У Х В А Л А

Іменем України

29.12.2016 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на транспортний засіб, -
В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.12.2016 року о 22.13 год. в чергову частину Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області поступило повідомлення по телефону «102» від оператора ОКСТ сержанта Кравчишин, про те, що на КПП «Тиса» було виявлено автомобіль марки «Iveco», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який знаходиться в розшуку Інтерполу.

Після чого на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, по приїзду якої слідчим, в присутності понятих та працівників поліції було проведено огляд транспортного засобу, а саме згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 12.07.2016,марки «Iveco Stralis», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , білого кольору, спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е, номер шасі НОМЕР_2 .

Згідно листа Укрбюро Інтерполу автомобіль «Iveco», VIN: НОМЕР_2 значиться в обліках викрадених автомобілів Генерального секретаріату Інтерполу, дата викрадення - 29.07.2016, країна викрадення - Німеччина, після проведення огляду транспортний засіб та вантаж наявний в ньому було поміщено на штраф майданчик Ужгородського РВП.

27.12.2016 року постановою слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області транспортний засіб марки «Iveco Stralis», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 було визнано речовим доказом.

З огляду на викладене та той факт, що транспортний засіб, який являється безпосереднім знаряддям вчинення злочину, а також деревина породи дуб, яка є предметом вказаного злочину, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування й знищення, а також те що вказані речові докази мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, слідчий просить суд накласти арешт на транспортний засіб марки «Iveco Stralis», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , білого кольору, спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е, номер шасі НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець: АДРЕСА_1 .

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор також підтримав зазначене клопотання та просив його задовольнити.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_5 , заперечив проти зазначеного клопотання, пояснив суду, що він є добросовісним набувачем цього майна, не збирається ухилятися від слідства, за першою вимогою готовий надати автомобіль для проведення експертизи, пошкоджувати його він також не збирається, оскільки це не відповідає його інтересам.
Заслухавши пояснення слідчого, прокурора та представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку арешту майна з метою забезпечення: збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В провадження органу досудового розслідування знаходиться кримінальне провадження № 0001682 із попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України та наступною фабулою:
«26.12.2016 року о 22.13 год. в чергову частину Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області поступило повідомлення по телефону «102» від оператора ОКСТ сержанта Кравчишин, про те, що на КПП «Тиса» було виявлено автомобіль марки «Iveco», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який знаходиться в розшуку Інтерполу».
Санкція ч. 4 ст. 358 КК України передбачає кримінальну відповідальність за використання завідомо підробленого документа.
При цьому кримінальна відповідальність за знищення, підробку або заміну ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміну без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу, передбачена ст. 290 КК України.
Суду наданий протокол огляду місця події від 27.12.2016 року відповідно до якого було вилучено автомобіль марки «Iveco Stralis», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 .
При цьому, як зазначено у ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Тобто слідчим обґрунтовано подане зазначене клопотання до суду та в межах вищезазначеного строку.
Суду надана постанова від 27.12.2016 року за якою вилучений транспортний засіб марки «Iveco Stralis», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору був визнаний речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.
Судом не приймаються до уваги посилання власника майна на той факт, що він є добросовісним набувачем цього майна, оскільки VIN транспортного засобу повністю збігається із зазначеним у листі Інтерполу, решта обставин підлягає встановленню в ході досудового розслідування цього кримінального провадження.
Оцінивши вищенаведене, враховуючи, що зазначене у клопотанні майно може зберігати на собі сліди злочину та містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, згідно постанови від 27.12.2016 року, яка міститься у матеріалах справи є речовими доказами, та можуть бути приховані, пошкоджені, перетворені, передані чи відчужені на користь третіх осіб, беручи до уваги те, що слідчим у судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на таке, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість внесеного клопотання.
Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Iveco Stralis», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , білого кольору, спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е, номер шасі НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець: АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1