Провадження № 1-кп/0182/81/2017
У Х В А Л А
Іменем України
26.01.2017 року м. Нікополь

Колегія суддів Нікопольського міськрайонний суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2014 року за №0004284 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, гр. України, освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

Обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією за ч.1 ст.115 КК України,

з участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

На розгляд колегії суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області 21 листопада 2016 року надійшло кримінальне провадження за №0004284 стосовно ОСОБА_5 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України. Стосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 11 лютого 2017 роуку. Заходи забезпечення провадження не застосовувалися.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 18.10.2014 року приблизно о 16 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у дворі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_9 , де відпочивав з родичами останнього.

Під час відпочинку між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виник конфлікт у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 про необхідність сплатити грошові кошти за приготування шашлику, на що останній відмовився та між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 наніс один удар кулаком руки в обличчя ОСОБА_9 , а ОСОБА_9 у відповідь також наніс удар в обличчя ОСОБА_10 , від якого останній впав на землю.

У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на вбивство ОСОБА_9 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті останньому.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вбивство ОСОБА_9 , ОСОБА_5 направився до свого домоволодіння, розташованого за адресою : АДРЕСА_2 , де на кухні з кухонного набору, з метою вбивства, взяв два ножі з якими повернувся до місця мешкання ОСОБА_9 , де, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на вбивство ОСОБА_9 , діючи умисно, кухонним ножем, який приніс з собою, ОСОБА_5 наніс один удар в область грудної клітини зліва ОСОБА_9 , чим спричинив останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи за № 517 від 14.11.2014 року, тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого поранення грудей з ушкодженням лівої легені, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Після отримання тілесного ушкодження потерпілий ОСОБА_9 з ножем у грудях добіг до будинку АДРЕСА_1 , де повідомив ОСОБА_11 про спричинене йому тілесне ушкодження, після чого помер у коридорі зазначеного домоволодіння.

Смерть потерпілого ОСОБА_9 настала внаслідок колото-різаного проникаючого поранення грудей з ушкодженням лівої легені, яке супроводжувалося рясною зовнішньою та внутрішньою кровотечею та ускладнилося розвитком гострої масивної крововтрати.

Вказані дії ОСОБА_5 квалфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема в обвинувальному акті не встановлено і не зазначено місце та час скоєння злочину про що зазначено в ухвалі апеляційного суду від 10.11.2016 року і що можливо встановити лише шляхом проведення слідчих дій з дотриманням процесуальних прав обвинуваченого. Обвинувачення, пред`явлене його підзахисному не є конкретизованим, тому допущено порушення права ОСОБА_5 на захист. При цьому просив змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання і реєстрації, постійне місце роботи, має родину виховує сина. До того ж ризики на які послався прокурор є не доведеними на думку сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання, посилаючись на те, що він не визнає свою провину. а під час досудового розслідування було допущено фальсифікацію доказів та порушено його право на захист, оскільки обвинувачення йому не зрозуміло, тому обвинувальний акт на його думку не відповідає нормам КПК України і підлягає поверненню прокурору. ОСОБА_5 також просив вирішити питання про заміну запобіжного заходу стосовно нього на більш м`який, на домашній арешт.

Потерпіла ОСОБА_8 покладалася на розсуд суду при вирішенні клопотання захисника та обвинуваченного щодо повернення обвинувального акту прокурору, але заперечувала проти зміни обвинуваченому запобіжного заходу, посилаючись на те, що він не проживає зі своєю родиною, його син вже є повнолітнім та не підтримує стосунків з батьком, а сам обвинувачений не визнає своєї провини і ухиляється від відповідальності за вчинене.

Прокурор заперечував проти клопотання захисника і обвинуваченого, посилаючись на те, що під час судового розгляду він вправі уточнити обвинувачення без проведення додаткових слідчих дій. Крім того заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого ухилитися від суду, здійснити тиск на свідків у провадженні та потерпілу.

Заслухавши сторони провадження колегія суддів прийшла до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором і має містити: п.5 виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В ході досудового слідства не було чітко встановлено об`єктивну сторону злочину інкримінованого обвинуваченому: не встановлено і не зазначено місце та час скоєння злочину.

В обвинувальному акті не вказано коли саме скоєно злочин та де саме скоєно злочин передбачений ч. 1 ст. 115 КК України.

Залишилася не встановленою об`єктивна сторона злочину, що перешкоджає суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, і що порушило право обвинуваченого на захист і є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Викладені обставини позбавляють суд можливості призначити в цілому провадження до судового розгляду та розглянути його по суті. У зв`язку з чим клопотання захисника ОСОБА_7 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_5 в частині повернення обвинувального акта прокурору підлягає задоволенню.

Однак колегія суддів, вважає, що строк дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 має бути продовжений, виходячи з наступного.

Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі окремо. ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011 року, „Осаковський проти України від 17.07.2014 року та ін).

Так, колегія суддів приймає до уваги тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину, його наслідки, що потягли смерть людини, ту обставину, що існує ймовірність переховування обвинуваченого від суду, оскільки суду не надано підтверджень того, що на даний час він буде проживати з родиною, що продовжить свою трудову діяльність на заводі та не здійснить інших дії на які послався прокурор в своєму клопотанні.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 331 КПК України, колегія судддів, -

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2014 року за №0004284 стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України - повернути прокурору.

Задовольнити клопотання прокурора і продовжити строк дії запобіжного заходу раніше обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою на строк не більше 60 днів, тобто 20 березня 2017 року.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення, з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий-суддя: Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3