Ухвала
іменем україни
23 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Залізничного районного суду міста Львова від 19 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 24 березня 2017 року,

вс т а н о в и л а:

Не погоджуючись із постановленими судовими рішеннями, засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із касаційною скаргою, яку ухвалою колегії суддів ВССУ від 10 травня 2017 року залишено без руху та надано строк на усунення недоліків через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК України.
Також засудженому було роз`яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

У межах встановленого строку ОСОБА_4 повторно звернувся до суду із заявою, однак не усунув усі недоліки, зазначені в ухвалі. Крім того, така форма звернення до суду касаційної інстанції главою 32 КПК України не передбачена.
При повторному зверненні із касаційною скаргою засуджений

ОСОБА_4 вказані недоліки не усунув, а саме, в своїй заяві знову не конкретизував в чому полягає незаконність постановленого щодо нього вироку та окремо ували апеляційного суду, не вказав які саме істотні порушення вимог кримінального процесуального закону були допущені при постановленні цих судових рішень і як вони вплинули на законність цих рішень; вказує на неповноту досудового розслідування та судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що не є предметом перевірки касаційного суду.

При цьому засуджений фактично просить суд касаційної інстанції провести переоцінку доказів кримінального провадження за його обвинуваченням, скасувати судові рішення та закрити кримінальне провадження, чим знову припускається протиріччя між мотивувальною та регулятивною частинами касаційної скарги.
Крім того, засуджений знову не додав копії оскаржуваних судових рішень, які повинні бути оформлені належним чином, як це передбачено п. 13.7 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах м. Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173.

Оскільки засудженийОСОБА_4 не усунув в повному обсязі зазначені в ухвалі ВССУ від 10 травня 2017 року недоліки, касаційна скарга підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України « Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

у х в а л и л а:

Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Залізничного районного суду міста Львова від 19 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 24 березня 2017 року разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3