Справа № 502/382/16-к
УХВАЛА
22 лютого 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих: ОСОБА_5

ОСОБА_6 .

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000957 від 23.12.2015 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Кілійського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження 502/382/16-к за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.3 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.3 КК України, дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор вказав що обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може переховуватися від правоохоронних органів та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення,здійснювати вплив на потерпілих та свідків. Також ,оцінюючи у сукупності обставини злочину, вагомість доказів скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 , прокурор зазначив,що ОСОБА_4 працездатний,але офіційно не працює,тяжкість покарання передбачає відповідно до санкції ч. 3 ст.185 КК України від 3-х до 6-ти років позбавлення волі, слабоумством не страдає, віддає своїм діям звіт,може предстати перед судом,не має міцних соціальних зв`язків, та у разі обрання більш м`якого запобіжного спробує втекти від правоохоронних органів та суду, обвинувачений є фізично здоровою людиною, підтримує стосунки з особами, які ведуть асоціальній спосіб життя.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, прохав суд не продовжувати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, бо він має намір відшкодувати останню частину спричиненої матеріальної шкоди потерпілим. Суду пояснив, що він раніше не судимий, має постійне місце мешкання, де иве разом з дідусем і братом, стосунки в сім`ї добрі, на обліку у лікаря нарколога,психіатра не перебуває, інвалідом не є, шкоду потерпілим відшкодував частково, має намір працевлаштуватися і відшкодувати потерпілим останню не сплачену суму шкоди.

Потерпілий ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 ,не погодилися з клопотанням прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суду пояснили що обвинуваченого знають, він може працевлаштуватися і відшкодувати їм спричинену шкоду в тій частині, яка залишилася не відшкодованою. Цивільного позову вони не подавали.

Суд, вислухавши прокурора, думку обвинуваченого, думку потерпілих щодо заявленого прокурором клопотання про продовження обвинуваченому, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.3 КК України, дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб та доводів на його обґрунтування, дійшов висновку про те, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає, а до обвинуваченого необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період часу,виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати,змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом 11 цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 25.12.2015 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.02.2016 року. Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду,знищити,сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів,які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний,обвинувачений,засуджений має здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд, при вирішенні заявленого клопотання прокурором про продовження строку тримання під вартою, ОСОБА_4 ,виходить з вимог ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованої 17.07.1997 р. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року,Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», якими передбачено гарантії права на свободу та особисту недоторканість,враховуючи,що «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених Законом«.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ ,яка викладена в Рішенні по справі Єлоєв проти України, заява № 17283/02,п.50,від 6 листопада 2008 року, та в Рішенні по справі Харченко проти України, заява № 40107/02, п.98, від 10 лютого 2011 року) тримання обвинувачених під вартою без конкретної законної підстави та за відсутності чітких норм, які б регулювали правове становище обвинувачених є неприпустимим, а тому при вирішенні питання щодо тримання під вартою треба розглядати конкретні факти або можливість застосування альтернативних запобіжних заходів. У разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, у судовому рішенні повинно бути чітко зазначено про наявність іншої підстави (підстав) або ризику,що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

В статті 178 КПК України передбачено,що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу,крім наявності ризиків,зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів забов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення,тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винною,вік та стан здоров`я, соціальні зв`язки обвинуваченого у місті його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини, утриманців,наявність постійного місця роботи, його репутацію, його майновий стан та наявність судимостей, розмір майнової шкоди,дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів.

Як вбачається з обвинувального акту, та як було встановлено у підготовчому судовому засіданні, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України , яке відносяться до тяжкого злочину, відповідно до ст. 12 КК України, та за яке санкцією ст. 185 ч.3 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має стабільного доходу для існування, є особою працездатного віку. Обвинувачений ОСОБА_4 не одружений, неповнолітніх дітей не має, інвалідності не має, на обліку у лікаря нарколога,психіатра не перебуває,має постійне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом із дідусем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та братом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносини в сім`ї добрі. Згідно характеристики, проголошеної прокурором в попередньому судовому засіданні,обвинувачений ОСОБА_4 , за місцем постійного мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ст.. 185 ч.3 КК України вперше, по даному кримінальному провадженню цивільний позов потерпілими не заявлено, шкода відшкодована потерпілим частково, що на погляд суду, в сукупності, свідчить про відсутність вагомих підстав для продовження терміну тримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи тяжкість та суспільну небезпеку кримінального правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_4 , наявність обґрунтованої підозри, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий, має родину, підтримує з родиною добрі стосунки, має постійне місце мешкання, на обліку у лікаря нарколога,психіатра не перебуває, шкоду потерпілим по даному кримінальному провадженню відшкодовано частково, цивільний позов потерпілими не заявлено, враховуючи думку потерпілих, суд вважає, що доводи, на які посилався прокурор в своєму клопотанні, не дають достатніх підстав вважати,що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення,незаконно впливати на потерпілих, свідків по цьому кримінальному провадженню, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до обвинуваченого є доцільним, оскільки, як вважає суд, це забезпечить його належну процесуальну поведінку, в зв`язку з чим необхідно змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.,ратифікованої 17.07.1997 р. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року,Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», статтями 176,177,178, 181, 183, ч.4 ст.196, 197,315,369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання прокурору про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , відмовити.

Запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою,обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,строком на два місяці, до 21 квітня 2016 року,включно.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із під варти в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-прибувати до Кілійського районного суду Одеської області за першою вимогою,

-не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 , в період часу з 20-00 години до 07 години.

Строк дії домашнього арешту встановлюється терміном на 2 місяці. Дана Ухвала діє до 21 квітня 2016 року.

Контроль за виконанням Ухвали суду обвинуваченим ОСОБА_4 покласти на Кілійське ВП Ізмаїльського ВП ГУ НП в Одеській області.

Копію ухвали суду вручити прокурору, обвинуваченому,та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення і до Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУ НП в Одеській області.

Ухвала оскарженню окремо від вироку не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1