Справа № 640/6730/17
н/п 1-кс/640/3676/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" травня 2017 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що наприкінці 2016 року, точна дата під час досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_5 , діючи умисно, із корисливих спонукань, з метою отримання неконтрольованого прибутку, за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_7 та ОСОБА_29 , грубо ігноруючи моральні принципи суспільства, прийняли рішення займатися сутенерством тобто, систематично здійснювати дії по забезпеченню заняття проституцією іншими особами, із втягненням інших осіб в заняття проституцією, на території міста Харкова в приміщенні створеного та утримуваного ними місця розпусти в квартирі АДРЕСА_4 та розробили злочинний план, відповідно до якого вказані особи прийняли рішення залучати до роботи з надання сексуальних послуг в приміщенні вказаної квартири, на постійній основі, осіб жіночої статі, з числа соціально не захищених мешканок міста Харкова, які знаходились в скрутному матеріальному становищі внаслідок виниклих життєвих та особистих обставин, які обумовлювали перебування їх в уразливому стані. При цьому ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_29 розподілили функції, відповідно до яких ОСОБА_5 виконував функцію керівника та вирішував організаційні питання пов`язані із забезпеченням зайняття проституцією іншими особами, ОСОБА_7 виконувала функцію адміністратора, безпосередньо підшукувала, запрошувала, зустрічала відвідувачів з числа осіб чоловічої та жіночої статі, пропонувала їм на вибір жінок для надання сексуальних послуг, розробляла прейскурант сексуальних послуг, умови надання сексуальних послуг та погоджувала його із ОСОБА_5 та ОСОБА_30 . Останній забезпечував охорону місця розпусти, забезпечував придбання та постачання засобів необхідних для зайняття проституцією іншими особами та особистим автотранспортом здійснював транспортування осіб жіночої статі для надання сексуальних послуг клієнтам за викликами.Грошові кошти отримані в якості прибутку від зайняття сутенерством розподілялися між ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_29 в попередньо обумовлених долях.
Так 11.04.2017 ОСОБА_7 приблизно о 19.45 год., діючи умисно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою і в групі із ОСОБА_5 та ОСОБА_29 , зі згоди та відома останніх, під час спілкування за допомогою відео конференції із ОСОБА_31 , яка перебувала в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , до якої прибула за оголошенням із пропозицією високооплачуваної роботи розміщеному в мережі Інтернет, та була запрошена ОСОБА_7 за телефоном, шляхом умовлянь втягла ОСОБА_32 в систематичне зайняття проституцією з наданням нею сексуальних послуг, які полягали в статевих актах із підшуканими для неї клієнтами чоловічої статі, природнім та не природнім способом, за матеріальну винагороду, в приміщенні створеного та утриманого ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_29 місця розпусти в квартирі АДРЕСА_4 .
Після чого, 11.05.2017 приблизно о 22.00 год. ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою і в групі із ОСОБА_29 та ОСОБА_5 зі згоди та відома останнього, з метою виконання інтимних побажань відвідувача місця розпусти за вказаною адресою ОСОБА_33 отримала від нього наперед грошові кошти в сумі 1000 гривень в якості оплати сексуальних послуг, після чого в приміщенні вказаної квартири забезпечила надання ОСОБА_31 відвідувачу ОСОБА_33 сексуальних послуг за матеріальну винагороду, яка задовольнила статеву пристрасть клієнта оральним та вагінальним способом.
Крім того, 11.05.2017 приблизно о 18.00 год. ОСОБА_7 , діючи умисно із корисливих спонукань, за попередньою змовою і в групі із ОСОБА_29 та ОСОБА_5 , в приміщенні утриманої ними для забезпечення зайняття проституцією іншими особами квартири АДРЕСА_4 , забезпечили зайняття ОСОБА_34 проституцією та надання нею сексуальних послуг клієнту ОСОБА_35 в приміщенні вказаної квартири, за матеріальну винагороду в сумі 600 гривень, яку ОСОБА_36 за вказівкою отримала від ОСОБА_37
12.05.2017 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 05.05.2017 №1-кс/640/3503/17 проведено обшук в будинку АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вилучені предмети та документи входять до переліку який зазначено в ухвалі слідчого судді на проведення обшуку та в результаті їх проведення мету проведення обшуків досягнуто та здобуто докази вчинення злочинів, грошові кошти мають доказове значення у кримінальному провадженні оскільки отримані безпосередньо від здійснення злочинної діяльності.
Вилучені документи та носії інформації містять в собі інформацію яка має доказове значення по кримінальному провадженню щодо сутенерства. Телефони містять в собі інформацію про переписку засобами мережі Інтернет з особами причетними до незаконної діяльності.
Досудовим розслідуванням встановлено, що вилучені під час обшуку предмети та документи відповідають критеріям, зазначеним в ст.98 КПК України, у зв`язку із чим вони є по кримінальному провадженню речовими доказами та долучені до кримінального провадження в якості речових доказів.
Відповідно до положень ст.170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Сторона обвинувачення зазначає, що вилучене майно, відповідає вимогам ст.170 Кримінального процесуального кодексу України та з метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт на майно яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вилучено під час обшуку за місцем його мешкання в будинку АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, згідно рапорту старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 від 15.05.2017, 14.05.2017 було вручено виклик в судове засідання з арешту майна до Київського районного суду м. Харкова на 09.30 год. 15.05.2017. Виклик вручено ОСОБА_38 , який є тестем ОСОБА_5 для передання останньому та проживає разом із ОСОБА_39 в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 84).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.05.2017, надано дозвіл на обшук в квартирі АДРЕСА_5 , право приватної власності за якою зареєстровано за ОСОБА_40 .
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.05.2017, надано дозвіл на обшук в будинку АДРЕСА_1 , право приватної власності за якою зареєстровано за ОСОБА_41 та ОСОБА_42 .
Метою проведення обшуку у зазначеній ухвалі слідчого судді зазначено виявлення та вилучення: грошових коштів здобутих злочинним шляхом, рекламної продукції, копій паспортів та інших особистих документів осіб, засобів зв`язку, які використовуються під час вчинення злочинів, комп`ютерної техніки та носіїв інформації, платіжних банківських карток, блокнотів та чернеток із записами (а.с. 46-48, 55-57).
11.05.2017 на підставі вказаних ухвал, за адресами: АДРЕСА_6 , з 23.30 год. до 01.05 год. 12.05.2017; АДРЕСА_7 , з 23.10 год. до 01.05 год. 12.05.2017, проведено обшуки, в ході яких, згідно протоколів обшуків від 11.05.2017 вилучено майно, зазначене в даному клопотанні сторони обвинувачення (а.с. 49-54, 58-69).
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна подані протягом 48 годин після вилучення майна, як того вимагає абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення обшуку, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене відповідно до протоколу обшуку майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий, прокурор довели слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягають задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1