№755/4219/16-к
№ 1-кп/755/487/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0001417 від 01 лютого 2016 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, студента ІІ курсу університету економіки та права «КРОК», Коледжу економіки, права та інформаційних технологій, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, студентки І курсу Київського університету імені Тараса Шевченка, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України, -

встановив:
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 31 січня 2016 року, близько 15 години 15 хвилин, перебуваючи в приміщенні торговельного центру «Скай мол», розташованого по п-ту. Ватутіна, 2-Т, в м. Києві, зайшли до магазину «Колінс», де вирішили приміряти деякі речі, які їм сподобались. Взявши з полиць вказаного магазину, приблизно вісім одиниць товару, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зайшли до примірочної кабіни, де вступили у злочинну змову, з метою таємного викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Дельта Текс».

Реалізуючи свій спільний злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , переконались, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою ножиць, які перебували в сумочці ОСОБА_7 , остання відрізала антикрадійні кліпси, що були закріплені на одязі та поклала їх в кишеню куртки, яка висіла у вказаній примірочній. Після цього ОСОБА_6 одягнув на себе чоловічу футболку сірого кольору (артикул - CL1019551ANT), вартістю 127 грн. 80 коп., а жіночий светр білого кольору (артикул -CL1021047MGA), вартістю 337 грн. 44 коп. засунув під рукав своєї куртки. В цей же час ОСОБА_7 вдягнула на себе жіночу футболку темно сірого кольору (артикул CL1019215MGA), вартістю 142 грн. 82 коп., після чого поклала до своєї сумки чоловічу сорочку сірого кольору (артикул - CL1021023NAV), вартістю 380 грн. 24 коп., всього на загальну суму 988 грн. 30 коп.

В подальшому ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 , не оплативши за вказаний товар на касі, намагались вийти за межі приміщення магазину, однак довести свої злочинні дії до кінця не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками охорони магазину.

Дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від їх волі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні учасниками кримінального провадження надано до суду угоду про примирення у кримінальному провадженні №0001417 від 01 лютого 2016 року, що укладена 31 березня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди представник потерпілого та обвинувачені у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000328 від 01 лютого 2016 року за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, обвинувачені беззастережно визнали свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинні понести ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від відбування покарання, якщо вони протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають покладені на них обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. Також, у даній угоді зазначені роз`яснені представнику потерпілого та обвинуваченим наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнали повністю.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини не явки суд не повідомила.

Обвинувачені підтвердили суду, що угода про примирення між ними та представником потерпілого укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Захисники просили затвердити угоду про примирення укладену 31 березня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між представником потерпілого та обвинуваченими угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачені можуть виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між представником потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 угода про примирення підлягає затвердженню.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд, -

засудив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 31 березня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001417 від 01 лютого 2016.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді особистого зобов`язання.

Речовий докази у кримінальному проваджені жіночу футболку, чоловічу футболку, жіночий светр, чоловічу сорочку та 6 антикрадійних кліпс - залишити у володінні ТОВ «Дельта Текс».

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: