БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/261/17
Провадження № 1-кс/497/79/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.17 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області

в особі слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання старшого слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця за національністю, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, перебуваючого у цивільному шлюбі з гр. ОСОБА_8 , працюючого за наймом у приватної особи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 29.12.2012 року Барищівським РС Управління ДМС України в Київській області-
В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2017 року о 15:09 годині старший слідчий СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим із в.о. керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Зі змісту клопотання вбачається, що 13.02.2017 року приблизно о 23:47 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на перехресті вулиць Терещенка та 25 Серпня в м. Болград, біля бару «Балкан», умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку, свідомо знаючи про те, що його повідомлення є завідомо неправдивим, діючи з хуліганських спонукань, здійснив дзвінок зі свого мобільного телефону марки «Meizu m2», а саме з номеру оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» НОМЕР_2 на номер «101» диспетчеру чергової частини Головного Управління державної служби надзвичайних ситуацій в Одеській області та повідомив про намір скоєння вибуху усього м. Болград, в результаті чого була поставлена під загрозу громадська безпека.

За вказаним фактом Болградським ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000062 від 14.02.2017 року, кваліфікованого за ст. 259 ч.1 КК України.

Дане клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, який зазіхав на життя і здоров`я людей, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років. Враховуючи усвідомленість ОСОБА_5 про неминучість покарання у вигляді позбавлення його волі, а також враховуючи те, що він неодноразово судимий за тяжкі злочини і при непогашеній судимості знову скоїв тяжкий злочин, він може сховатися від слідства і суду, що заважатиме веденню досудового розслідування, тому необхідно йому обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також це необхідно для проведення з останнім слідчих дій та припинення його злочинної діяльності. Крім того, ОСОБА_5 не одружений і на території Болградського району постійної роботи не має, в м. Болград та в Болградському районі не зареєстрований, що свідчить про те, що останній не має соціального зв`язку в м. Болград та Болградському районі і може сховатися від слідства і суду. На думку слідчого, дані обставини свідчать про неможливість запобігання ризиків передбачених ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із позбавленням волі.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, пояснив, що ним викладені усі можливі ризики, які є підставою для обрання відносно підозрювано ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор також наполягав на задоволенні клопотання, посилаючись на викладені у ньому обставини. Пояснив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років. Окрім наявності обґрунтованої підозри є і інші ризи, а саме те, що на території міста Болград проживає лише три місяці, а тому є підстави вважати, що тяжкість і неминучість покарання може спонукати підозрюваного приховуватися від органу слідства та суду. Вчинив зазначений злочин при наявності не погашеної судимості. Так як раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності може вчинити інші злочини, а тому є необхідність застережити такі його дії.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив в задоволенні клопотання відмовити. Пояснив, що він не заперечує того факту, що дійсно неодноразово телефонував на номер «102», та повідомляв працівникам поліції про злочин, а саме незаконну торгівлю спиртними напоями (самогоном) по вул. 25 Серпня, м. Болград, та намагався дочекатися реакції поліції на його повідомлення. Усі його дії були спрямовані та ціленаправлені лише на те, що б працівники поліції належним чином відреагували на його повідомлення. Однак, ні телефонні дзвінки, а ні його особистий прихід до Болградського відділення поліції не привели до бажаного результату. Прибувши особисто до ВП, співробітники посадили його в машину та доставили до Болградської ЦРЛ для медичного обстеження на стан сп`яніння, де він відмовився від проходження обстеження, оскільки не заперечував факту вживання алкогольних напоїв, та без з`ясування усіх інших обставин відпустили до дому. Надалі, намагаючись дочекатись справедливості, та відповідного реагування працівниками поліції на його неодноразові повідомлення, він зателефонував на № «101», з метою повідомлення про бездіяльність співробітників поліції на його неодноразові дзвінки, та черговому оператору повідомив: «А если я подорву весь Болград», і оператор поклав трубку. При цьому, він не мав наміру будь що роботи, чи завдавати шкоду місту і мешканцям міста, спричиняти будь-яку загрозу, чи наводити страх на жителів міста, такою заявою він лише спонукав до належних і необхідних дій з боку працівників поліції на повідомлення про злочини, маючи намір підняти та відповідно реагувати усіх мешканців міста Болград.

Також заперечував твердження слідчого щодо відсутності соціальних зв`язків у нього, оскільки він проживає цивільним шлюбом з гр. ОСОБА_8 , з якою має намір одружитися влітку, у якої є четверо дітей, і він приймає активну участь у їх вихованні та утриманні, працює за наймом у приватної особи, займається пошивом військового одягу, працює вдома. Не має наміру будь-куди їхати, чи змінювати теперішнє місце проживання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 пояснив, що підозра, яка повідомлена його підзахисному є зовсім не обґрунтованою, в його діях в загалі не вбачається склад кримінального злочину. Докази на які посилається слідчий щодо обґрунтованості підозри мають протиріччя, протокол допиту ОСОБА_5 у якості підозрюваного взагалі не має ніякого доказового значення, і згідно ст. 351 КПК України є лише способом захисту від підозри.

Підстав для затримання не було, а відтак затримання є незаконним. Звернув увагу, що ОСОБА_5 був затриманий 14.02.2017 року о 07:10 годині на підставі ст. 208 КПК України, хоча його повідомлення було зафіксовано ще о 23:47 годині 13.02.2017 року, а відомості в ЄРДР взагалі внесені вже після затримання 14.02.2017 року о 08:19 годині. Тобто, у слідчого були відсутні підстави для затримання ОСОБА_5 на підставі ст. 208 ч.2 КПК України.

Крім того, слідчим не надано оцінку висловленням ОСОБА_9 черговому оператору «А что если я подорву ОСОБА_10 », не з`ясовано, які вживались заходи на попередні повідомлення ОСОБА_5 щодо незаконної торгівлі спиртними напоями.

Слідчим на обґрунтування ризиків не надано будь-яких належних, допустимих і необхідних доказів, а лише перелічено ризики згідно ст. 177 КПК України, та висловлено припущення, тобто які дії може допустити ОСОБА_5 .

А відтак, просив в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного судового розгляду дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Болградського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області перебуває кримінальне провадження за № 0000062, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 259 ч. 1 КК України.

14.02.2017 року за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 259 ч. 1 КК України був затриманий ОСОБА_5 .

14.02.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 259 ч. 1 КК України.

14.02.2017 року допитаний як підозрюваний, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України дав свідчення, які як стверджує слідчий є викривальними та доводять обґрунтованість підозри, з чим слідчий суддя не може погодитися, оскільки ОСОБА_5 дійсно не заперечував факту здійснення ним телефонних дзвінків, якими повідомляв про злочин, а саме незаконний продаж алкогольних напоїв, а у подальшому намагався спонукати працівників поліції до реагування на його повідомлення.

В обґрунтування підозри слідчий посилався на протокол огляду речових доказів мобільного телефону …, на протоколи допитів свідків, протокол допиту підозрюваного, інші докази.

Слідчий суддя вважає, що підозра є необґрунтованою, не надано достатніх та допустимих доказів, які могли б переконати слідчого суддю у зворотному,

З показів свідка ОСОБА_8 не вбачається, що ОСОБА_5 телефонував саме до чергової частини ГУ МНС, та повідомив про мінування м. Болград, Одеської області, а навпаки вбачається, що він телефонував до чергової частини Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, та висловив припущення, що «если город взорвут, Вы даже не среагируете».

Крім того, з протоколу огляду предметів від 14.02.2017 року не вбачається, що з телефону марки «Meizu m 2» здійснював дзвінок на номер «101», чи «102».

До клопотання додана вимога начальника Болградського ВП ОСОБА_11 про витребування з ГУДСНС в Одеській області аудіозапису повідомлення про злочин, який надійшов до ГУ ДСНС України в Одеській області 13.02.2017 року о 23:47 годині «Про скоєння вибуху усього м.Болград».

Однак, суду не надано копію вказаного аудіозапису, незважаючи на те, що 14.02.2017 року згідно відповіді ГУ ДСНС України в Одеській області такий запис був наданий начальнику Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 .

Лише за клопотання захисника, такий аудіозапис був наданий суду для дослідження.

Проте слід зазначити, що даний диск не містив будь-якого маркування, назви, необхідних і достатніх реквізитів для його ідентифікації. Конверт в якому наданий диск, не був опечатаний, засвідчений печаткою установи, яка надала цей диск, взагалі на даний час як доказ не може розглядатись.

З даного аудиозапису вбачається декілька секундна розмова чергового оператора з ОСОБА_5 , під час якої він намагався довести що відсутня реакція співробітників поліції на його повідомлення про злочин, та промовив фразу «А что если подорву г.Болград».

З протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 , та з його пояснень, наданих в даному судовому засіданні вбачається, що він неодноразово телефонував до чергової частини Болградського ВП з повідомленням про злочин.

Втім, допускаючи злочинну недбалість, працівники Болградського ВП ніяким належним чином не відреагували та вказані повідомлення.

Разом з цим, не дочекавшись співробітників поліції, ОСОБА_5 особисто пішов до відділення поліції для того, щоб повідомити про злочини відомі йому.

Натомість, співробітники Болградського ВП, знаючи достовірно, що саме ця особа вже декілька разів телефонувала на № «102», не встановили його особу, не відібрали від нього пояснень, а доставили ОСОБА_5 до Болградської ЦРЛ для медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння, про що згідно вимог чинного законодавства мав би бути складений відповідний акт, чи висновок, який би давав змогу притягнути ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство, та запобігло б подальшому вчинку з боку ОСОБА_5 .

При цьому слідчим суддею приймаються до уваги положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, яка встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права, а саме вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечепорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п.32 Series А, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 КПК України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Тому, слідчий суддя вважає, що підозра, яка повідомлена ОСОБА_5 не обґрунтована, а вчинок останнього, є наслідком неналежного виконання положень Закону України «Про поліцію» з боку співробітників Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУПН в Одеській області, адже усі повідомлення про злочини мають бути перевірені, та них має бути відреаговано. Обов`язок внесення відомостей про обставини, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення, є безумовним, а розгляд заяви про кримінально каране діяння поза межами кримінального процесуального законодавства суперечить положенням ст. 2 КПК України оскільки завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Об`єктом злочину за статтею 259 Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_5 є - громадська безпека в частині надання населенню достовірної інформації про загрозу злочинних посягань. Поширення неправдивих відомостей створює обстановку загального страху і невпевненості, викликає недовіру до органів влади, може породити паніку, а тим самим порушує безпеку суспільства.

Об`єктивна сторона злочину характеризується єдиною обов`язковою ознакою - суспільно небезпечною дією, яка полягає у завідомо неправдивому повідомленні про терористичний акт.

Це повідомлення може бути виконано у будь-який спосіб і доведене до широкого кола осіб чи повідомлене хоча б одній особі з тим, щоб воно набуло дальшого поширення. За своїм змістом воно стосується здійснення в майбутньому загальнонебезпечних дій, які становлять об`єктивну сторону терористичного акту, і є, безсумнівно, очевидно неправдивим.

Разом з цим, як було встановлено судовим розглядом ОСОБА_5 не мав наміру своїми діями, що виразилися в повідомленнях неправдивих відомостей, створити обстановку загального страху і невпевненості у населення, яка б викликала недовіру до органів влади, породила б паніку, та тим самим порушила б безпеку суспільства, громадську безпеку.

А навпаки, своїми діями ОСОБА_5 , як свідомий громадянин намагався добитися виконання вимог чинного законодавства з боку співробітників Болградського ВП, тобто відреагувати їх належним чином на його повідомлення про злочин, проте ніяким чином умисно не прагнув дезорганізувати діяльність підприємства, установи, організації, викликати паніку населення.

Слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є достатньо необґрунтованим та доведеним для цього виду запобіжного заходу.

Положеннями ст.194 КПК України чітко визначено, що саме під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити … , і які доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини …

Згідно положень цієї ж статті слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя оцінивши обставини визначені ст.ст.177, 178, 179, 194 КПК України, враховуючи відсутність постійного місця реєстрації ОСОБА_5 на території Болградського району, те, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вважає, що достатнім та необхідним буде обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, саме для того, що б орган досудового розслідування детально розібрався в обставинах вчинення цього діяння, та дав належну оцінку, та правову кваліфікацію діям ОСОБА_9 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.176-179, 184, 193, 194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, який здійснює досудове розслідування, прокурора або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з м. Болград, Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) докласти зусиль до офіційного працевлаштування.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання зазначених в цій ухвалі обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у відповідності до ст. 179 КПК України, в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали визначити в межах досудового розслідування, тобто до 13 квітня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1