Справа № 373/1113/17
УХВАЛА

19 червня 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та клопотання захисника ОСОБА_4 ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт в кримінальному провадженні №0000313 по обвинуваченню ОСОБА_4 скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України,

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

23.04.2017 обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою по 20 червня 2017 року.

У ході підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 ; наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений переховує предмет, ззовні схожий на автомат Калашникова; можливість впливати на потерпілих чи свідків, оскільки обвинуваченому відомі адреси їх місць проживання; можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки при затриманні обвинувачений повідомив неправдиві відомості стосовно свого прізвища; можливість вчинити інше правопорушення або продовжити те, в якому обвинувачується, оскільки, знову ж таки, переховує предмет, схожий на автомат Калашникова, йому відомі місця проживання свідків та потерпілого.

Захисник ОСОБА_5 вважає, що клопотання відносно ОСОБА_4 не підлягає до задоволення в зв`язку з недоведеністю прокурором наявності ризиків та просить змінити запобіжний захід відносно нього на домашній арешт. На підтвердження своєї позиції надав письмове клопотання про зміну запобіжного заходу та підтверджуючі документи. Зокрема, зазначив, що обвинувачений має двох неповнолітніх та одного повнолітнього, але хворого, дітей. До затримання проживав у м. Переяслав-Хмельницькому разом із малолітнім сином та цивільною дружиною, яка має на праві власності власне житло. Свою вину визнав та щиро кається, відшкодував всім потерпілим шкоду. Після конфлікту в Київському СІЗО № 13, про що на даний час проводиться перевірка, має поганий стан здоров`я, у нього поламана рука, синці. На даний час ними ініційовано укладення угоди про визнання винуватості, яка перебуває на погодженні у прокуратурі. Всі потерпіли написали письмові розписки про не заперечення щодо укладенні такої угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника ОСОБА_5 ..

Прокурор заперечує проти задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, зазначаючи, що кваліфіковану медичну допомогу можна отримати і в СІЗО.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 підтвердили, що не мають до обвинуваченого будь-яких претензій, оскільки шкоду потерпілому відшкодовано. Не заперечують проти зміни обвинуваченому запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Обвинувальний акт подано до суду, підстав для його повернення прокурору встановлено не було. Таким чином, суд вважає, що прокурором доведені обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 цього Кодексу.
Також, на думку суду, прокурором доведенні і обставини, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 194 цього Кодексу, зокрема існування ризику впливу на свідків, зважаючи на безпосередність дослідження судом доказів, та ризику знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки предмет, ззовні схожий на автомат Калашникова, не знайдено.
Стосовно ризику можливого впливу на потерпілих, суд вважає його не доведеним з врахуванням позиції самого потерпілого ОСОБА_6 та письмової позиції потерпілого ОСОБА_8 .
Разом з тим, суд вважає, що прокурором не доведено наявність обставин недостатності застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризиків (п.3 ч.1 ст. 194 КПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 194 цього Кодексу, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
В силу ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка, зокрема, обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Санкція ч. 4 ст. 296 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі.
Захисником ОСОБА_5 надано докази існування міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого ОСОБА_4 , можливості проживати у помешканні своєї цивільної дружини разом із малолітнім сином.
При розгляді клопотання щодо зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в кримінальному правопорушенні, його вік, міцність соціальних зв`язків, наявність неповнолітніх дітей та повнолітнього сина, що хворіє, стан його здоров`я, відсутність судимості, наявність місця проживання, факт відшкодування шкоди всім потерпілим, що підтверджено належними доказами, позицію потерпілого ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_7 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 194, 331, 350 КПК України, -
ухвалив:
В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.
Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, окрім часу необхідного для явки до суду та участі в судовому розгляді.
Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду та утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні.
Звільнити негайно ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.
Строк дії ухвали по 18 серпня 2017 року.
Передати дану ухвалу для виконання до Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1