АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2509/2017 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

ПП «Кінгмент»

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу директора ПП «Кінгмет» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 березня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС прокуратури м. Києва ОСОБА_8 та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на банківських рахунках ТОВ "Торгова Група "Інвест-Проект" (); ТОВ «Зерноагропром" (); ТОВ "Фрайтлинг" (); ТОВ Проффі Теск" (); ТОВ "Рубіна" (); ТОВ "ТЕ ОМ" (); ТОВ "Компанія "Реллітон" (); ТОВ "Пром- Логістік" (); ТОВ "ІЗТ-Сайм" (); ТОВ "Меркс Стайл" (); ТОВ "Гермес Лоджистік" (); ПП «Кінгмет» (); ТОВ "Стейлон" (); ПП "Трастмаркет- ЮГ" (); ТОВ "Хімпакпрод" () в частині видаткових операцій, крім обов`язкових платежів до бюджету та для виплати заробітної плати.
Ухвалу суду мотивована тим, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, може бути отримане кримінально-протиправним шляхом, а тому з метою забезпечення кримінального провадження та з метою забезпечення можливої конфіскації майна, наявні підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на вищевказані грошові кошти, у відповідності вимог ст. 170 КПК України.

В апеляційній скарзі директор ПП «Кінгмет» ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді, якою було накладено арешт на грошові кошти на рахунках скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування.

Апелянт вказує на те, що в порушення вимог чинного кримінального процесуального закону, зокрема ст. 170 КПК України, під час розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею безпідставно зроблено висновок про наявність підстав для накладення арешту на майно. Апелянт вважає, що слідчий в своєму клопотанні не надав доказів того, що кошти на рахунках ПП «Кінгмет» здобуті незаконним, злочинним шляхом і є знаряддям кримінального правопорушення та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення. Не врахував відсутність правової підстави та мету відповідно до положень статті 170 КПК України та необхідності арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні чи спеціальної конфіскації майна. Крім того, слідчим суддею не обґрунтовано зазначено, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.Висновки слідчого судді в оскаржуваній ухвалі є припущеннями та домислами, які ґрунтуються тільки на жодним чином не доведеній процесуальній позиції слідчого.
Крім того, апелянт зазначає про те, що директор ПП «Кінгмет» не є підозрюваним, як і не пред`явлено жодній особі даного товариства підозри в даному кримінальному провадженні.
Одночасно апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 березня 2017 року. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що оскаржувана ухвала суду була постановлена без виклику представника товариства, та отримана ними лише 20 квітня 2017 року.

Колегія суддів приймає до уваги доводи клопотання директора ПП «Кінгмет» ОСОБА_7 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та вважає за необхідне поновити його з огляду на те, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно ні директор товариства ні його представник . присутніми не були, ухвалу слідчого судді згідно наявної в матеріалах судового провадження інформації отримали лише 20 квітня 2017 року.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження за клопотанням органу досудового , обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, в провадженні Прокуратури міста Києва перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 від 28.02.2017 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно. В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що грошові кошти на банківських рахунках є предметом та доказом розслідування злочину передбаченого ч.5 ст.191 КК України, здобуті злочинним шляхом та є речовими доказами і є належним доказом, яке підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
З таким висновком колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

З матеріалів провадження вбачається, що органом досудового розслідування під час складання вищевказаного клопотання та слідчим суддею під час його розгляду не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Орган досудового розслідування в клопотанні не надав будь якої оцінки щодо правової підстави для арешту майна грошових коштів, достатності доказів розміру можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації, можливого розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, наслідків арешту майна для інших осіб. Об`єктивних підстав вважати, що грошові кошти, які знаходяться містяться на банківських рахунках ПП «Кінгмет» виступали знаряддям вчинення кримінального правопорушення та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, тобто є доказом злочину, і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та віднесено саме до знаряддя вчинення кримінального правопорушення, або ж містять на собі ознаки вчиненого кримінального правопорушення або ж відповідні сліди кримінального правопорушення не має. Відсутні такі дані і в ЄДРДР. При цьому колегія суддів враховує і ту обставину, що орган досудового розслідування звертаючись з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження речового доказу, першочергово має визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій має зазначити підстави визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України, проте, таких дій органом досудового розслідування вчинено не було, в матеріалах по розгляду клопотання відсутня постанова про визнання грошових коштів на банківських рахунках ПП «Кінгмет» речовими доказами, як і не зазначено та належним чином не обґрунтовано, яким чином грошові кошти. мають відношення до кримінального провадження, які саме сліди вчинення злочину могли залишитись на них та чи можна взагалі їх використовувати як речовий доказ у кримінальному провадженні.

Наведені обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про відсутність підстав для накладення арешту саме з метою забезпечення збереження речового доказу, а іншої мети ініціатором клопотання не зазначено.

Крім того колегія суддів зважує і на ту обставину, що в матеріалах провадження відсутнє повідомлення про підозру у вчиненні злочинуза ч. 5 ст. 191 КК України, не заявлено цивільного позову у порядку, встановленому ст.128 КПК України, відсутні відомості про причетність до вчинення злочину з приводу якого проводиться досудове розслідування у вищенаведеному кримінальному провадженні, що спростовує посилання слідчого судді так і органу досудового розслідування про накладення арешту з метою забезпечення можливості конфіскації майна, що передбачає санкція ч.5 ст191 КК України та є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження. Крім того в матеріалах провадження відсутні і дані про допит службових осіб ПП «Кінгмет».

З урахуванням викладених обставин, які свідчать про порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга директора ПП «Кінгмет» ОСОБА_7 задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання органу досудового розслідування, як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 117, 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Поновити директору ПП «Кінгмет» ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 березня 2017 року.

Апеляційну скаргу директора ПП «Кінгмент» ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 березня 2017 року в частині задоволення клопотання слідчого в ОВС прокуратури м. Києва ОСОБА_8 та накладення арешту на грошові кошти, що містяться на банківських рахунках ПП «Кінгмет» () № НОМЕР_1 відкритих в ПАТ «Кредобанк» (МФО 325365); № НОМЕР_2 відкритого в АТ « ОТП Банк» (МФО 300528); № НОМЕР_3 відкритих ПАТ «ВТБ Банк» (МФО 321767); № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 відкритих Южне ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Одеса (МФО 328704); № НОМЕР_8 відкритих АБ «Порто Франко» (МФО 328180) скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого в ОВС прокуратури м. Києва ОСОБА_8 погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на банківських рахунках ПП «Кінгмет» () № НОМЕР_1 відкритих в ПАТ «Кредобанк» (МФО 325365); № НОМЕР_2 відкритого в АТ « ОТП Банк» (МФО 300528); № НОМЕР_3 відкритих ПАТ «ВТБ Банк» (МФО 321767); № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 відкритих Южне ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Одеса (МФО 328704); № НОМЕР_8 відкритих АБ «Порто Франко» (МФО 328180) - залишити без задоволення.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3