Справа № 452/1047/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/232/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддів апеляційного судуОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5

у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000879 від 31 липня 2015 року, стосовно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 162 КК України, за участі

прокурораОСОБА_7
обвинуваченогоОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 грудня 2016 року,

встановила:
вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 грудня 2016 року
ОСОБА_8 , уродженець м. Стебника Дрогобицького району Львівської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий, одружений, неодноразово судимий, останній раз 17.03.2016 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років 2 місяців позбавлення волі,

визнаний винним у вчиненні злочинів за ч. 3 ст. 185 і ч. 1 ст. 162 КК України та засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі; за ч. 1 ст. 162 КК України на 2 (два) роки обмеження волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обвинуваченому ОСОБА_9 визначено остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання за даним вироком із покаранням у виді 4 (чотирьох) років двох місяців позбавлення волі, призначеного за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 березня 2016 року за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, визначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з 24 лютого 2016 року, тобто з часу його затримання.

Цим же вироком обвинуваченому ОСОБА_9 зараховано у строк відбування покарання його перебування під вартою з 29 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року. Вироком суду також вирішено долю речових доказів та стягнуто з обвинуваченого судові витрати.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_9 зараховано у відбуття покарання строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 24 лютого 2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_10 , котрий раніше вчиняв злочини, передбачені ст. 185 та 186 КК України, 31 липня 2015 року близько 13.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа через вхідні двері проник в приміщення квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_11 , звідки таємно викрав гроші в сумі 100 польських злотих, що згідно офіційного курсу, встановленого НБУ, становило 588,20 грн., револьвер під патрон Флобера марки «Safari PФ-440», вартістю 3 700 грн., та комплект постільної білизни торгової марки «Ярослав», вартістю 420 грн., чим завдав потерпілій майнову шкоду на загальну суму 4 708,20 грн.

Крім того, ОСОБА_10 29 листопада 2015 року близько 14.00 год., маючи умисел на проникнення у житло, шляхом підбору ключа відкрив зовнішні двері та зламавши внутрішні вхідні двері в квартирі АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_12 , проник в приміщення даної квартири, тим самими порушивши недоторканість житла, тобто незаконно проник до житла.

Також, ОСОБА_10 15 грудня 2015 року близько 14.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов в під`їзд багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_4 та піднімаючись сходами, на четвертому поверсі виявив, що двері в квартиру АДРЕСА_5 вказаного будинку, яка належить ОСОБА_13 , відчинені, зайшов у приміщення вказаної квартири, і скориставшись відсутністю у квартирі ОСОБА_13 , з полиці меблевої стінки таємно викрав обручку, вагою 3 грами, виготовлену із золота 750 проби, вартістю 2 400 грн., чим спричинив потерпілій майнову шкоду на суму 2 400 грн., тобто скоїв таємне викрадення чужого майна, вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло.

Крім того, ОСОБА_10 24 лютого 2016 року близько 10.50 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа через вхідні двері проник у приміщення квартири АДРЕСА_6 , в якій проживає ОСОБА_14 , де з гаманця, що знаходився в столі однієї із кімнат, таємно викрав гроші в сумі 1 250 грн., чим спричинив потерпілій майнову шкоду на суму 1 250 грн., тобто скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_10 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить вирок суду змінити, оскільки він не вчиняв злочини за двома епізодами з чотирьох, за якими він засуджений оскаржуваним вироком суду, а саме за епізодами крадіжок у потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Свою вину у вчиненні злочинів за даними епізодами він визнав лише тому, що прокурор обіцяв йому покарання у виді позбавлення волі не більше 4 років 4 місяців.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну вироку, думку прокурора ОСОБА_17 про залишення оскаржуваного вироку без змін, а апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як убачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, визнавши обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочинів за ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 162 КК України, мотивував винуватість обвинуваченого його показаннями в судовому засіданні та протоколом слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , під час якого останній детально розповів та показав учасникам слідчого експерименту про обставини вчинення ним крадіжок чужого майна з проникненням у житло у потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_13 і ОСОБА_18 та про незаконне проникнення в житло потерпілого ОСОБА_16 (а.с. 116-122).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 01.03.2016 року, дослідженого судом першої інстанції, ОСОБА_10 детально розповів та показав, як він шляхом підбору ключа проник в квартиру АДРЕСА_7 та вчинив крадіжку грошей, а також місце біля гаражів де він викинув ключ; як із квартири АДРЕСА_8 вчинив крадіжку золотої обручки; також детально пояснив, як він проник в одну із квартир на АДРЕСА_9 та вчинив крадіжку із квартири АДРЕСА_10 , яка розташована на 4 поверсі будинку, таємно викравши гроші в сумі 100 польських злотих, пневматичний пістолет, який викинув в парку по дорозі на вокзал та комплект постільної білизни (а.с. 115-123).

Крім того, визнавши обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим у скоєнні інкримінованих йому злочинів, суд першої інстанції також послався на показання потерпілої ОСОБА_18 та на протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, з якого убачається, що 24 лютого 2016 року за сукупністю ознак зовнішності та одягу, на які вказала потерпіла ОСОБА_14 був затриманий ОСОБА_10 (а.с. 79-85).

Обвинувачений ОСОБА_10 у своїй апеляційній скарзі заперечує вчинення крадіжки у потерпілого ОСОБА_16 , однак як убачається з обвинувального акта та вироку суду першої інстанції, йому не було інкриміновано вчинення крадіжки з квартири потерпілого ОСОБА_16 , а лише незаконне проникнення в його житло.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів за ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 162 КК України.

Суд першої інстанції, на думку колегії суддів, обґрунтовано прийшов до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, його особу та стан здоров`я, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів і обґрунтовано призначив обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Суд першої інстанції, на думку колегії суддів, обґрунтовано визначив остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та покарання, призначеного за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 березня 2016 року за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, оскільки обвинувачений вчинив дані злочини до постановлення вироку Самбірським міськрайонним судом Львівської області від 17 березня 2016 року за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України.

Суд першої інстанції також обґрунтовано, на думку колегії суддів, виключив з висунутого ОСОБА_9 обвинувачення, обтяжуючу його покарання обставину - рецидив злочинів, оскільки, якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої ст. 67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Колегією суддів не встановлено таких порушень вимог КПК України під час досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного вироку.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та залишення оскаржуваного вироку суду першої інстанції без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_9 необхідно зарахувати у відбування покарання строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 29 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року та з 24 лютого 2016 року до часу вступу вироку в законну силу, тобто до 13 лютого 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. 376, 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , а вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_19 у відбування покарання строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 29 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року та з 24 лютого 2016 року до часу вступу вироку в законну силу, тобто до 13 лютого 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала вступає в законну силу після її проголошення і її можна оскаржити в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3 місяців після проголошення, для засудженого з часу отримання копії ухвали.

Судді:
підпис підпис підпис
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Копія відповідно до оригіналу.
Суддя апеляційного суду ОСОБА_2

Ухвала вступила в законну силу «13» лютого 2017 року.

Копію виготовлено «_______» лютого 2017 року

Помічник судді ОСОБА_20