Справа № 520/2097/17
Провадження № 1-кп/520/636/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.03.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369 від 02.02.2017 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шумськ, Тернопільської області, громадянина України, українця, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

-16.08.2006 року Київським районним судом м. Одеси по ст.ст. 263 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, 14.07.2008 року звільнений від відбуття строку покарання умовно-достроково, не відбутий строк покарання 9 місяців 3 дні;

-04.02.2009 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, в силу ст. 71 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі, невідбутного покарання по вироку Київського районного суду м. Одеси від 16.08.2006 року, всього до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

-20.04.2012 року звільнений від відбуття покарання, 12.11.2015 року Київським районним судом м. Одеси за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробувальним строком на 2 роки, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, повторно 02.02.2017 року приблизно о 02:00 годині, обвинувачений ОСОБА_7 з метою особистої наживи, маючий корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись по АДРЕСА_2 , через незачинені ворота проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , потерпілого ОСОБА_8 .. За допомогою металевої фомки, шляхом віджиму дерев`яних вхідних дверей, проник до підсобного приміщення, розташованого на території зазначеного домоволодіння, звідки намагався таємно викрасти майно, що належить, ОСОБА_8 , а саме: велосипед марки «Команчі» жовта - помаранчевого кольору, вартістю 3000 гривень, постільну розкладачку, вартістю 250 гривень; моторний компресор від холодильника, вартістю 200 гривень, всього на загальну суму 3450 гривень.

Однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий потерпілим ОСОБА_8 на подвір`ї вищевказаного будинку.

Своїми умисними діями, які виразилися у замаху на таємне викрадення чужого майна, крадіжці, яка вчинена повторно, поєднана з проникнення у приміщення, обвинувачений ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при вищевикладених у вироку обставинах, пояснивши при цьому, що він 02.02.2017 року вночі проник за допомогою фомки на територію підсобного приміщення, розташованого у домоволодінні АДРЕСА_3 , звідки намагався таємно викрасти велосипед марки «Каманчі», постільну розкладачку, моторний компресор, бо в нього скрутне матеріальне становище, але його затримали.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина доведена дослідженими судом письмовими доказами кримінального провадження, якими підтверджуються показання обвинуваченого стосовно часу, місця і обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме:

- витягом з ЕРДР №0000369 від 02.02.2017 р.;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.02.2017 року від ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду місця події від 02.02.2017 року з фототаблицею, згідно якому було оглянуто будинок та земельна ділянка, розташовані по АДРЕСА_3 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.02.217 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_8 впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 на фотознімку, який 02.02.2017 року був затриманий на його подвір`ї, з наступними речами: велосипед марки «Команчі», розкладачкою та компресором від холодильника.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.02.217 року з якого вбачається, що свідок ОСОБА_9 впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 на фотознімку, який 02.02.2017 року був затриманий на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , з наступними речами: велосипед марки «Команчі», розкладачкою та компресором від холодильника.

- протоколом огляду предмета від 03.02.2017 року з фототаблицею, згідно якому було оглянуто слюсарно-будівельний інструмент фомка.

- постановою від 03.02.2017 року про признання та залучення до кримінального провадження речових доказів;

- квитанцією про збереження речового доказу № 000568;

- протоколом огляду предмету від 03.02.2017 року, з якого вбачається, що було оглянуто велосипед марки «Каманчі», алюмінієвий каркас розкладачки, моторний компресор;

- постановою від 03.02.2017 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання потерпілому ОСОБА_8 ;

- звітом від 03.02.2017 року про вартість велосипеда марки «Каманчі», алюмінієвого каркасу розкладачки, моторного компресору, з якого вбачається, що загальна вартість зазначених речей складає 3450 гривень;

- заявою від потерпілого ОСОБА_8 про відсутність претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 матеріального и морального характеру;

- матеріалами характеризуючими особу ОСОБА_7 ;

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, оцінюючі всі зібрані у судовому засіданні по справі докази в умовах повної змагальності в їх сукупності, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у скоєному, визнання вини.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючі сукупність вищезазначених обставин, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який характеризується посередньо, не працює, раніше неодноразово судимий до відбування покарання у місцях позбавлення волі, і він знову вчинив злочин у період іспитового строку,встановленому вироком Київського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2015 року, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, і йому слід обрати покарання пов`язане з позбавленням волі, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 370-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 12.11.2015 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі, і остаточно до відбування призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (одного) місяця. Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу фактичного затримання з 03.02.2017 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення - з моменту затримання, а саме з 03 лютого 2017 року, до моменту набрання вироком чинності - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.
Речові докази велосипед марки «Каманчі», алюмінієвий каркас розкладачки, моторний компресор - вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_8 .
Речовий доказ ( фомку), згідно квитанції №000568 знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1