[1] АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 27.12.2016 року, у кримінальному провадженні №00003697,
за участю прокурора - ОСОБА_7 ,
представника особи, що подала скаргу - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.12.2016 року повернуто скаргу представника ОСОБА_5

ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна, оскільки вона подана особою, яка не має права подавати скаргу.
Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_6 звернулася зі скаргою в інтересах ОСОБА_5 без передбаченого на те права, та вказану бездіяльність може бути оскаржено лише володільцем тимчасово вилученого майна, яким ймовірно є ОСОБА_5 , а не адвокат

ОСОБА_6 .
Окрім цього, як зазначено в ухвалі слідчого судді, зі скарги не зрозуміло з якого часу адвокат обраховує строк звернення зі скаргою на бездіяльність по проведеному 01.12.2016 року обшуку під час якого тимчасово вилучили майно, відтак звернення зі скаргою відбулося після закінчення строку на оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора.
Водночас, в ухвалі слідчого судді зазначено, що за змістом скарги не зрозуміло, чому оскаржується бездіяльність керівника САП ГПУ, який обшук не проводив.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, посилаючись на порушення процесуального законодавства, просить її скасувати, постановити нову, якою задовольнити вимоги скарги поданої до слідчого судді.
На обґрунтування апеляційної скарги, з посиланням на узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», зазначає, що вона є представником ОСОБА_5 та уповноважена на звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність у неповерненні тимчасово вилученого майна, та вказана бездіяльність відноситься до категорії триваючих, оскільки має лише початковий момент, однак не має кінцевого строку.
Крім цього, звертає увагу, що нею оскаржувалась бездіяльність керівника САП ГПУ, оскільки обшук проводився в рамках кримінального провадження №00003697, в якому він є процесуальним керівником.
В судове засідання 31.01.2017 року ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, тому колегія суддів, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у її відсутність.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 , вивчивши матеріали провадження за скаргою, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Приймаючи рішення про повернення скарги адвоката ОСОБА_5

ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна особі, яка її подала, слідчий суддя встановив, що звернувшись до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна володільцем якого є

ОСОБА_5 ОСОБА_6 на підтвердження своїх повноважень надала договір про надання правової допомоги, що не передбачено діючим законодавством, а відтак подано особою, яка немає права подавати скаргу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про повернення скарги особі, яка немає права її подавати, є правильним, оскільки п. 1 ч. 1

ст. 304 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу володільцем тимчасово вилученого майна.
Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5

ОСОБА_6 , про те, що вона є представником ОСОБА_5 , то вони не є обґрунтованими. Оскільки згідно наданого, на підтвердження повноважень, договору про надання правової допомоги між адвокатом ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не передбачено надання послуг представництва володільця тимчасово вилученого майна.
Отже, ОСОБА_5 , як володілець тимчасово вилученого майна, звертаючись за захистом цивільного права мав право уповноважити, в тому числі адвоката, на представництво його інтересів, проте такі повноваження мали би бути передбачені договором про надання правової допомоги.
Таким чином, подавши скаргу ОСОБА_6 мала б на підтвердження повноважень представника тимчасово вилученого майна надати довіреність (договір) на представництво інтересів ОСОБА_5 у суді по оскарженню бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
За наведеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя, у відповідності до ч.2 ст. 304 КПК України, обґрунтовано повернув скаргу ОСОБА_6 що відповідно до ч.7 цієї ж статті не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку передбаченому КПК України.
З урахуванням викладеного апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 27.12.2016 року, у кримінальному провадженні №00003697 про повернення скаргу представнику ОСОБА_5 ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С У Д Д І:

______________ _______________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/661/2016
Категорія ст. 303КПК
Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1