Справа№ 640/2574/17
н/п 1-кп/640/416/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капустинці Яготинського району Київської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
30 серпня 2014 р. солдат ОСОБА_4 на підставі Указу Президента України № 607 від 21.07.2014 р. призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призивом під час мобілізації, на особливий період та направлений для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).
Відповідно до наказу командира військової частини № НОМЕР_1 № 202 від 31.08.2014 р. ОСОБА_4 зараховано до списків вказаної вище військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця.
27.09.2014 р. ОСОБА_4 переведено до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , де наказом командира вказаної частини за № 53 від 29.09.2017 р. останнього зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення і призначено на посаду водія механіка відділення технічного обслуговування взводу матеріально-технічного забезпечення 2 батальйону оперативного призначення ВЧ НОМЕР_2 .
Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 № 3 від 06.01.2015 р. ОСОБА_4 надано відпустку терміном 20 календарних днів з 08.01.2015 р., з якої ОСОБА_4 повинен був повернутися 27.01.2015 р.
Однак, солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників до місця служби з 27.01.2015 р.не повертався, а отриманий у зв`язку з цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. У зв`язку з чим, його було звільнено з посади водія механіка та зараховано в розпорядження командира ВЧ НОМЕР_2 .
Незаконно перебуваючи поза місцем служби ОСОБА_4 весь час перебував вдома, займався підробітками.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні винним себе визнав повністю, щиро покаявся.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання його щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При визначенні виду й міри покарання ОСОБА_4 суд враховує те, що він раніше не судимий, на психоневрологічному обліку не перебуває, з 2000 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом "психологічні поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, алкогольно залежний", за місцем мешкання та служби характеризується позитивно, сам в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченого санкцією ст. 407 ч.3 КК України.
Приймаючи до уваги дані про особу ОСОБА_4 , суд вважає можливим виправлення засудженого без відбування покарання й наявність підстав для його звільнення від відбування покарання без ізоляції від суспільства, застосувавши до нього обов`язки відповідно до ст. ст.75,76 КК України.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
У відповідності до п. п. 1,2 ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Також покласти на засужденного додаткові обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений у судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя