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України є правильною. Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання можливі для виконання. За таких обставин суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Судових витрат не має.

Під час проведення досудового розслідування запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався, суд також не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 31.03.2017 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 25.04.2016 року покарання за цією статтею у вигляді двох років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання із випробуванням строком на один рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ч.1, ч.5 ст. 476 КПК України.

Речовий доказ по справі - сережку із золота в формі равлика, з вставками каміння зеленого кольору, - вважати такою, що повернута потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів через Московський районний суд м. Харкова.

Копію вироку після його проголошення вручити засудженому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1