провадження №1-кп/389/174/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000945 від 09 травня 2016 року, стосовно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працює, розлучений, утриманці відсутні, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю: прокурора Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , законного представника потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 скоїв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.

08 травня 2016 року, приблизно о 22.15 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де між ним та його неповнолітньою дочкою ОСОБА_5 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_3 , долонями обох рук наніс ОСОБА_5 не менше 3 ударів в область обличчя, спричинивши таким чином останній тілесні ушкодження у вигляді крововиливів, набряків на обличчі, ЗЧМТ, струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи №273 від 12 грудня 2016 року, по тяжкості відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров`я.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України визнав повністю і надав суду показання, згідно яких, з дружиною розлучений. Проживає з матір`ю по АДРЕСА_1 . Має доньку ОСОБА_5 , яка інколи приходить ночувати в нього та його матері. Він неодноразово просив доньку допомагати бабусі по господарству, однак донька на це не зважала.

08 травня 2016 року донька прийшла приблизно о 22.00 годині і, з приводу того, що вона не допомагає бабусі, знову виникла сварка. Він дійсно, перебуваючи в цей момент в стані алкогольного сп`яніння, долонями обох рук, наніс доньці десь 3 удари в область обличчя. В цей момент до кімнати зайшла його мати та почала відтягувати його, під час чого він наніс доньці ще один удар долонею руки в обличчя, потім схопив її за горло правою рукою, а лівою вдарив долонею по голові. Потім донька забігла в кімнату його матері, він зайшов за нею і наніс їй ще один удар долонею правої руки, навідліг, в область голови. Цивільний позов прокурора в інтересах лікарні визнає в повному обсязі. Цивільний позов представника потерпілої не визнає.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, вина останнього в скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення встановлена судом і підтверджується показаннями потерпілої, представника потерпілої, свідка, а також дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Допитана під час судового розгляду в якості потерпілої ОСОБА_5 надала суду показання, відповідно до яких її батьки розлучені і спільно не проживають. 08 травня 2016 року, о 22.00 годині, вона прийшла до бабусі, яка проживає по АДРЕСА_1 . Крім бабусі, там був її батько ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Внаслідок сварки, батько почав висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою, потім наніс їй 3-4 удари долонею правої руки в обличчя. Бабуся почала відтягувати батька від неї, однак він наніс їй ще один удар кулаком правої руки в область підборіддя, від якого вона впала на підлогу та вдарилась головою об тумбочку. Батько схопив її рукою за шию та почав піднімати, при цьому здавлюючи шию. Вона звільнилась, забігла в спальню до бабусі, де батько наніс їй ще один удар навідліг правю рукою. Після чого вона взяла у бабусі гроші і, на таксі, поїхала до дому.

Допитана під час судового розгляду в якості представника потерпілої ОСОБА_6 надала суду показання, відповідно до яких, вона проживає разом з донькою ОСОБА_5 .. Батько доньки - ОСОБА_3 мешкає окремо, вона з ним офіційно розлучена в 2008 році.

08 травня 2016 року вона перебувала в поїздці, домовилась з донькою, що остання переночує у бабусі, а 09 травня 2016 року вони зустрінуться. Коли вона 09 травня 2016 року, приблизно о 13.20 годині, приїхала до дому, то побачила, що донька лежить на ліжку, не розмовляє та тримається за голову. У неї були ссадна на обличчі та руках, набряки на шиї. Донька розповіла, що її побив батько 08 травня 2016 року, десь о 22.15 годині, коли вона прийшла до бабусі. Вони звернулись до поліції та лікарні, де донька пролікувалась з 10 по 20 травня 2016 року у неврологічному відділенні Знам`янської міської лікарні ім.Лисенка.

Допитана під час судового розгляду в якості свідка ОСОБА_9 надала суду показання, відповідно до яких, 08 травня 2016 року, приблизно о 22.00 годині, до неї прийшла її онука ОСОБА_5 , яка вирішила в неї погостити. В цей час її син, батько ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спав у кімнаті. Вона знаходилась біля своєї кімнати, коли побачила, що син та онука розмовляють. Сину вона сказала йти спати, бо він був в нетверезому стані та відкласти розмову до завтра. Син відвів її д її кімнати та сказав не втручатись. Потім вона почула, що онука плаче, тож прибігла на кухню і забрала її до себе. Як син наносив тілесні ушкодження онуці - вона не бачила.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України підтверджується також дослідженими матеріалами кримінального провадження, а саме: витягом з ЄРДР №0000945 від 09 травня 2016 року (а.с.1); протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 09 травня 2016 року (а.с.2), згідно якого ОСОБА_5 повідомила про те, що її батько ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс їй тілесні ушкодження в область шиї та обличчя, намагався душити, від удару вона впала та вдарилась головою об шафу; протоколом проведення слідчого експерименту від 27 червня 2016 року (а.с.13-14), в ході якого потерпіла ОСОБА_5 показала і розказала куди саме їй було нанесено удари обвинуваченим; висновком експерта №98 від 23 червня 2016 року (а.с.17), згідно якого, під час судово-медичного обстеження потерпілої, на ній мались тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів, набряків на обличчі, які утворились від дії тупого предмета, з обмеженою травмуючою поверхнею та не менше як від 3 травматичних впливів, могли утворитись в строк та при обставинах, вказаних в установчій частині постанови, за тяжкістю відносяться до категорії легких. Найбільш вірогідне взаєморозташування нападаючого та потерпілого, під час утворення тілесних ушкоджень-обличчям до обличчя. Утворення вищевказаних тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту-виключається. Індивідуальні ознаки травмуючих предметів в пошкодженнях не відобразились; повідомленням про підозру від 27 червня 2016 року (а.с.24-25), згідно якої ОСОБА_3 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України; протоколом проведення слідчого експерименту від 27 червня 2016 року (а.с.27-28), в ході якого обвинувачений ОСОБА_5 розказав і показав, як саме він наносив доньці удари; висновком експерта №273 від 12 грудня 2016 року (а.с.109-110), згідно якого, на підставі висновку експерта №98 від 23 червня 2016 року та медичної документації (історія хвороби №1775 ОСОБА_5 ), у ОСОБА_5 були наявні тілесні ушкодження у вигляді крововиливів, набряків на обличчі, ЗЧМТ, струсу головного мозку, які утворились від дії тупого предмета, з обмеженою травмуючою поверхнею та не менше як від 3 травматичних впливів, могли утворитись в строк та при обставинах, вказаних в установчій частині постанови, за тяжкістю відносяться до категорії легких, з короткочасним розладом здоров`я. Найбільш вірогідне взаєморозташування нападаючого та потерпілої під час утворення тілесних ушкоджень - обличчям до обличчя чи близьке до такого. Утворення вищевказаних тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту-виключається. Індивідуальні ознаки травмуючих предметів в пошкодженнях не відобразились. Можна стверджувати, ознайомившись з протоколом допиту потерпілої ОСОБА_5 та протоколом проведення слідчого експерименту за її участю від 27 червня 2016 року, що тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_5 могли утворитись в строк та при обставинах, вказаних нею на допиті та при проведенні слідчого експерименту. Також можна стверджувати, що тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_5 могли виникнути від дії тупих предметів, з обмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути кулаки та пальці рук.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке закон класифікує як злочин невеликої тяжкості, особу ОСОБА_3 , що він раніше не судимий, суспільно-корисною працею не займається, за місцем проживання характеризується позитивно, досудову доповідь відносно обвинуваченого.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.3 Контитуції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Суд вважає, що обставини правопорушення, встановлені під час судового розгляду, свідчать про певну суспільну небезпечність обвинуваченого, оскільки останній вчинив злочин який не тільки посягає на здоров`я людини, але й одночасно на честь і гідність особи. Зневажливе ставлення до людини, на думку суду, не може залишитись без відповідної, справедливої реакції держави.
Разом з тим, враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого та неповнолітній вік потерпілої, що обвинувачений не працює, на момент винесення вироку не відшкодував заподіяну матеріальну та моральну шкоду, вбачається недоцільним призначення покарання у виді штрафу або виправних робіт. Покарання у виді арешту або обмеження волі було-б не співмірним з вчиненим та особою обвинуваченого, а тому, за вказаного, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження скоєння нових злочинів, можливості відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди, буде покарання у виді громадських робіт.
Призначення такого покарання буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного злочину, його обставинам, особі обвинуваченого, справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Прокурором Знам`янської місцевої прокуратури, по даному кримінальному провадженню, пред`явлено цивільний позов в інтересах держави, в особі комунального закладу «Знам`янська міська лікарня імені А.В.Лисенка» до ОСОБА_3 , про стягнення вартості витрат на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_5 , яка знаходилась на стаціонарному лікуванні у даному закладі в неврологічному відділенні з 10 по 20 травня 2016 року у розмірі 967 грн. 74 коп.(а.с.73-77).
Крім того, по даному кримінальному провадженню законним представником потерпілої ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування, заподіяної кримінальним правопорушенням, матеріальної шкоди в сумі 988 грн. 16 коп., моральної шкоди в сумі 10000 грн. та відшкодування витрат за надання правової допомоги в сумі 4000 грн. (а.с.78-81).

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною другою ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з вимогами ст.1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка його заподіяла, при наявності вини вказаної особи.

Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності й справедливості.

Згідно ст.118 КПК України, процесуальні витрати складаються із: 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Згідно ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Враховуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, доказів, наданих на підтвердження суми позову (а.с.77), суд вважає, що позовні вимоги прокурора Знам`янської місцевої прокуратурипідлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, враховуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, доказів, наданих на підтвердження суми матеріальної шкоди (а.с.82,83,84-86) 988 грн. 16 коп., вбачається, що позов законного представника потерпілої, в частині відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також, визнаючи обґрунтованість заподіяння потерпілій моральної шкоди, з урахуванням тяжкості скоєного кримінального правопорушення, страждань, які перенесла потерпіла, вимог справедливості, пропорційності та розумності, а також враховуючи майновий стан обвинуваченого, що він не працює, суд вважає, що позовні вимоги законного представника потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Позовні вимоги в частині відшкодування витрат на надання правової допомоги, згідно ордеру на надання правової допомоги, на підставі договору від 25 липня 2016 року та квитанції №11 від 18 липня 2016 року (а.с.87), підлягають задоволенню в повному обсязі, на суму 4000 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні. Міра запобіжного заходу не обрана.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь Комунального закладу «Знам`янська міська лікарня імені А.В.Лисенка», в рахунок відшкодування вартості витрат понесених на лікування потерпілої від злочину, 967 (дев`ятсот шістдесят сім) грн. 74 коп.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , в рахунок відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення матеріальної шкоди, 988 (дев`ятсот вісімдесят вісім) грн. 16 коп.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , в рахунок відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, моральної шкоди в сумі 2000 (дві тисячі) грн..

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , в рахунок відшкодування витрат на надання правової допомоги, 4000 (чотири тисяч) грн.

Вирок може бути оскаржений, до апеляційного суду Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1 .