Справа № 738/2300/16-к
№ провадження 1-в/738/34/2017
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника Менської ВК № 91 ОСОБА_5

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з Менською виправною колонією № 91 клопотання засудженого ОСОБА_4 про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,

В С Т А H О В И В:
У грудні 2016 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України, а саме: умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Клопотання мотивовано тим, що вироком Київського районного суду м. Полтави від 01.06.2016 року його було засудженого за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 ст. 69 КК України та відповідно до ч. 1ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Засуджений вважає, що він став на шлях виправлення, характеризується позитивно, відбув відповідну частину строку покарання, тому просить звільнити його умовно достроково від подальшого відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Представники Менської виправної колонії № 91 просив відмовити у задоволенні клопотання.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не прибули, але відповідно до вимог ст.539 ч.4 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання засудженого, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що засуджений не тривалий час перебуває в установі, що не дало можливості дослідити його поведінку.

Заслухавши думку прокурора, який вважає клопотання не обґрунтованим, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч. 3 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Судом було встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Менській ВК № 91, призначене вироком Київського районного суду м. Полтави від 01.06.2016 року, згідно якого його було засудженого до 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до вимог чинного законодавства, при розгляді питання щодо застосування до засудженого пільги, зокрема ст. 81 КК України, на якій наполягав в судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 , суд зобов`язаний звернути увагу на поведінку засудженого за весь період відбування покарання.

Так засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 22.06.2016 року. За час перебування в Полтавському УВП № 23 режим тримання не порушував, розпорядок дня виконував, стягнень не мав, до праці не залучався, не заохочувався.

В Менській ВК № 91 відбуває покарання з 11.10.2016 року. За час відбування покарання в установі установлений порядок відбування покарання намагається не порушувати, стягнень не має, не заохочувався. Наказом № 62 від 26.10.2016 року засуджений ОСОБА_6 був працевлаштований на виробництві установи робітником швейної дільниці, поставлені завдання виконує під контролем майстра. Участі в неоплачуваних роботах по благоустрою установи та поліпшення житлово-побутових умов відділення не приймає, ініціативи з свого боку не проявляє. Участі в організації та проведенні заходів виховного та культурно-масового характеру не приймає.
Судом взято до уваги висновок Спостережної комісії Менської РДА (протокол № 75 від 21.12.2016 року) про те, що застосування пільги до засудженого ОСОБА_4 у вигляді умовно дострокового звільнення від подальшого відбування покарання є передчасним.

Також, взято до уваги, що рішенням комісії при Менській ВК № 91 з питань застосування пільг до засуджених установи згідно ст.81 КК України (протокол №25 від 15.12.2016 року) засудженому ОСОБА_4 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання відмовлено у зв`язку з тим, що не довів свого виправлення.

Враховуючи вищевикладене, а також особу засудженого, суд не вбачає в поведінці засудженого динаміки, яка б свідчила про його виправлення та перевиховання та приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 не довів свого виправлення, він не готовий до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи, а тому клопотання про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання подано передчасно і задоволенню не підлягає.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання.

Суддя ОСОБА_1