Справа № 373/646/17
У Х В А Л А

31 березня 2017 року м. Переяслав-Хмельницький
Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001501 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України, відносно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, перевіривши надані матеріали, розглянувши клопотання про продовження та зміну запобіжного заходу, про здійснення виклику до суду для допиту, дослідивши докази по матеріалах, заслухавши думку сторін кримінального провадження,
ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт, пред`явлений ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України, що надійшов до суду 29.03.2017, відповідає вимогам КПК України і не підлягає поверненню прокурору. Клопотань від учасників кримінального провадження про повернення цього обвинувального акту прокурору завлено не було.

Кримінальне провадження підсудне Переяслав-Хмельницькому міськрайонному суду.

Не існує підстав для закриття кримінального провадження на підставі пунктів 4-8 частини першої або частини другої статті 284 КПК України.

Існує необхідність за клопотанням прокурора допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення в зв`язку з доведенням ним винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Існує необхідність за клопотанням захисника допитати під час судового розгляду свідка сторони захисту для характеристики обвинуваченого, укладу та стилю його життя.

Всі учасники судового провадження висловили думку про можливість призначення справи до судового розгляду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що перешкоди для призначення судового розгляду відсутні.

Підстав для проведення закритого судового засідання не вбачається.

Встановлено, що 01.01.2017 ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. В подальшому ухвалою слідчого судді від 28.02.2017 даний запобіжний захід продовжився до 01.04.2017.

У ході підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на особливу тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема, з метою запобігання вчинення інших злочинів, оскільки обвинувачений раніше судимий, не має офіційного місця роботи, не відбув покарання за попереднім вироком, а тому невиключно, що перебуваючи на свободі може продовжити займатися злочинною діяльністю. Також вказує на те, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу в ході досудового розслідування не припинилися.

Потерпіла підтримала клопотання прокурора, вважаючи його обґрунтованим.

Захисник обвинуваченого вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого з тримання під вартою на домашній арешт або особисте зобов`язання. Окрім того, вказує на те, що перебування обвинуваченого під вартою закінчилося до початку проведення підготовчого судового засідання. В обґрунтування свого клопотання зазначає про наявність позитивних характеристик обвинуваченого, наявність у нього малолітньої утриманки (дочки), його громадську діяльність та стан здоров`я. В умовах СІЗО обвинувачений не може отримати належного медичного обстеження та лікування. Його батько готовий забезпечити виконання обвинуваченим обов`язків, що будуть покладені на нього судом у разі застосовування домашнього арешту чи особистого зобов`язання.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника, крім того вказавши на погіршення свого стану здоров`я та неефективність надання йому медичної допомоги в умовах СІЗО.

Прокурор заперечив проти клопотання захисника обвинуваченого, жодним чином його не мотивувавши.

Потерпіла заперечила проти клопотання захисника, оскільки вважає, що колишні заслуги та здобутки не виправдовують людини при оцінці її діянь.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, суд дійшов наступних висновків.

Суд вважає, що відповідно до п.1. ч.1 ст. 194 КПК України, стороною обвинувачення надані докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення.

У підготовчому судовому засіданні судом не встановлено будь-яких обставин, що вказували б на зменшення ризиків, які існували на час обрання та продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою (п.2 ч. 1 ст. 194 КПК України), та зазначені прокурором в клопотанні. Вагомість наявної обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення у поєднанні з тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дає підстави вважати, що особі притаманно вчинити будь-яку дію щодо уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того, судове провадження тільки розпочинається, а з врахуванням необхідності безпосередності дослідження доказів під час судового провадження суд вважає, що ризик незаконного впливу на потерпілого чи свідків наявний.

Твердження сторони захисту про те, що свідки в справі дали показання в ході досудового розслідування, а тому не існує ризиків незаконного впливу на свідків, суд вважає неналежним, оскільки безпосередність доказів матиме місце лише тоді, коли вони будуть здобуті та досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні, як визначено ст. 23 КПК України.

Прокурором доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, при розгляді даного клопотання суд звертає увагу на такі чинники: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, вік обвинуваченого, його стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків у місці постійного проживання, наявність постійного місця роботи, репутацію, майновий стан тощо.

Зазначені захисником обставини про обвинуваченого свідчать про його життєдіяльність до вчинення інкримінованого злочину і позиція потерпілої щодо неможливості змінювати вид запобіжного заходу лише на підставі цього є цілком виправданою і закономірною.

Діяльність особи має особливість змінюватися, а вчинення нею будь-якої дії з мотивів захисту чи уникнення відповідальності аксіома. Згода обвинуваченого і сторони захисту із обставинами, що викладені в обвинувальному акті, на цій стадії судового провадження, не дає підстав суду переконатися у відсутності ухилення обвинуваченого від відповідальності.

Твердження сторони захисту про те, що строк запобіжного заходу обвинуваченого закінчився до часу підготовчого судового засідання є помилковим, оскільки відповідно до ухвали слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 28.02.2017 строк тримання під вартою обвинуваченого продовжено до 01.04.2017. Тобто, останній день тримання його під вартою 31.03.2017. Відповідно до ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. Отже, на час проведення підготовчого судового засідання обвинувачений утримується під вартою законно.

В силу ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд розглядає клопотання учасників судового провадження, які стосуються заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що законодавчо визначені підстави для продовження строку тримання особи під вартою наявні та актуальні, а продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому на строк, визначений кримінальним процесуальним законом, є доцільним. Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд не вбачає можливим визначити розмір застави щодо обвинуваченого.

В свою чергу клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу є законною вимогою, однак не підтверджено належними доказами, що свідчили б про необхідність, доцільність та правомірність застосування іншого виду запобіжного заходу відносно обвинуваченого, що не пов`язаний із обмеженням його права вільного пересування. Медичне обслуговування осіб, що утримуються під вартою покладене на відповідні правоохоронні органи, органи юстиції та охорони здоров`я. Доказів про неможливість утримання (перебування) обвинуваченого в умовах СІЗО в судовому засіданні не здобуто, а тому в задоволенні клопотання захисника має бути відмовлено.

Керуючись ст. ст. 177, 314-317, 331 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, тобто з 01 квітня 2017 року по 30 травня 2017 року, утримуючи його в Київському СІЗО № 13 Управління Державної пенітенціарної служби України.
В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Призначити судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України одноособово у відкритому судовому засіданні у приміщенні Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду 19 квітня 2017 р. о 14 год. 00 хв.
Про час розгляду справи повідомити прокурора, захисника, викликати у судове засідання осіб, перелічених у списку, долученому до обвинувального акту.

Викликати в судове засідання свідків сторони обвинувачення, що зазначені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також свідка ОСОБА_7 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1