Ухвала іменем україни 08 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 серпня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 02 листопада 2016 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Як убачається із наявних у суді касаційної інстанції матеріалів, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2016 року ОСОБА_4 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого на вказані судові рішення, оскільки скарга подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Засуджений повторно звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій порушив питання про перегляд в касаційному порядку ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 30 серпня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому, згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VІІІ від 26 листопада 2015 року, оскільки вимоги вказаного Закону не поширюються на осіб, засуджених до довічного позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 02 листопада 2016 року вказану ухвалу щодо ОСОБА_4 залишено без змін

Із долучених до касаційної скарги копій судових рішень вбачається, що ОСОБА_4 засуджено вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2006 року за пунктами 1, 4, ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі. Ухвалою Верховного Суду України від 17 квітня 2007 року вказаний вирок щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.
Перевіривши скаргу та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

У ч. 1 ст. 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Зі змісту наданих ухвал убачається, що вони стосуються питань пов`язаних із виконанням вироку і постановлені відповідно до розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК України. Крім того, ухвалення таких рішень не охоплюється поняттям «кримінальне провадження», визначення якого дано в п. 10 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з положень статей 424, 539 КПК України, оскаржувані судові рішення не можуть бути переглянуті в касаційному порядку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись пунктом 1 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 серпня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 02 листопада 2016 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2