Провадження № 1-кп/582/1/17
Справа № 582/818/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2017 року

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000279 від 21 вересня 2015 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня, не працюючої, раніше не судимої,

у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника органу опіки та піклування ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

ОСОБА_3 вчинила суспільно небезпечне діяння, ознаки якого передбачені ч. 1 ст. 185 КК України за наступних обставин.

21 вересня 2015 року о 12 годині ОСОБА_3 проходила повз майданчик Недригайлівської СЗОШ, що розташована в смт.Недригалів Сумської області по вул.Незалежності(Комінтерну), 25. Там вона помітила велосипед марки «Аіст» і в той час у неї виник умисел на таємне його викрадення. ОСОБА_3 шляхом вільного доступу з майданчику Недригалівської СЗОШ таємно викрала велосипед марки «Аіст» належний ОСОБА_7 , після чого з викраденим залишила місце скоєння правопорушення.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 363 від 24.09.2015 крадіжкою велосипеду «Аіст» ОСОБА_3 завдала матеріальної шкоди ОСОБА_8 на суму 400 грн.

В ході судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КПК України судом було призначено судову психіатричну експертизу. Відповідно до висновку експерта № 48 від 22.02.2017 ОСОБА_3 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді «Шизофренії, параноїдальна форма, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом». Даний психічний розлад відноситься до юридичного та медичного критеріїв неосудності. ОСОБА_3 на час вчинення інкримінованого їй діяння не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування у психіатричному закладі зі звичайним наглядом,

11 квітня 2017 року до суду надійшло клопотання прокурора Недригайлівського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні своє клопотання про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру підтримав. Вважає, що характер розладу психічної діяльності ОСОБА_3 та її психічне захворювання перешкоджають її участі в судовому засіданні, тому судовий розгляд можливо проводити без участі ОСОБА_3 за участі її захисника.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_5 проти клопотання про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру не заперечує, вважає за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі ОСОБА_3 . Також зазначила, що питання щодо недієздатності ОСОБА_3 органом опіки та піклування Недригайлівської селищної ради не розглядалось.

Захисник ОСОБА_6 у вирішенні клопотання про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характер покладається на розсуд суду, оскільки його підзахисна дійсно страждає на хронічне психічне захворювання і потребує лікування.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила проводити розгляд зазначеного клопотання без її участі, претензій до ОСОБА_3 не має (а.с. 122).

Заслухавши думку прокурора, захисника та представника органу опіки та піклування, суд, на підставі ч. 1 ст. 512 КПК України, вважає за можливе здійснювати судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру за відсутності ОСОБА_3 .

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, дослідивши наявні докази дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Факт вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, ознаки якого передбачені ч. 1 ст. 185 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Так, ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що взяла без дозволу велосипед, який стояв на майданчику Недригайлівської СЗОШ та поїхала на ньому від школи. Мету з якою взяла велосипед адекватно пояснити не змогла.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що придбала для сина ОСОБА_9 велосипед «Аіст», на якому він їздить до школи. 21 вересня 2017 року їй зателефонувала її родичка ОСОБА_10 , яка працює в Недригайлівській СЗОШ бібліотекарем, та повідомила що у її сина викрали велосипед у школі. Після цього потерпіла звернулася до міліції з заявою про викрадення велосипеда. Пізніше цього ж дня їй зателефонували з міліції та повідомили що її велосипед знайдений. 21.09.2015 вона отримала велосипед під розписку. Претензій до ОСОБА_3 не має.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що працює в Недригалівській СЗОШ прибиральницею. ОСОБА_3 вона особисто не з близько 12 години помітила, як ця особа взяла з майданчика, де стояли велосипеди працівників та учнів школи, дитячий велосипед і повела його від школи. Свідок по телефону повідомила бібліотекаря ОСОБА_10 , що ОСОБА_3 взяла з майданчика дитячий велосипед.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що працює в Недригалівській СЗОШ бібліотекарем. До події ОСОБА_3 вона особисто не знала. 21.09.2015 свідок в справах йшла від школи до банку та бачила як до школи прямує ОСОБА_3 . Потім, коли вона була в центрі ОСОБА_12 , їй зателефонувала ОСОБА_11 та повідомила, що ОСОБА_3 взяла з майданчика дитячий велосипед. Після цього телефонного дзвінка вона побачила ОСОБА_3 з дитячим синім велосипедом, яким, як вона пізнала, користувався її родич ОСОБА_9 та намагалась забрати його у ОСОБА_3 . Однак ОСОБА_3 велосипед не віддала та поїхала на ньому по вулиці в напрямку м. Суми. Після цього свідок зателефонувала своїм родичам ОСОБА_13 та повідомила про викрадення велосипеда.

З протоколу огляду місця події від 21.09.2015 року та фото таблиці до нього встановлено, що у ОСОБА_3 було вилучено велосипед марки «Аіст» синього кольору з щитками білого кольору в робочому стані.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 23.09.2015 № 363 вартість вживаного велосипеда марки «Аіст» на момент вчинення злочину могла складати 400 грн.

Висновком судово-психіатричної експертизи № 48 від 22.02.2017. встановлено, що ОСОБА_3 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді «Шизофренії, параноїдальна форма, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом». Даний психічний розлад відноситься до юридичного та медичного критеріїв неосудності. ОСОБА_3 на час вчинення інкриміновано їй діяння не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування у психіатричному закладі зі звичайним наглядом.

У відповідності до п.1. ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно ч. 1,2 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, які зібрані у даному кримінальному провадженні, в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України. Дане діяння було вчинене ОСОБА_3 у стані неосудності, оскільки, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи вона на час вчинення інкримінованого їй суспільно небезпечного діяння не могла усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психіатричного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані заходи медичного характеру.

Відповідно ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечного діяння.

П. 1 ч. 1 ст. 93 КК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку (ст. 94 ч. 3 КК України).

У висновку судово-психіатричної експертизи зазначено, що ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Заслухавши думку прокурора, захисника та інших учасників процесу, враховуючи обставини скоєного ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, а також характер захворювання та висновок судової психіатричної експертизи, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом підлягає задоволенню.

Речовий доказ по справі: велосипед марки «Аіст» вважати повернутим власнику ОСОБА_7 .

Циільний позов не заявлявся.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_3 не застосовувались.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 513, 516 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання начальника Недригайлівського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Речовий доказ: велосипед марки «Аіст» вважати повернутим власнику ОСОБА_7 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1