15 грудня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, з повною загальною середньо освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
разом з угодою про примирення від 07 листопада 2016 р.,
ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення за таких обставин.
29 жовтня 2016 року приблизно о 05 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де вона перебувала в гостях, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон фірми «Asus» модель «ZooVD (ZC500TG)» в корпусі чорного кольору вартістю 3 264 гривень 00 копійок, що належить ОСОБА_5 , чим спричинила потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.
07 листопада 2016 р. між обвинуваченою та потерпілим укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 469 КПК України. Зазначена угода у відповідності до ст. 474 КПК України надійшла до суду разом з обвинувальним актом.
Виходячи зі змісту угоди про примирення, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, та покарання, яке має понести обвинувачена у вигляді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. В угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні процесуальний прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою, які, своєю чергою, просять суд затвердити угоду про їх примирення.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення узгодженого сторонами покарання, виходячи з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом, встановлено, що ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, та її дії судом кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При цьому в ході допиту обвинуваченої судом з`ясовано, що вона цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст укладеної угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка раніше не засуджена, за місцем проживання характеризується позитивно, не заміжня, на обліку у лікарів-психіатра та нарколога на даний час не перебуває, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілим і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.
Судом роз`яснено обвинуваченій, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
На підставі угоди про примирення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Речові докази по справі: мобільний телефон фірми «Asus» модель «ZooVD (ZC500TG)», в корпусі чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 за належністю
Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1