Номер провадження: 11/785/20/17
Номер справи місцевого суду: 1-571/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.04.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 на вирок Приморського районного суду м. Одеси, від 05 січня 2017 року, стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ст. 358 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до оскарженого вироку суду, ОСОБА_8 , будучи директором ПП «Плазма», яке виконувало оптову торгівлю лікарськими засобами на підставі ліцензії АВ №154029, від 21 липня 2006 року, завідомо знаючи, що паспорт аптечного складу №1 ПП «Плазма» є підробленим, надала даний документ до Управління державної служби лікарських засобів та препаратів медичного призначення МОЗ України, внаслідок чого отримала право на отримання ліцензії №154029, від 21 липня 2006 року, для виконання фінансово-господарської діяльності.

Вироком суду ОСОБА_8 за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 358 ч. 3 КК України визнана невинуватою та виправдана.

В апеляційній скарзі прокурор стверджує, що вирок суду є необґрунтованим, в зв`язку з однобічністю та неповнотою судового слідства, а також невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи.

Крім того, прокурор в апеляційній скарзі вказує на те, що судом першої інстанції було необгрунтовано відхилене клопотання прокурора про доручення органам слідства виконати дії в порядку ст. 315-1 КПК України (в редакції 1960 року), результати якого мають значення для прийняття правильного рішення по справі, чим було порушено принцип диспозитивності, повноти та всебічності судового розгляду справи, передбаченої ст. 257 ч. 1 КПК України (ред.. 1960 року).

Також, прокурор в апеляційній скарзі вказує на те, що судом першої інстанції, в порушення ст. 306 КПК України (в редакції 1960 року) не були оголошені показання свідків, дані ними на досудовому слідстві.

Враховуючи наведене, прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, оскаржений вирок скасуванню, з поверненням справи на новий судовий розгляд, з таких підстав.

Враховуючи обставини кримінального провадження, та час, коли вони відбулись, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано керувався положеннями КПК України (в редакції 1960 року).

Однак, при цьому, при ухваленні вироку суд першої інстанції допустив такі порушення кримінально-процесуального законодавства, які тягнуть безумовне скасування вироку стосовно ОСОБА_8 .

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_8 була визнана невинуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.358 ч.3 КК України і виправдана.

Тобто стосовно ОСОБА_8 був ухвалений виправдувальний вирок.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 334 КПК України (в редакції 1960 року), мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене підсудному і визнано судом недоведеним, а також підстави для виправдання особи.

Натомість мотивувальна частина вироку стосовно ОСОБА_8 , всупереч вимогам зазначеної правової норми, містить формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначенням місця, часу, способу вчинення підсудною злочину, форми вини та мотивів.

Такі обставини, згідно з положеннями ч.1 ст.334 КПК України (в редакції 1960 року), мають бути зазначені в мотивувальній частині обвинувального вироку.

Таким чином, вирок суду містить суттєві суперечності, які полягають в тому, що:

-з одного боку суд в мотивувальній частині вироку виклав обставини вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ст.358 ч.3 КК України;

- з другого боку суд навів в мотивувальній частині вироку підстави для виправдання ОСОБА_8 .

Крім того, виклавши обставини у вироку таким чином, суд першої інстанції допустив протиріччя між мотивувальною частиною, в якій виклав обставини вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ст.358 ч.3 КК України, та резолютивною частиною, в якій зазначив про її невинуватість у вчиненні вказаного злочину.

Така суперечність висновків суду у вироку є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, оскільки перешкоджає ухваленню законного, обгрунтованого і справедливого вироку.

За таких обставин вирок стосовно ОСОБА_8 підлягає скасуванню на підставі положень п.3) ч.1ст.367, ч.1 ст.370 КПК України (в редакції 1960 року).

Керуючись ст.ст. 327, 334, 365, 366, 367, 370, 377, 379 КПК України (в редакції 1960 року), апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора частково задовольнити.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси, від 05.01.2017 року, яким ОСОБА_8 виправдана за відсутністю в її діях складу злочину, передбаченого ст.358 ч.3 КК України, скасувати.

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_8 обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ст.358 ч.3 КК України, направити в Приморський районний суд м. Одеси на новий судовий розгляд, в іншому складі, зі стадії судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2