Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
08 грудня 2016 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :
головуючого-судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання : ОСОБА_4
з участю прокурора: ОСОБА_5 ,
потерпілого : ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А :
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що у обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 викладена суть підозри, а не сформульовано обвинувачення, що не відповідає вимогам процесуального закону. Обвинувачений має право знати у чому він обвинувачується, а обвинувальний акт повинен бути конкретним за своїм змістом, неконкретність такого обвинувачення порушує право особи на захист, що є істотним порушенням кримінально процесуального закону.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою. Зазначає про те, що в повернутому обвинувальному акті прокурору, чітко викладено кваліфікацію кримінального правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_7 , тобто вказано норму кримінального закону з посиланням на частину та статтю КК України і фактичні обставини вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, які вважає встановленими та доведеними у ході досудового розслідування.
Просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора та потерпілого на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд 1-ої інстанції послався на його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України, які, на думку апеляційного суду, є суттєвими недоліками та стали підставою для його повернення прокурору.
Відповідно до обвинувального акта (а.к.п.1-2), ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.
Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду 1-ої інстанції про те, що в обвинувальному акті викладені лише ті фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , проте не сформульовано обвинувачення, у зв`язку з чим він має лише статус підозрюваного.
В зв`язку з чим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи прокурора про те, що обвинувальний акт у відповідності до вимог п.13 ч.1 ст. 3 КПК України містить формулювання обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_7 , з огляду на наступне.
Так, згідно з вимогами ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого, анкетні відомості кожного потерпілого, прізвище, ім`я, по-батькові та займану посаду слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, і т.д..
Фактично, через те, що обвинувальний акт містить лише повідомлення про підозру ОСОБА_7 , а не формулювання обвинувачення, останній був позбавлений можливості знати суть обвинувачення, що унеможливлює його право якісно здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення у суді.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Таким чином, суд першої інстанції при постановленні ухвали діяв відповідно до вимог КПК України з огляду на встановлені обставини.
Отже, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт по зазначеному кримінальному провадженню не відповідає вимогам КПК України, тому ухвала суду першої інстанції про його повернення прокурору підлягає залишенню без змін, а тому апеляційна скарга прокурора безпідставна.
Керуючись ст.ст. 291, 314, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -
Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
___________ __________ _________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3