Справа № 463/47/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/515/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника третьої особи: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу власника арештованого майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 січня 2016 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:
У провадженні СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000722 від 13 березня 2015 року за зверненням ОСОБА_9 про те, що 05 березня 2015 року невстановлені досудовим слідством особи, на підставі підроблених документів, оформили право власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 .
Прокурор Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі адміністративний будинок (літ.А-2) пл. 502,9 м.кв.; виробничий корпус (літ. Б-2) пл. 394 м.кв.; гаражний корпус (літ В-1) пл. 210,5 м. кв.; прохідна (літ. Г-1) пл.14,6 м.кв.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 січня 2016 року клопотання прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 про арешт майна задоволено частково, накладено арешт на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі адміністративний будинок (літ.А-2) пл. 502,9 м.кв.; виробничий корпус (літ. Б-2) пл. 394 м.кв.; гаражний корпус (літ В-1) пл. 210,5 м. кв.; прохідна (літ. Г-1) пл.14,6 м.кв., які належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_11 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1459, виданого 05.03.2015 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , номери запису про право власності 8962963, 8962964, з метою запобігання можливості його пошкодження, знищення, відчуження.

Своє рішення суд першої інстанції мотивує тим, що оскільки прокурором наведено обставини, які дають достатні підстави вважати, що нерухоме майно набуте злочинним шляхом, вважає, що клопотання слід задоволити, однак лише в частині накладення арешту на конкретно визначене в клопотанні майно.

На ухвалу слідчого судді власник арештованого майна ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 про арешт майна.

В обґрунтування покликається на те, що дана ухвала є незаконною, необґрунтованою, та такою, що не відповідає вимогам КПК України. Звертає увагу на те, що в матеріалах даного кримінального провадження будь-яких підтверджень того, що вказане в клопотанні прокурора арештоване майно є речовим доказом немає. Окрім цього, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, повідомлення про підозру будь-якій особі в даному провадженні не вручалось, обвинувальний акт не складався, й до суду не направлявся, в межах кримінального провадження ОСОБА_8 та ОСОБА_11 були допитані виключно в якості свідків. Вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог КПК не повідомив належним чином про дату та час судового засідання, а також не навів правових підстав, мотивів та доказів щодо підстав для накладення арешту на майно.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про не заперечення проти скасування даної ухвали, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законною, вмотивованою та обґрунтованою.
У провадженні СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000722 від 13 березня 2015 року за зверненням ОСОБА_9 про те, що 05.03.2015 невстановлені досудовим слідством особи, на підставі підроблених документів, оформили право власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 .

Як вбачається з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 05.03.2015 о 18:15:02 год. приватним нотаріусом ОСОБА_12 , відповідно до договору купівлі-продажу серія та номер 1459, виданого 05.03.2015 приватним нотаріусом ОСОБА_12 , вищевказаного нерухомого майна, а саме: адміністративного будинку (літ. А-2), пл. 502,9 м. кв., який знаходиться по АДРЕСА_1 та виробничого корпусу (літ. Б-2), пл. 394 м. кв., гаражного корпусу (літ. В-1) пл. 210,5 м. кв, прохідної (літ.Г-1) пл. 14,6 м. кв, які також знаходяться по АДРЕСА_1 перейшла у власність ОСОБА_8 , також друга половина вищевказаного майна відповідно до договору купівлі-продажу серія та номер 1459, виданого 05.03.2015 приватним нотаріусом ОСОБА_12 перейшла у власність ОСОБА_11 .

Суд першої інстанції, приймаючи дане рішення виходив з того, що є підстави вважати, що вищевказане нерухоме майно, яке було передано на підставі договору купівлі-продажу 1459 від 05.03.2015 року у власність ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_11 ( АДРЕСА_3 ), а саме: адміністративний будинок (літ.А-2) пл. 502,9 м.кв.; виробничий корпус (літ. Б-2) пл. 394 м.кв.; гаражний корпус (літ В-1) пл. 210,5 м. кв.; прохідна (літ. Г-1) пл. 14,6 м.кв., які належали ОСОБА_9 на праві власності та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а також рухоме майно яке належить ОСОБА_9 та ПрАТ «Монтажбудзв`язок», в т.ч. підтверджуючі документи щодо прав власності на дане майно та документація підприємства, яке також знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , можуть бути незаконно реалізовані/демонтовані, що призведе до втрати основного речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом на майно є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження.

З врахуванням зазначених положень закону слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні та запобігання ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення, а саме, що власники арештованого майна не повідомлялися належним чином про дату та час судового засідання, колегія суддів до уваги не бере як безпідставні, так як відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Більше того, з матеріалів справи вбачається, що під час судового засідання та в апеляційному провадженні представник власника майна ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 не навів нових обґрунтованих підстав для скасування даної ухвали та постановлення нової.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею на виконання вимог ч.2 ст. 173 КПК України враховано можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що відповідає конституційним нормам.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу власника арештованого майна ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 січня 2016 року про арешт майна залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4