ВИРОК
Іменем України
Дата документу 23.03.2017
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, незаконно, без мети збуту зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено концентрат з макової соломи, маса якої в перерахунку на суху речовину становить 0,981 г., яка залишилася в нього з початку жовтня 2016 року, в результаті виготовлення, шляхом варіння та концентрації насіння маку, доки 16.10.2016 року був вилучений працівниками поліції.
23 грудня 2016 року між прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та погодився на призначення йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального та Кримінального Кодексів України, а також інтересам суспільства.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження даної угоди.
Судові витрати підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_7 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1760,80 грн. судових витрат на залучення експерта.
Речові докази знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1