Справа № 639/4371/17 1-кп/639/426/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2017 року м.Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Костянтинівка Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, доньку, 2009 року народження, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 30.09.2002р. Коломакським райсудом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки; 19.02.2004р. Краснокутським райсудом Харківської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 02.01.2007р. звільнений з місць позбавлення волі умовно - достроково на підставі ухвали Первомайського райсуду Харківської області від 24.12.2007р. на 1 рік 7 міс. 26 днів; 22.12.2009р. Ленінським райсудом м. Харкова за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 18.08.2014р. звільнений з місць позбавлення волі умовно - достроково на підставі ухвали Дзержинського райсуду м.Харкова від 08.08.2014р. на не відбутий строк 1 місяць; 03.05.2015 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ст.395 КК України до 2 місяців арешту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, суд,
встановив:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за скоєння злочинів, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків не зробив та вчинив кримінальне правопорушення проти здоров`я особи за наступних обставин.
ОСОБА_4 , 15 червня 2017 року, приблизно о 12 годині, знаходився за місцем свого проживання у кВ. АДРЕСА_3 , де він мешкає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , дружиною та малолітньою донькою.
Саме в той час ОСОБА_4 безпричинно почав лаятися на свою матір, після чого, розізлившись на неї, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, вирішив спричинити їй тілесні ушкодження будь-якого ступеня тяжкості.
Реалізуючи свій протиправний, злочинний умисел ОСОБА_4 , діючи умисно, застосовуючи фізичне насилля, використовуючи свою фізичну перевагу над своєю матір`ю, схватив її правою рукою за волосся та потягнув вниз до столу. У відповідь на насилля з боку сина ОСОБА_5 побоюючись за своє здоров`я, вирвалася від нападника.
Однак ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, бажаючи довести протиправний умисел до кінця, тією ж рукою, проявляючи агресію, схватив потерпілу за ліве передпліччя лівої руки, силою стиснувши його, а потім лівою рукою схватив за ліве плече, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , згідно із висновком судово-медичної експертизи №4510-Ая/17 від 13.07.2017р. - синці на лівій руці, садно на тлі синця на лівій руці, які відноситься до легких тілесних ушкоджень, після чого протиправні дії ОСОБА_4 були припинені його дружиною.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, щиро покаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив суду, що до обставин встановлених під час досудового слідства по кримінальному провадженню та зазначених в обвинувальному акті йому добавити нічого, від дачі показань в судовому засіданні він відмовляється на підставі ст.63 Конституції України.
Потерпіла ОСОБА_5 пояснила в судовому засіданні, що обвинувачений є її рідним сином. 15 червня 2017 року, приблизно о 12 годині, вона знаходилася за місцем свого проживання у кв. АДРЕСА_3 , також у квартирі перебували її син ОСОБА_4 , із дружиною.
В цей час ОСОБА_4 , почав лаятися на неї, через те, що її малолітня онука, донька ОСОБА_4 , із кимось побилася у таборі, після чого схопив її правою рукою за волосся та потягнув вниз до столу, але вона вирвалася від нього.
ОСОБА_4 , продовжуючи свої дії, тією ж рукою, схопив її за ліве передпліччя лівої руки, силою стиснувши його, а потім лівою рукою схватив за ліве плече, чим спричинив синці на лівій руці, після чого пішов до іншої кімнати.
Того ж дня вона звернулася до поліції із заявою щодо зазначених дій сина.
До обвинуваченого будь яких претензій не має, при призначенні йому покарання покладається на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні всіх доказів по справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого і потерпілої, вивченням матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин суд вважає доведеною провину обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України, як умисне спричинення потерпілій легких тілесних ушкоджень.
Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття у скоєному.
Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він із неповною середньою освітою, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, доньку, 2009 року народження, офіційно не працевлаштований, раніше судимий, судимість не знята у встановленому законом порядку, має постійне місце реєстрації в Харківській області та місце мешкання в м.Харкові, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує його покарання, заяву потерпілої про відсутність будь яких претензій до обвинуваченого і, вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави.
Виходячи з вимог ст. 65 КК України, суд приходить до висновку, що вказане покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і, попередження вчинення ним нових злочинів.
Речові докази, судові витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 510 (п`ятисот десяти) гривень.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1