Єдиний унікальний номер 722/301/17
Номер провадження 1-в/722/71/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2017 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокиряни Чернівецької області справу за клопотанням (поданням) засудженого ОСОБА_3 про умовно дострокове звільнення,-

в с т а н о в и в :
17.03.2017 року на адресу суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , який за вироком суду відбуває покарання в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)», про його умовно дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Розгляд справи проводився за відсутності засудженого ОСОБА_3 , представника ДУ «СВК (№67)» ОСОБА_4 та прокурора Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 , які в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмові заяви, якими просили суд розглянути справу за їх відсутності.

При цьому, засуджений своє клопотання підтримав, прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, а представник ДУ «СВК (№67)» заперечував проти задоволення клопотання (подання) засудженого, оскільки вважає, що останній не досяг необхідного ступеню виправлення, передбаченого ст. 81 КК України.
Дослідивши письмові матеріали, надані суду начальником ДУ «СВК (№67)» для розгляду клопотання, а також матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що останнє є обґрунтованим і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Мостиського районного суду Львівської області від 28.07.2009 року за ст. ст. 187 ч. 1, 187 ч. 2, 15 ч. 3 152 ч. 1, 152 ч. 2, 153 ч. 2, 70 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, тобто засуджений за вчинення умисних особливо тяжких злочинів. Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23.02.2016 року до засудженого застосовано Закон України від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання». Кінець строку відбування покарання 02.01.2019 року.

З 11.11.2016 року і по даний час засуджений відбуває покарання в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» та станом на день розгляду справи відбув більше 3/4 строку покарання.

З довідки про заохочення та стягнення засудженого судом встановлено, що за час перебування в установі ОСОБА_3 чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог режиму відбування покарання, стягнення погашені у встановленому законом порядку.

Разом з тим, 31.03.2010 року, 25.05.2011 року, 01.11.2011 року, 19.01.2015 року та 11.01.2017 року засудженому ОСОБА_3 винесено заохочення у виді подяки за сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці.
Як встановлено із змісту характеристики від 22.03.2017 року, засуджений ОСОБА_3 у певні періоди перебування в установі, а саме з березня 2012 року по червень 2012 року, з лютого 2013 року по березень 2013 року, з липня 2013 року по січень 2014 року не працював.

З лютого 2014 року був працевлаштований робітником на низькокваліфікованих ручних роботах. З поставленою роботою намагався справлятися. З березня 2015 року по квітень 2015 року засуджений перебував на лікуванні в спеціалізованому лікувальному закладі. Після повернення до установи і по даний час працевлаштований робітником на низькокваліфікованих ручних роботах.
До виконання робіт з благоустрою установи та відділення відноситься безвідповідально, дані роботи виконує лише під контролем.
До виконання законних вимог персоналу установи виконання покарання ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.
Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, реагує на них посередньо.
Здобув спеціальність «Електрогазозварник» в навчальному центрі, який функціонує при установі. В даний час навчається у загальноосвітньому закладі, що функціонує при установі, однак сумлінності не проявляє і заняття відвідує неохоче. Бажання приймати участь у програмах диференційованого виховного впливу не виявляє.
Матеріальних збитків завданих скоєним злочином не має. Згідно вироку суду вину у скоєному злочині визнав.
З довідки медичної частини колонії №92 від 15.03.2017 року встановлено, що засуджений ОСОБА_3 14.11.2011 року комісійно оглянутий лікарями медичної частини установи. Діагноз: Працездатний з раціональним працевлаштуванням. На даний час стан здоров`я засудженого задовільний.
Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до наявних в особовій справі засудженого виписок з протоколів засідання комісії відділення з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_3 :
- станом на 22.01.2016 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 22.01.2016 року);
- станом на 18.01.2017 року дотримується вимог режиму (протокол №1 від 18.01.2017 року).
З довідки відділу організації та нормування праці ДУ «СВК (№67)» №109 від 15.03.2017 року встановлено, що протягом часу відбування покарання працював, виконуючи норми виробітку на 100%, а також працював з погодинним обліком робочого часу.
Відповідно до ч.1 ст.118 КВК України засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях позбавлення волі і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах, за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.
Отже, виходячи із вказаної норми закону, обов`язок щодо створення відповідних умов для праці та працевлаштування засудженого покладено виключно на адміністрацію установи виконання покарань.
В матеріалах особової справи відсутні докази, які б підтверджували будь-яку відмову засудженого від роботи, запропонованої адміністрацією колонії.
Витягом з протоколу №18/2016 року від 14.07.2016 року засідання комісії СВК підтверджується, що даною комісією відмовлено у клопотанні перед судом про умовно дострокове звільнення ОСОБА_3 , як особі, яка не довела свого виправлення.
Частиною другою ст. 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 81 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення і може бути умовно-достроково звільнений від подальшого відбування покарання, тому клопотання засудженого підлягає до задоволення.

На підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.2, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Мостиського районного суду Львівської області від 28.07.2009 року за ст. ст. 187 ч. 1, 187 ч. 2, 15 ч. 3 152 ч. 1, 152 ч. 2, 153 ч. 2, 70 КК України умовно-достроково на 01 (один) рік 09 (дев`ять) місяців 03 (три) дні.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_3 в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1 .