№ 522/1819/17
1-кп/522/352/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2017 року колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001742 від 03.03.2016р., відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Клинці, Брянської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого і цивільного позивача - ОСОБА_8 ,

представника потерпілого і цивільного позивача - ОСОБА_9 ,

захисника - ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИЛА:
З Одеської місцевої прокуратури № 3 до суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 5 ст.191 КК України.

27.01.2017р., судом було ухвалено рішення про призначення підготовчого судового засідання.

Прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Потерпілий і цивільний позивач ОСОБА_8 та його представник адвокат ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні подали клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на його невідповідність вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт, як на їх думку, не містіть виклад всіх фактичних обставин справи, відомостей про реальний розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_8 .. Крім того, прокурором в обвинувальному акті сформульоване обвинувачення щодо складання двох фіктивних договорів від 21.10.2013р., та 28.10.2013р., в які ОСОБА_5 вніс недостовірні дані, та його дії необхідно кваліфікувати за сукупністю злочинів, а саме за ст.ст. 358 ч.1,2,3, 190 ч.4 КК України. При цьому по факту підробки документів на даний час у органа досудового розслідування знаходяться кримінальні провадження № 0000037 і №0000038, які не були об`єднані з кримінальним провадженням №0001742 від 03.03.2016р., хоча відповідне клопотання потерпілим було подане прокурору під час проведення досудового розслідування.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_10 не заперечували проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та подала клопотання про залишення без руху цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, припинення права власності, витребування квартири із чужого незаконного володіння та визнання права власності на квартиру, стягнення моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Представник цивільного відповідача управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_11 просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та подала клопотання про залишення без розгляду вищевказаного позову потерпілого.

Вивчивши обвинувальний акт з додатками, вислухавши думку прокурорів, які просили відмовити у задоволенні клопотання потерпілого та цивільного позивача, захисника та цивільного відповідача, думку потерпілого і цивільного позивача, його представника, які просили відмовити у задоволенні клопотання захисника та цивільного відповідача, думку обвинуваченого, захисника та представника цивільного відповідача, які просили відмовити у задоволенні клопотання потерпілого та цивільного позивача, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт відносноОСОБА_5 підлягає поверненню прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України, а заявлене клопотання потерпілого і цивільного позивача ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_9 задоволенню з наступних підстав.
Згідно положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті п.п. «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відіграти вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (справа «Камасінські проти Австрії») рішення від 19.12.1989 року). Крім того, Суд нагадує на положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 року у справі Пелісьє та Сассі проти Франції», рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії», рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії».
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справ в цілому (рішення від 01.03.2001 року у справі «Даллос проти Угорщини». Крім того,право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати як світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (зазначенні рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», а також «Даллос проти Угорщини».
Однак, як вбачається з обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт, не містить формулювання обвинувачення, від якого повинен захищатися обвинувачений, а саме в ньому відсутні відомості щодо обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. При цьому в обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_5 сформульовано таким чином, що останній склав два договори, куди вніс недостовірні дані, а саме: договір інвестування з ОСОБА_12 №5/2/73 від 21.10.2013р. та додаткову угоду до договору інвестування №5/2/73, однак у обвинувальному акті відсутня відповідна кваліфікуюча ознака цих дій обвинуваченого. Вказане свідчить про те, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення є неконкретним за своїм змістом та позбавляє обвинуваченого права знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують та захищатися від висунутого обвинувачення у суді.
Також, відповідно до п.3 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), однак в порушення вказаної норми у обвинувальному акті, не вказано місце народження потерпілого ОСОБА_8 ..

Крім цього, відповідно до вимог п. 2, 3, ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування та розписка про отримання копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений. При цьому, як вбачається з обвинувального акту по даному кримінальному провадженню потерпілим під час досудового розслідування поданий цивільний позов до ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Одеській області. Однак в порушення вимог ч. 4 ст. 291 КПК України розписка або інший документ що підтверджує отримання цивільними відповідачами ОСОБА_13 та Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Одеській області. копії цивільного позову в додатках до обвинувального акту, направленого до суду, відсутні.

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, тому він підлягає поверненню прокурору.
Розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_10 , про залишення цивільного позову без руху та представника цивільного відповідача ОСОБА_11 про залишення цивільного позову без розгляду, суд вважає їх такими, що не підлягають розгляду, оскільки вказаний обвинувальний акт повертається прокурору з підстав невідповідності його вимогам КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 371, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001742 від 03.03.2016р., відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України повернути до Одеської місцевої прокуратури №3 з підстав невідповідності його вимогам КПК України.
Клопотання захисника ОСОБА_10 та представника цивільного відповідача ОСОБА_11 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення через Приморський районний суд м. Одеси.

Головуючий - суддя:

Суддя:

28.03.2017