В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.01.2017 Справа №607/10374/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000482 від 14.08.2016 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження смт. В. Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

*27.03.2007 року Тернопільським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 1, п. 2 ст. 76, п. З ст. 76, п. 4 ст. 76 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік. Звільнений 24.07.2007 року на підставі п.1 «А» Закону України «Про амністію»;

*30.04.2013 року Тернопільським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 2 КК України, до покарання у вигляді арешту на строк 3 місяці. Вирок вступив в законну силу 31.05.2013 року;

*14.10.2013 року Тернопільським міськрайонним судом за ст. 185 ч.2 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік та 6 місяців. Згідно ст. 71 КК України частково приєднано 5 днів арешту згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду від 30.04.2013 року. Вирок вступив в законну силу 28.11.2013 року. Звільнений 30.01.2015 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 12.08.2015 року ОСОБА_3 протягом дня перебував за місцем свого проживання у будинку на АДРЕСА_1 , де із своєю сестрою ОСОБА_5 вживав алкогольні напої. Коли ОСОБА_5 висловила ОСОБА_3 прохання зняти з її банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти в сумі 300 гривень та, передавши останньому свою картку ПАТ КБ «Приватбанк», назвавши її пін-код, у ОСОБА_3 виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, 12.08.2015 року близько 22 години 50 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи біля магазину «Смак» на вул. Енергетичній, 3а, смт. В. Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, знаючи пін-код, таємно викрав із банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_5 , її грошові кошти в сумі 500 гривень. Після чого, із вказаної банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 зняв грошові кошти в сумі 300 гривень, частину з яких витратив на продукти харчування та алкогольні напої, а решту, разом з банківською карткою передав ОСОБА_5 .

В подальшому, з метою приховання вчиненого злочину, близько 23 години 55 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання на АДРЕСА_1 , умисно таємно викрав у ОСОБА_5 банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 .

Із викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду, на суму 500 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно

15 вересня 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України за встановлених у висунутій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у вигляді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 визнає себе винуватим у вчиненні інкрімінованого йому злочину в обсязі пред`явленого обвинувачення, цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та що потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 15 вересня 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення, якщо сторонами угоди узгоджено покарання позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити укладену 15 вересня 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Головуючий суддяОСОБА_1