Справа № 1327/3425/2012
Провадження № 1-в/459/67/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2017 р. Червоноградський міський суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Червонограді заяву ОСОБА_4 про скасування арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до суд із заявою, у якій просить скасувати арешт майна, що був накладений постановою слідчого ОСОБА_5 від 29.05.2012 року у кримінальній справі про його обвинувачення за ч. 4 ст. 296 КК України.

Заявник у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, його неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти задоволення заяви та скасування накладеного арешту на майно.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінальної справи №134-0832 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.4 ст.296 КК України, судової справи №1327/3425/2012 та особової справи №08/2014, заведеної у органах кримінально-виконавчій інспекції, встановлено наступне.

27.04.2012 року начальником СВ Червоноградського МВ ГУ МВС України у Львівській області порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_4 за ст. 296 ч. 3 КК України (а.к.с. 1).

29.05.2012 слідчим вказаного слідчого відділу винесено постанову, якою накладено арешт на майно ОСОБА_4 з формулюванням "де б таке не знаходилося" (а.к.с. 170).

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 16.11.2012 року ОСОБА_6 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та призначено остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Вирок набув законної сили 02.12.2012 року.

Зі змісту резолютивної частини вироку видно, що судом не вирішувалося питання щодо накладеного арешту на майно засудженого.

04.03.2016 року ОСОБА_7 знятий з обліку у КВІ м.Червонограда у зв`язку з умовно-достроковим звільненням від покарання.

Розглядаючи заяву суд на підставі розділу 11 Кримінального процесуального кодексу України керується положеннями КПК України 1960 року, оскільки провадження у справі здійснено саме за цим процесуальним законом, а питання щодо зняття арешту з майна вирішується на виконання судового рішення ухваленого за КПК 1960 року.

Пунктом 9 Перехідних положень КПК України передбачено, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом (тобто в порядку КПК України 1960 року).

КПК України 1960 року не обмежує коло осіб, які мають право звернутися до суду із заявою про зняття арешту з майна.

Статтею 409 КПК України 1960 року передбачено, що питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

Оскільки під час постановлення вище вказаного вироку не було вирішено питання про скасування арешту на майно засудженого і останній продовжує діяти, попри те, що засуджений повністю відбув призначене йому покарання, суд вважає, що арешт слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 409, 411 КПК України 1960 року,

П О С Т А Н О В И В :
Заяву задовольнити.

Скасувати арешт на майно ОСОБА_4 , який накладений постановою слідчого СВ Червоноградського МВ ГУ МВС України у Львівській області від 29.05.2012 року у кримінальній справі № 134-0832 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.4 ст.296 КК України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1