Справа № 574/194/17
Провадження 1-кс/574/63/2017

У Х В А Л А

22 березня 2017 року м. Буринь

Слідчий суддя Буринського районного суду Сумської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Буринського відділу Конотопської місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

До Буринського районного суду з даною скаргою звернувся ОСОБА_4 мотивуючи тим, що 15.12.2004 року був засуджений вироком Апеляційного суду Сумської області за ст.115 ч.2 п.п.1,6,12, 187 ч.4 , 289 ч3,357 ч.3,70 КК України до довічного позбавлення волі. При цьому 12.01.2017 року він звернувся до Буринської прокуратури із заявою про кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо вбивства двох осіб, яку, відповідно до ст.214 КПК України, просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Однак жодної відповіді на його заяву не надійшло, а заява до ЄРДР внесена не була. Вважаючи таку бездіяльність неправомірною, просив зобов`язати уповноважених осіб прокуратури внести відомості викладені в його заяві про вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.115 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свої вимоги підтримав, і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в скарзі, доповнивши, що жодних повідомлення за результатами розгляду його заяви не отримував. Вважав, що саме начальник Буринського відділу прокуратури повинен був внести відповідні відомості в ЄРДР за його заявою.
Прокурор ОСОБА_3 вважала, що підстав для задоволення скарги немає, оскільки скаржник фактично спростовує в скарзі обставини, встановлені вироком апеляційного суду Сумської області, яким останнього було засуджено до довічного позбавлення волі, а тому вважала, що дана заява є необґрунтованою, у зв`язку з чим прокурором правомірно не було внесено її до ЄРДР.

Перевіривши доводи сторін та дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено вичерпний перелік осіб, які мають право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність прокурора, слідчого на досудовому розслідуванні. Зокрема, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення рішення слідчого про закриття кримінального провадження, може бути оскаржено - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і є предметом оскарження в порядку ст.303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

В судовому засіданні встановлено, що вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004 року ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні злочинів передбачених ст.115 ч.2 п.п.1,6,12, 187 ч.4,194 ч.2,289 ч.3, 357 ч.3 КК України і засуджений, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до довічного позбавлення волі.

12.01.2017 року ОСОБА_4 звернувся із заявою до Буринського відділу Конотопської місцевої прокуратури Сумської області, якою повідомив, що він не причетний до вбивства двох потерпілих 17.09.2003 року, оскільки цей злочин вчинили ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , у зв`язку з чим просив внести ці відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочавши кримінальне провадження відносно вказаних осіб, виклавши обставини які йому були відомі за цим фактом.

23.01.2017 року дана заява була зареєстрована в Буринському відділі Конотопської місцевої прокуратури.

Цього ж числа перший заступник керівника Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_8 направив на адресу Сумського СІЗО для вручення ОСОБА_4 листа про те, що за змістом його заява не є повідомленням про кримінальне правопорушення, оскільки в ній відсутні дані, що свідчать про ознаки злочину передбаченого ст.115 КК України в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , у зв`язку з чим підстав для її реєстрації в ЄРДР не встановлено.

При цьому прокурор, в судовому засіданні не надав доказів про отримання скаржником даного листа, у зв`язку з чим суд вважає, що останнім не пропущено строк звернення із даної скаргою.

Однак вважаю, що така відмова прокурора суперечить вимогам ч.1 ст.214 КПК України.

Зокрема зазначеною кримінально-процесуальною нормою встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з буд-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_4 звернувся до органів прокуратури із заявою, в якій ставить питання про відкриття кримінального провадження щодо вчинення конкретними особами злочинів проти життя і здоров`я особи, зазначаючи обставини їх вчинення та попередню кваліфікацію цих дій, які є достатніми для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Між тим прокурор чи орган досудового розслідування не може посилатися на причину невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 на ті обставини, що він вже засуджений за вчинення вказаних злочинів і фактично в ній аналізує докази, що були досліджені судом при ухваленні вироку від 15.04.2004 року, оскільки перевірку такої заяви необхідно провести в рамках розпочатого кримінального провадження, після внесення її до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Лише потім, коли уповноважена посадова особа дійде до висновку, що у викладених в заяві фактах немає ознак кримінального правопорушення, вона має право прийняти рішення про закриття кримінального провадження відповідно до положень ст.284 КПК України.

При цьому слідчий суддя приходить до висновку, що належним суб`єктом оскарження бездіяльності органів прокуратури щодо невнесення в ЄРДР заяви ОСОБА_4 , з врахуванням положень ст.218 КПК України, є саме начальник Буринського відділу Конотопської місцевої прокуратури, оскільки саме до цього відділу звернувся ОСОБА_4 , зазначивши місце вчинення злочину на території Буринського району .

Відповідно до п.15) ст.3 КПК України, прокурор особа, яка обіймає посаду, передбачену ст.17 Закону України «Про прокуратуру», та діє в межах своїх повноважень.

Частиною 3 ст.17 зазначеного Закону встановлено, що під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті.
Відповідно до ч. 8 ст.1 Розділу І «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань є прокурори, в тому числі керівники прокуратур.

З врахуванням наведеного вважаю, що саме начальник Буринського відділу прокуратури, отримавши заяву ОСОБА_4 , яка фактично є заявою про кримінальне правопорушення, не вжив належних заходів для прийняття рішення в порядку ст.214 КПК України, у зв`язку з чим в цьому вбачається його бездіяльність.

В силу ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Дотримання зазначених положень Конституції вимагають і загальні засади кримінального провадження визначені в ст.7 та ч.1 ст.9 КПК України.

Отже за викладених обставин, вважаю, що скарга ОСОБА_4 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.,214,303-307 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Буринського відділення Конотопської місцевої прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від заявою від 12 січня 2017 року задовольнити.

Зобов`язати начальника Буринського відділення Конотопської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_10 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, вказане в заяві ОСОБА_4 від 12 січня 2017 року, про що повідомити останньому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1