У Х В А Л А
18.05.2017 Справа №607/12576/16-к

провадження №1-кс/607/3549/2017

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого з ОВС СУФР Головного управління ДФС у Тернопільській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 , про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів,

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий з ОВС СУФР Головного управління ДФС у Тернопільській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003722 від 05.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204 КК України, звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

На підставі п. 4 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, - передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.
Згідно із ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.
Відповідно до п. 29 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, повязаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012р. №1104, речові докази у вигляді предметів чи товарів, що належать до вилучених з обігу, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля, на підставі відповідного рішення слідчого судді, суду передаються для їх технологічної переробки або знищуються.
Технологічна переробка або знищення таких предметів і товарів здійснюється з дотриманням вимог Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998р. №1340, а також з дотриманням Загальних вимог до здійснення переробки, утилізації, знищення або подальшого використання вилученої з обігу неякісної та небезпечної продукції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2001р. №50.
Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171 - 174 цього Кодексу.
Підставою для звернення з клопотанням про застосування спеціальної конфіскації та вирішення долі речових доказів, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України є факт закриття кримінального провадження.
Пунктом 4.3 гл. 4 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачено, що до витягу з Реєстру включається інформація про прізвище, ім`я, по батькові слідчого (слідчих), який здійснює досудове розслідування, та прокурора (прокурорів), який здійснює процесуальне керівництво.

Проте, у наданому слідчим витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0003722 від 05 листопада 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України не зазначено прокурора, який здійснює процесуальне керівництво, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 96-1 КК України, ст.ст.100, 171 - 174 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС СУФР Головного управління ДФС у Тернопільській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 , про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1