Справа №195/691/17
1-кп/195/66/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2017 року

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Томаківка кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 17.02.2017 р. стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України - раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 16.02.2017 р. близько 21:30 години знаходився на вул. Запорізькій в смт. Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, де побачив недобудовану будівлю станції технічного обслуговування, що перебувала на балансі філії «Томаківський райавтодор» дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», одразу після чого в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення металевих виробів з вказаної будівлі.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, викрадення чужого майна, ОСОБА_4 в цей же день, тобто 16.02.2017 р. близько 21:30 години, знаходячись там же, тобто біля недобудованої будівлі станції технічного обслуговування, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшої реалізації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, заліз на дах вказаної будівлі, звідки викрав металеві кутки та швелер загальною вагою 85 кг, вартістю 416,50 грн., спричинивши тим самим матеріальну шкоду філії «Томаківський райавтодор» дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений підтвердив вищезазначені обставини, визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому злочину при викладених у обвинувальному акті обставинах, тобто не заперечує щодо факту таємного, викрадання чужого майна, та прохає суд його суворо не карати.
Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що до обвинуваченого вони претензій не мають, так як він повністю відшкодував матеріальну шкоду філії «Томаківський райавтодор» дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», на суворому покаранні не наполягає.
Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.
У суду немає сумнівів у тому, що обвинувачений дає правдиві свідчення добровільно.
Так як обвинувачений свою провину визнав повністю та підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 КПК України, наслідки якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників судового процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.
Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачений своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тому суд кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 КК України.
До обставин пом`якшуючих покарання обвинуваченого суд відносить його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення обвинуваченого, вину свою визнав, в скоєному розкаявся, потерпілий до обвинуваченого претензій не має, суд приходить до висновку, що він повинен понести покарання у вигляді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи наявність обставин пом`якшуючих покарання - щире каяття, характеристику за місцем проживання обвинуваченого, збитки потерпілому відшкодовано, суд вважає можливим його перевиховання і виправлення без ізоляції від суспільства, і тому вважає правильним звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.
На підставі п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтись для реєстрації до органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: 5 металевих кутники та 3 металевих швелери, які знаходяться на зберіганні у представника потерпілого залишити у останнього.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

13.06.2017