Справа № 192/440/17
Провадження № 1-кп/192/89/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" липня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Капустяне Червоноармійського району Запорізької області, який зареєстрований в АДРЕСА_1 та мешкає в АДРЕСА_2 , не працюючого, який має середню-спеціальну освіту, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ОСОБА_3 13 березня 2017 року приблизно о 13 годині 00 хвилин прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_5 , де керуючись раптово виниклим умислом на порушення недоторканості володіння особи, скориставшись відсутністю господаря будинку за місцем мешкання, не маючи на те законних підстав та відповідного дозволу ОСОБА_5 , достовірно знаючи про право особи на недоторканість житла та іншого володіння, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, шляхом вільного доступу через дверний прийом незаконно проник в господарське приміщення будинку, чим порушив право господаря будинку на недоторканість іншого володіння.
В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.
ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним злочину.
Пояснив, що 13 березня 2017 року приблизно о 13 годині 00 хвилин він прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_5 , де через дверний прийом проник в господарське приміщення будинку сарай, звідки взяв велосипед, що належить ОСОБА_5 та на своєму автомобілі поїхав до себе додому. ОСОБА_5 дозволу на проникнення ані до сараю, ані до будинку йому не надавав. Просив вибачення, каявся у скоєному.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він мешкає за адресою:АДРЕСА_3 , а 13 березня 2017 року сусіди увечері розповіли йому, що до його сараю заходив ОСОБА_3 , якому він не надавав такого дозволу.
Враховуючи те, що обвинувачений, потерпілий, прокурор не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких вони правильно розуміють, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина обвинуваченого в скоєнні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфікована за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України не встановлено.
Вирішуючи відповідно до ст. 65 КК України питання про вид та міру покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, має інвалідність ІІІ групи.
З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд вважає за необхідне й доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст.162 КК України, вважаючи, що дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75,76 КК України, ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Головуючий суддя: ОСОБА_1