У Х В А Л А Справа № 200/3710/17
Провадження № 1-кс/200/2153/17
17 березня 2017 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю представника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Імпульс Веро» про повернення тимчасово вилученого майна, -
В С Т А Н О В И В:
Підстави для задоволення скарги вказує наступні. Так, 16 лютого 2017 року, на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2017 року, у приміщенні по вул. Тітова, 6 у м. Дніпрі, яке тимчасово орендує ТОВ «Імпульс Веро», проведено обшук. При обшуку вилучено майно у вигляді грошових коштів на суму 4511 гривень, зошит, книгу, 14 комп`ютерних системних блоків, які мають ознаки тимчасово вилученого майна. Підставою для проведення обшуку є незаконне здійснення грального бізнесу. Однак ТОВ «Імпульс Веро» не здійснює незаконної діяльності по гральному бізнесу, а надає послуги у розповсюдженні державних лотерей оператора державних лотерей ТОВ «М.С.Л.» Крім того, слідчим суддею в ухвалі було надано дозвіл на здійснення обшуку у приміщенні, яке розташовано по вул. Тітова, 6 у м. Дніпрі та має назву «Золотий кубок», а товариство знаходиться у суміжному приміщенні по вул. Тітова, 6 у м. Дніпрі, поряд із закладом, який має вивіску «Золотий кубок» та має назву « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Через те, що ТОВ «Імпульс Веро» здійснює свою господарську діяльність з розповсюдження державних лотерей, має для цього усі необхідні дозвільні документи, зокрема договір від 10 січня 2017 року, укладений між ним та ТОВ «Розумні ігри» про передачу останнім невиключної ліцензії на використання програмного забезпечення «сLoto» та програмного забезпечення Witek SX-410, метою якого є візуалізація процесу розіграшів державної лотереї та донесення до гравця інформації щодо виграшності чи програшності лотерейного білету, який він придбав, вважати, що воно здійснює незаконний гральний бізнес, не можна. Також, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, яку мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Через те, що в ухвалі слідчого судді не було дозволу на вилучення електронних інформаційних систем, у працівників поліції не було права на вилучення комп`ютерних системних блоків. Враховуючи те, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 87 КПК України, суд зобов`язаний визнавати істотними порушення прав людини і основоположних свобод, зокрема здійснення процесуальних дій, які потребують поперед цього дозволу суду, або без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов, спираючись на норми ст.ст. 303-307 КПК України, вважає, що має право на задоволення клопотання.
У судовому засіданні представник свою скаргу підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні її тексту. Додатково пояснив, що те майно, яке вилучено слідчим і яке він прохає повернути, має усі ознаки тимчасово вилученого, так як слідчий суддя в ухвалі від 09 лютого 2017 року про надання дозволу на проведення обшуку, дозволу на вилучення електронних інформаційних систем або їх частин та грошових коштів, не давав.
Прокурор заперечувала проти задоволення скарги з тих підстав, що на усе те майно, яке вилучено при обшуку 16 лютого 2017 року, слідчим суддею надано дозвіл. Наразі вилучені при обшуку системні блоки знаходяться на експертному дослідженні, і експертом буде вирішено, чи є у них програми, які є гральним бізнесом. Через те, що вилучене слідчими при обшуку майно вилучено з дозволу слідчого судді, воно не є тимчасово вилученим. Внаслідок того, що вилучене при обшуку майно не має статусу тимчасово вилученого, підстав звертатися до суду з клопотанням про накладення на нього арешту, немає, як немає і підстав для його повернення.
Слідча у судове засідання не з`явилася, звернулася із суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, надала копії процесуальних та інших слідчих документів. З цих підстав скаргу розглянуто за її відсутності та винесено ухвалу.
Згідно з вимогами п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України, в ухвалі про обшук житла чи іншого володіння особи повинні міститись відомості про речі, документи та осіб, для виявлення яких провадиться обшук. Відповідно до вимог ч.ч. 5, 7 ст. 236 КПК України, обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен провадитися у обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку; при обшуку слідчий та прокурор мають право оглядати та вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження; вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучено законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Згідно з ч. 1 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожний, хто законно затримав особу у порядку, передбаченому ст.ст. 207-208 КПК України. Нормою ч. 2 ст. 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно негайно повинно бути повернуто особі, у якої його було вилучено. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (процесуальні дії), які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, володільцем тимчасово вилученого майна, його захисником. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Згідно з вимогами ч. 3 цієї статті, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Розглянувши скаргу та надані до неї додатки, заслухавши пояснення представника, з`ясувавши думку прокурора, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 16 лютого 2017 року слідчим СВ ДВП ГУ НП України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , на підставі ухвали слідчого судді від 09 лютого 2017 року, проведено обшук за місцем знаходження ТОВ «Імпульс Веро», у приміщенні, яке розташовано по вул. Тітова, 6 у м. Дніпрі. В ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку, слідчий суддя надав дозвіл на відшукання та вилучення обладнання, що необхідне для надання послуг у сфері грального бізнесу, зокрема, на комп`ютерну техніку, на документи, що стосуються фінансового обліку грального бізнесу, на чорнові записи та на готівкові кошти, отримані від здійснення грального бізнесу. Слідчий суддя, за клопотанням слідчого, дав дозвіл на вилучення тих документів, речей і предметів, про вилучення яких вона прохала. З тих підстав, що слідчим вилучено саме ті речі, предмети і документи, дозвіл на вилучення яких дав суддя, вилучене при обшуку 16 лютого 2017 року майно не може вважатися тимчасово вилученим, так як тимчасово вилученим майном, згідно з вимогами ч. 7 ст. ст. 236 КПК України, є ті речі та документи, які не входять до того переліку, щодо якого прямо, в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку такий дозвіл на їх відшукання надано, а також предмети, які вилучено законом з цивільного обігу. Враховуючи те, що іншої дефініції тимчасово вилученого майна, ніж визначеної у ч. 7 ст. ст. 236 КПК України, кримінально-процесуальне законодавство України не містить, у ст. 168 КПК України визначено лише порядок тимчасового вилучення майна, а у частині другій цієї статті зазначено інші, ніж у ст. 167 КПК України, підстави його вилучення, однією з яких є обшук, вважати вилучене слідчим при обшуку 16 лютого 2017 року майно ТОВ «Імпульс Веро» тимчасово вилученим, не можна. Внаслідок того, що це майно не є тимчасово вилученим, підстав для звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення на нього арешту у слідчого чи прокурора не було. За відсутності підстав для звернення до суду з таким клопотанням, скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 168, 171, 235-236, 309, 369, 371-372, 395 КПК України, -
У задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Імпульс Веро» про повернення тимчасово вилученого майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1