Справа № 446/544/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/69/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2017 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000053 від 04.02.2016р. за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_10 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 18.08.2016р. щодо неповнолітніх:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_11 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ,

законних представників: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Бродівського районного суду Львівської області від 18.08.2016р. визнано винуватими та засуджено:

ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 104 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік;

ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 104 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 у користь держави 143 грн. 57 коп. витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 у користь держави 143 грн. 57 коп. витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог чинного законодавства.

За вироком суду, 04.02.2016р. приблизно о 00.00 годин неповнолітній ОСОБА_7 , 2000 року народження, діючи у групі осіб із неповнолітнім ОСОБА_9 , 2000 року народження, та малолітнім ОСОБА_14 , 2002 року народження, щодо якого ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 18.08.2016р. застосовано заходи виховного характеру у вигляді направлення його до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків на строк 1 рік, знаходячись поряд із комендантською дільницею м. Броди КЕВ м. Тернопіль, що розташована за адресою: м. Броди, вул. 22 січня, 82, керуючись корисливими спонуканнями, переслідуючи мету особистого збагачення вчинили крадіжку, де ОСОБА_9 розбив віконне скло приміщення дільниці, після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_7 допомогли ОСОБА_14 проникнути у середину приміщення, де останній викрав три пластикових вазони вартістю по 120 гривень за кожен із трьома рослинами квітів виду «орхідея фаненопсис» вартістю 225 гривень за одну рослину, чим спричинили потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 1 035 гривень.

Не оспорюючи доведеність вини обвинувачених та вірність кваліфікації їх дій, апеляційні скарги подали захисник ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпіла ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 просить змінити оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_7 та пом`якшити призначене обвинуваченому покарання. В обґрунтування покликається на те, що призначене ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром є явно несправедливим, надмірно суворим, невідповідним ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого. Зазначає, що суд першої інстанції, навівши декілька обставин, які пом`якшують покарання, помилково визнав це однією обставиною та не застосував до обвинуваченого положення ст. 69 КК України, про що клопотали обвинувачений, його законний представник, захисник, потерпіла, спеціалісти. Зазначає, про невмотивованість рішення суду щодо не застосування до ОСОБА_7 ст. 69 КК України, за клопотанням учасників процесу, та про не призначення обвинуваченому, який має власні кошти, покарання у вигляді штрафу. Вказує, що такі обставин, які пом`якшують покарання, як щире каяття обвинуваченого, активне сприяння у розкритті злочину, відшкодування шкоди потерпілій, неповнолітній вік, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Вважає, що суд недооцінив дані про особу обвинуваченого, який добре навчається у школі, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, добровільно відшкодував завдані збитки, має намір після закінчення школи поступати у військовий університет, вперше вчинив злочин. Наведені обставини, на думку апелянта, дають підстави для застосування до ОСОБА_7 положень ст. 69 КК України та призначення йому покарання нижче від найнижчої межі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 просить змінити оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_9 та пом`якшити призначене обвинуваченому покарання. В обґрунтування покликається на те, що призначене ОСОБА_9 покарання за своїм видом та розміром є явно несправедливим, надмірно суворим, невідповідним ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого. Зазначає, що суд першої інстанції, навівши декілька обставин, які пом`якшують покарання, помилково визнав це однією обставиною та не застосував до обвинуваченого положення ст. 69 КК України, про що клопотали обвинувачений, його законний представник, захисник, потерпіла, спеціалісти. Вказує, що такі обставин, які пом`якшують покарання, як щире каяття обвинуваченого, активне сприяння у розкритті злочину, відшкодування шкоди потерпілій, неповнолітній вік, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Вважає, що суд недооцінив дані про особу обвинуваченого, який добре навчається у школі, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, добровільно відшкодував завдані збитки, має намір після закінчення школи поступати у військовий університет, вперше вчинив злочин. Наведені обставини, на думку апелянта, дають підстави для застосування до ОСОБА_9 положень ст. 69 КК України та призначення йому покарання нижче від найнижчої межі.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_10 просить змінити оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та пом`якшити призначене обвинуваченим покарання, застосувати до них положення ст. 69 КК України, обравши їм покарання нижче від найнижчої межі, а саме у вигляді штрафу. В обґрунтування покликається на те, що призначене неповнолітнім покарання у вигляді 3 років позбавлення волі не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особам обвинувачених, оскільки за своїм розміром вирок є явно не справедливим з точки зору суворості. Зазначає, що обвинувачені раніше не судимі, добре навчаються у школі, позитивно характеризуються, мають постійне місце проживання, добровільно відшкодували завдані збитки, хочуть продовжувати навчання, поступивши у військовий університет.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_12 , подала до апеляційного суду заяву, у якій остання відмовляється від апеляційного розгляду за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 , який підтримав подані апеляційні скарги та просив пом`якшити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, призначивши таке у вигляді штрафу, думку неповнолітнього ОСОБА_7 та його законного представника, які підтримали апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 та інших учасників процесу, законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_12 , яка у судовому засіданні відмовилась від своєї заяви про відкликання апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 та просила таку задоволити, виступ захисника ОСОБА_8 , який підтримав подані апеляційні скарги та просив пом`якшити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, призначивши таке у вигляді штрафу, неповнолітнього ОСОБА_9 , який підтримав апеляційні вимоги захисника, виступ прокурора про безпідставність поданих апеляційних скарг та законність і обґрунтованість оскаржуваного вироку суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі до задоволення не підлягають, з наступних підставі.

Вина неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, є доведеною наявними у кримінальному провадженні та перевіреними у судовому засіданні доказами, та учасниками судового провадження в апеляційному порядку не оскаржується.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 судом першої інстанції у повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, дані про особу обвинувачених, які є неповнолітніми, позитивно характеризуються за місцем проживання, не перебувають на обліках у лікарів нарколога та психіатра, раніше не притягувались до кримінальної відповідальності, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілій, їх неповнолітній вік, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що обране судом першої інстанції обвинуваченим покарання, у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

На переконання колегія суддів, наведені у вироку суду обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , були враховані судом першої інстанції при призначенні неповнолітнім обвинуваченим мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

Підстав для застосування до неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 положень ст. 69 КК України та пом`якшення обраного їм судом першої інстанції покарання колегія суддів не вбачає.

Апеляційні доводи захисників про необхідність призначення неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу, колегія суддів визнає безпідставними, з огляду на те, що відповідно до положень ч. 1 ст. 99 КК України штраф застосовується лише до неповнолітніх, що мають самостійний дохід, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення.

Підстав для застосування до неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу колегія суддів не вбачає, оскільки суду не представлено доказів того, що неповнолітні обвинувачені мають самостійний дохід, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення.

Рішення про застосування до неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 положень ст. 104 КК України та звільнення останніх від відбування покарання з випробуванням із встановленням кожному із них іспитового строку тривалістю один рік відповідає вимогам закону.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції не допущено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення поданих апеляційних скарг та зміни оскаржуваного судового рішення, яке вважає законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
постановила:
апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Бродівського районного суду Львівської області від 18.08.2016р. щодо неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_7 без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4