АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/2497/16 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Справа: № 635/2179/16-к
Категорія: ч.1 ст.125 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

представника потерпілої - ОСОБА_8 ,

обвинуваченої - ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові апеляційні скарги зі зміненими доводами прокурора у кримінальному провадженні, потерпілої на вирок Харківського районного суду Харківської області від 30 серпня 2016 року, у відповідності з яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Черкаси Черкаської області, громадянка України, раніше не судима,
засуджена за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн. 00 коп.
На підставі ч.2 ст.12, п.1 ч.1 ст.49 КК України ОСОБА_9 звільнена від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди 5000 грн. 00 коп. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_7 - відмовлено.
ОСОБА_9 визнана винною у тому, що 21 січня 2014 p., приблизно о 19 год. 00 хв., вона перебуваючи на кухні в будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вступивши в конфліктну ситуацію, яка виникла на грунті тривалих неприязних стосунків з ОСОБА_7 , в результаті якої ОСОБА_9 з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно і протиправно, кинула в останню металеву миску, спричинивши потерпілій, синець на тулубі, який за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі в редакції внесених змін прокурор у кримінальному провадженні просить вирок скасувати та закрити провадження на підставі ч.4 ст.49 КК України, звільнивши ОСОБА_9 від кримінального покарання, посилаючись на те, що вирок ухвалений з порушенням встановленого порядку застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки при повному визнанні обвинуваченим своєї вини та заявлені особою клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд повинен винести ухвалу про закриття провадження по кримінальній справі без призначення покарання. Водночас зазначив, що судове засідання від 22.07.2014 року не фіксувалися за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
В апеляційній скарзі потерпіла просить оскаржуваний вирок скасувати, а матеріали справи направити на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції необґрунтовано частково задоволений її цивільний позов, оскільки їй причинено фізичну біль, обвинувачена навіть не вибачалася перед нею та не відшкодувала заподіяну шкоду. Також посилається на те, що судом було порушено її право на захист, так як обмежений час виступу в дебатах, щодо висловлювання її думки по поводу цивільного позову та відношення до обвинуваченої.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, потерпілої та її представника ОСОБА_8 , які підтримали свою апеляційну скаргу, обвинуваченої, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного.
Положення ч. ч. 4, 6 ст. 107 КПК України передбачають, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. Незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в судовому засіданні від 22.07.2014 року була винесена ухвала про оголошення розшуку ОСОБА_9 , а тому фіксування кримінального провадження було обов`язковим.

Судом першої інстанції вищевказаних вимог КПК не дотримано.

Відповідно до положень п.7 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо в матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання та технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачене, зокрема, пунктом 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Таким чином, вирок Харківського районного суду Харківської області від 30 серпня 2016 року підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у цьому ж суді.

З огляду на підстави скасування вироку, апеляційні скарги потерпілої та прокурора підлягають частковому задоволенню.

Призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, враховуючи положення ч.2 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Тому інші доводи апелянтів підлягають перевірці при новому розгляді.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 392, 404, 405, п. 6 ч. 1 ст. 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні в редакції внесених змін та потерпілої задовольнити частково.

Вирок Харківського районного суду Харківської області від 30 серпня 2016 року щодо ОСОБА_9 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: