Дата документу Справа № 314/2167/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1660/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №314/2167/16-кСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2016 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 з доповненням на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 02 серпня 2016 року (з урахуванням виправленої в ній описки відповідно до ухвали від 14.09.2016 року) про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Алмалика Ташкентської області, який відбуває покарання в Софіївській ВК №55,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 02 серпня 2016 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та останньому на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 15.01.2015 року по 15.06.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 14.09.2016 року виправлено описку в ухвалі суду від 02.08.2016 року та ухвалено вважати, що засудженому ОСОБА_7 на підставі ч.5 ст.72 КК зараховано в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 31.10.2001 року по 04.07.2002 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою районного суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненням, в якій просив ухвалу скасувати, вважаючи, що строком його попереднього ув`язнення має бути строк його перебування в слідчому ізоляторі з 31.10.2001 року по 26.05.2004 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та її вимоги; прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга з доповненням не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу суду без змін.

Вимагаючи скасувати ухвалу суду першої інстанції, зарахувавши у строк свого покарання період 31.10.2001 року по 26.05.2004 року засуджений ОСОБА_7 , посилаючись на ч.5 ст.72 КК, виходив з того, що весь цей час він перебував в слідчому ізоляторі, як до ухвалення так і після ухвалення вироку і набрання ним законної сили, а тому дана обставина має бути врахована при вирішенні даного питання.

Проте з такими доводами апеляційної скарги не можна погодитись з огляду на таке.

Суд першої інстанції вирішуючи питання про дату, з якої розпочинається облік часу попереднього ув`язнення правильно виходив з того, що такою датою є саме 31.10.2001 року. Саме ця дата визначена вироком суду, за яким відбуває покарання ОСОБА_7 , як така, з якої розпочинається строк відбування покарання, оскільки саме того дня ОСОБА_7 було взято під варту.

Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Відтак в строк покарання засудженій особі зараховується лише строк передбачений абз.3 ч.5 ст.72 КК до моменту набрання вироком законної сили. В такий строк не включається строк тримання засудженої особи в СІЗО після набрання вироком законної сили, незалежно від підстав її там перебування після набрання вироком законної сили.

Вирок суду щодо ОСОБА_7 набрав законної сили 04.07.2002 року. Тому районний суд обґрунтовано при застосуванні положень ст. 72 КК брав до уваги лише період з 31.10.2001 року по 04.07.2002 року.

Порушень вимог кримінального закону при цьому допущено не було. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення у справі, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу з доповненням засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 02 серпня 2016 року (з урахуванням виправленої в ній описки відповідно до ухвали від 14.09.2016 року) про зарахування ОСОБА_7 в строк покарання строку його попереднього ув`язнення у відповідності до ч.5 ст.72 КК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4