Справа №552/75/17
Провадження № 1-кп/552/66/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.01.2017 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого судового засідання матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Соколова Балка Новосанжарського району, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, раніше не судимого, працюючого монтажником ПП «Бомонд», проживаючого: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В період часу з 01.07.2016 по 01.09.2016 року, ОСОБА_5 , який згідно із наказом № 05/05-к від 12.05.2016 призначений на посаду комірника ПП «Антарекс», перебуваючи за адресою: м. Полтава, вул. Визволення, 21, в складському приміщенні «Г-2», діючи умисно, з корисливою метою, розтратив майно ПП «Антарекс», а саме кабель ВВГ нгд 1*185 довжиною 0,116 км, вартістю 40 262,16 грн. та кабель ВВГ нгд 1*240 довжиною 0,187 км, вартістю 82 422,34 грн. з яких, у вищевказаний період часу, точної дати та часу не встановлено, обрізав ізоляцію та виніс з території підприємства мідні дроти вказаних кабелів, де, в подальшому, продавав їх до пункту прийому металобрухту, чим спричинив потерпілій стороні майнової шкоди на загальну суму 122 684 грн. 49 коп.

Згідно інвентаризаційного опису №1 вищевказані кабелі 01.07.2016 р. комірником ОСОБА_6 передано на відповідальне зберігання комірнику ОСОБА_5 .

Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність між комірником ОСОБА_5 та керівником ПП « Антарекс» ОСОБА_7 укладено 12.05.2016 р. Також 12.05.2016 р. керівник ПП « Антарекс» ОСОБА_7 ознайомив комірника ОСОБА_5 з його посадовою інструкцією.

ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 191 ч.1 КК України, як розтрата чужого майна, яке було йому ввірене.

03.01.2017 року сторони уклали угоду про примирення, в якій погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ст.191 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч. 3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди про примирення.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

На підставі ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.191 ч.1 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Представник потерпілого ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення між ним та потерпілим.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення, та підтвердила обставини, викладені в угоді та факт її укладання та підписання.

Суд, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, Кримінального Кодексу України та загальним засадам призначення покарання.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.371,374, 474, 475 КПК України,суд,-

З А С У Д И В:
Затвердити по кримінальному провадженню №0003109 угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 від 03.01.2017 року.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Речові докази, що зазначені в постанові від 23.12.2016 р. повернути представнику потерпілого за належністю.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий ОСОБА_1