П О С Т А Н О В А

30 березня 2017 року м. Київ

Суддя Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , вивчивши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 липня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 13 серпня 2012 року,

в с т а н о в и в :

Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 листопада 2016 року відмовлено ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 липня 2012 року, ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 13 серпня 2012 року та постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2016 року із зазначенням недоліків, допущених при подачі касаційної скарги та надано місячний строк для їх усунення.
На адресу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у січні 2017 року ОСОБА_2 , повторно надіслав касаційну скаргу, однак, відповідно до вимог ст. 388 КПК України постановою касаційного суду від 07 лютого 2017 року йому повторно було відмовлено у витребуванні кримінальної справи із зазначенням недоліків, допущених при подачі касаційної скарги та надано місячний строк для їх усунення.
В березня 2017 року на адресу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в межах наданого строку для усунення недоліків, втретє надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 , проте наведених в постанові від 07 лютого 2017 року судом касаційної інстанції недоліків він не усунув.

Так, із змісту касаційної скарги убачається, що ОСОБА_2 повторно не наводить доводів на обґрунтування неправильного застосування закону при юридичній оцінці діяння та порушення вимог кримінально-процесуального закону, які визнаються істотними та є обов`язковими для скасування судових рішень на підставах, з огляду на положення статей 370, 371 КПК України 1960 року.
Також, ОСОБА_2 формально посилаючись на неправильне застосування кримінального закону та істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, наводить доводи щодо неповноти та однобічності досудового та судового слідства, указує на невідповідність висновків суду, викладених у судових рішеннях фактичним обставинам справи, що відповідно до ст. 398 КПК України 1960 року не є підставами для скасування або зміни судових рішень.
Виходячи з наведеного, касаційна скарга ОСОБА_2 як така, що не відповідає вимогам статей 350, 396, 398 КПК України 1960 року, не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
У зв`язку з викладеними обставинами, справу може бути витребувано для її перевірки в касаційному порядку при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених недоліків у межах передбаченого ч. 2 ст. 386 КПК України 1960 року строку, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії даної постанови.
Керуючись ст. 388 КПК України 1960 року, пунктом 15 розділу ХІ Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:
Відмовити потерпілому ОСОБА_2 у витребовуванні кримінальної справи за його касаційною скаргою на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 липня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 13 серпня 2012 року для перевірки в касаційному порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1