Справа № 302/1116/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2016смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю прокурор ОСОБА_2 ,

потерпілий ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № в ЄРДР 0000523 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.України, народився в м.Ужгород Закарпатської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , тимчасово проживає АДРЕСА_2 , неодружений, тимчасово непрацюючий, з середньою професійно-технічною освітою, раніше не судимий,- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

08.11.2016 р. біля 16 год., на вул.в с.Н.Студений, Міжгірського району, Закарпатської області, неподалік зупинки громадського транспорту ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, виражаючи явну неповагу до суспільства з метою спричинення тілесних ушкоджень кулаком правої руки наніс три удари в обличчя ОСОБА_3 .. У результаті своїх злочинних дій ОСОБА_4 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 302 від 11.11.2016 року спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах обличчя справа навколо орбітальний синець синьо-фіолетового кольору, округлої форми, на шкірних покривах обличчя зліва на нижній повіці синець аналогічного характеру, садні шкірних покривах лівої вушної раковини та на шкірних покривах спинки носа. Ці тілесні ушкодження спричинено твердим тупим предметом або предметами з нерівною контактуючою поверхнею по ударному механізму дії, розладу здоров`я за собою не потягнули і по цій ознаці кваліфікуються відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 встановлені обставини визнав повністю, а також повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України. ОСОБА_4 свою позицію підтвердив показами в суді, ці дії пояснив вживанням алкоголю на дні народженні. Просить суворо не карати запевнив, що не допустить такого в майбутньому і заявив, що примирився з потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_3 визнав обставини, що встановлені судом за обвинувальним актом і підтверджені обвинуваченим. Потерпілий заявив, що простив учинене обвинуваченим, просить його суворо не карати, претензій цивільного характеру не має.

З місця проживання та за відомостями в кримінальному провадженні обвинувачений характеризується позитивно.

Згідно з ч.2 ст.349 КК України, суд ухвалив про обмеження дослідження обставин справи і перевірки їх доказами вищевстановленим, за згодою всіх учасників судового розгляду, роз`яснивши наслідки такої процесуальної дії.

Оцінивши встановлені обставини, покази і позицію обвинуваченого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 є винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України, який мав місце, за кваліфікуючими ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

За вчинений злочин ОСОБА_4 підлягає покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання за альтернативною санкцією ст.296 ч.1 КК України, суд зважає на таке.

Вчинений злочин за законом (ст.12 КК України) віднесений до невеликої тяжкості, однак характеризується умисною формою вини і посяганням на здоров`я людини. Суд бере до уваги, що потерпілий простив учинене обвинуваченому.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, бо саме ця обставина стала причиною вчинення кримінального правопорушення. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання ним вини і щире розкаяння.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений характеризується з позитивної сторони. Раніше не вчиняв злочинів та адміністративних правопорушень.

Отже, обставини злочину, наявність пом`якшуючої і обтяжуючої покарання обставини, відомості про особу обвинуваченого, позиція потерпілого дають підстави суду вважати, що обвинуваченого недоцільно ізолювати від суспільства, тобто карати арештом чи реально обмеження волі.

Натомість штраф за розміром може бути непосильним для виконання з огляду на відсутність постійного місця праці в обвинуваченого і достатніх інших доходів.

Суд вважає, що обвинувачений заслуговує покарання у виді обмеження волі на строк один рік із застосуванням ст.75 КК України, бо виправлення ОСОБА_4 можливе без реальної ізоляції від суспільства. Суд установлює іспитовий строк для випробування обвинуваченого один рік.

Цивільного позову, судових витрат, речових доказів не має. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі на 1 (один) рік.

Згідно з ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку одного року не вчинить нового злочину і своєю поведінкою доведе виправлення.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом 30 днів з дня проголошення.

Оскарження вироку з питань не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались згідно з ст. 349 ч.3 КПК України не допускається.

Вирок набирає законної сили після спливу строку його оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Суддя: ОСОБА_1