Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 31 січня 2017 року касаційну скаргу прокурора на вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 12 травня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000829.

Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 січня 2016 року

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Харкова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого,
засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та покладенням на нього певних обов`язків.
За ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_5 виправдано.

Вирішено питання про речові докази в кримінальному провадженні.

Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 12 травня 2016 року вирок місцевого суду в частині засудження його за ч. 1 ст. 263 КК України скасовано. Постановлено свій вирок, яким ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та покладенням на нього певних обов`язків.
В решті вирок залишено без змін.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_6 .
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вирок апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. При цьому зазначає, що всупереч положеннями ст.ст. 370, 374, 420 КПК України, апеляційний суд належним чином не вмотивував свій вирок, та всіх доводів його скарги не перевірив щодо незаконно виправдання за ч. 1 ст. 309 КК України.

За вироком місцевого суду, ОСОБА_5 визнано винним у тому, що він 13 січня 2016 року, перебуваючи тимчасово за адресою : АДРЕСА_3 у свого знайомого ОСОБА_7 незаконно зберігав вогнепальну зброю, а саме : револьвер системи «Наган» та 10 патронів до нього без передбаченого законом дозволу та протягом деякого часу переносив їх з одного місця проживання на інше.

За ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_5 виправдано з підстав недоведеності вини.

Вироком апеляційного суду скасовано вирок місцевого суду в частині засудження ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України та визнано винним у тому, що він без передбаченого на те дозволу, незаконно придбав та зберігав у приміщенні по АДРЕСА_3 вогнепальну зброю та бойові припаси , а саме : пістолет-револьвер системи «Наган» № НОМЕР_1 зр. 1895 р. та набої до нього калібру 7,62 мм у кількості 10 шт., автомат АКС-74 калібру 5,45 мм. б/н 1988 р. та набої до нього у кількості 21 шт., патрони калібру 7,62 мм у кількості 20 шт., гранати РГД-5 у кількості 3 шт., гранати Ф-1 у кількості 3 шт.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав касаційну, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 433 КПК Українисуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, а також вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, відповідно до ст. 370 КПК Українисудове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими згідно зі ст. 94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави для його ухвалення.

Згідно з ч. 3 ст. 374 КПК України, якою встановлено вимоги до змісту вироку у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині цього рішення зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Однак як видно з матеріалів провадження цих вимог закону судами виконано не було.

Доводи прокурора про невідповідність вироку апеляційного суду вимогам ст.ст. 370, 374, 420 КПК України заслуговують на увагу.

Згідно статей 404, 419 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги і зобов`язаний перевірити всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, а також аргументи, наведені стороною захисту під час апеляційного провадження, дати на все вичерпну відповідь й у випадку незгоди з ними зазначити підстави їх необґрунтованості.

Відповідно до статей 407, 420 КПК України апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати вирок суду першої інстанції повністю або частково та ухвалити новий, у якому зобов`язаний навести належні й достатні мотиви та підстави прийнятого рішення з урахуванням ст. 409 цього Кодексу. Водночас згідно із законодавчими положеннями вирок суду першої інстанції може бути скасовано й ухвалено новий лише за наявності правових підстав і в тій частині, де йдеться про погіршення становища засудженого.

При перегляді вироку щодо ОСОБА_5 апеляційний суд не дотримався зазначених вимог, що в силу ст. 412 вказаного Кодексу є істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке тягне за собою скасування судового рішення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор, оскаржуючи вирок місцевого суду в апеляційному порядку, посилаючись при цьому на безпідставне виключення місцевим судом із обвинувачення ОСОБА_5 епізоду носіння, придбання та зберігання вогнепальної зброї, а саме : АКС-74, калібр 5,45 мм, 3 гранати РГД-5, 3 гранати Ф-1, 20 гвинтівкових патронів з трасуючими кулями 7,62 мм та 21 патронів калібру 5,45 мм, зазначав, у тому числі, і про незаконне виправдання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Скасовуючи вирок та постановляючи свій, апеляційний суд в порушення вимог закону не вмотивував своє рішення в частині виправдання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України, не звернув уваги на те, що органами досудового розслідування ОСОБА_5 , обвинувачувався у тому, що він влітку 2015 року за місцем свого мешкання по АДРЕСА_3 , виготов та зберігав для особистого вживання шляхом куріння, без мети збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який у нього в ході обшуку було виявлено та вилучено, загальною масою 233,126 грами, проте суд, виправдовуючи ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України, послався на те, що сам факт виявлення по місцю знаходження ОСОБА_5 перетертого листя конопель, які хоч і відносяться до наркотичних засобів, не свідчить про те, що ця особа зберігала цю речовину як наркотичний засіб. При цьому зазначив, що пояснення ОСОБА_5 щодо видобутку насіння з рослин конопель, способу такого видобутку та мети- годування птахів, стороною обвинувачення не спростовані. Разом із цим, поза увагою суду залишилися дані, які містяться у протоколі обшуку приміщення по АДРЕСА_3 від 24 вересня 2015 року (а.п. 20-30), згідно з яким у столі кімнати житлового будинку, у 2х картонних коробках, у скляній вазі та у кімнаті в гробу ( звідки було вилучено автомат АКС-74 калібру 5,45 мм. б/н 1988 р.) було виявлено та вилучено також суху подрібнену речовину, яка згідно висновку експерта № 1799 від 25 вересня 2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальна маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 233,126 г.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора в частині необґрунтованого виправдання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України судом апеляційної інстанції належним чином не перевірено, не дано на них вичерпних і переконливих відповідей та не зазначено підстав, через які визнано апеляційну скаргу прокурора в цій частині необґрунтованою, Суд апеляційної інстанції обмежився лише перерахуванням доказів, не дослідивши їх, та вказівкою про правильність висновків суду першої інстанції щодо виправдання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України.
За таких обставин, рішення апеляційного суду постановлене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, а тому відповідно до ст. 438 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

При новому розгляді суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, ретельно перевірити доводи апеляційної скарги прокурора, дати їй належну оцінку, та з урахуванням усіх встановлених обставин прийняти законне і обґрунтоване рішення, виклавши його у відповідному процесуальному документі згідно з вимогами закону.

Якщо у результаті нового судового розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції суд не встановить нових позитивних даних про особу ОСОБА_5 чи обставин, що пом`якшують покарання, то рішення про звільнення винного від відбування покарання з випробуванням слід вважати неправильним та явно несправедливим унаслідок м`якості.

Керуючись ст.ст. 433, 434, 436 КПК України, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року, колегія суддів

постановила:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 12 травня 2016 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3