УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №290/792/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
потерпілого: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_8

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
- за ч. 1 ст. 162 КК України на 1 (один) рік обмеження волі.
- за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі.
- за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 (два) роки обмеження волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 2 (два) роки та покладено на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
в с т а н о в и л а:
Згідно вироку, 12 вересня 2016 року приблизно в 11 год. ОСОБА_8 шляхом вільного доступу, незаконно проник до житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9
16 жовтня 2016 року приблизно о 3 год. ОСОБА_8 через незамкнені ворота, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, проник до недобудованого гаражу, розташованого навпроти домогосподарства по АДРЕСА_3 . Знаходячись у приміщенні гаражу ОСОБА_8 , розбивши скло передніх лівих дверей та пошкодивши дроти системи запалення, запустив двигун автомобіля ВАЗ?2107, державний номерний знак НОМЕР_1 та повторно незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, який належить ОСОБА_7 .
В цей же день приблизно о 3 год. 20 хв. ОСОБА_8 , знаходячись у транспортному засобі, яким він незаконно заволодів, на АДРЕСА_1 , повторно таємно викрав із цього транспортного засобу гроші в сумі 2500 грн., які належали ОСОБА_7 .
Вказаними діями ОСОБА_8 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 289 та ч. 2 ст. 185 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікацію та доведеності вини вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.
Вказує, що при призначенні ОСОБА_8 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України у вироку судом не зазначено про застосування чи не застосування до нього додаткового покарання у виді конфіскації майна.
Також, вказує, що суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 не взяв до уваги те, що один з вчинених ним злочинів відноситься до категорії тяжких.
Крім цього, зазначає, що ОСОБА_8 раніше судимий за злочини проти власності та він не став на шлях виправлення, а після постановлення 29 вересня 2016 року вироку, яким його було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України, вчинив нові злочини проти власності, у тому числі тяжкий злочин.
Просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати його винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 162 КК України 1 (один) рік обмеження волі, за ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України 6 (шість) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання 6 (шість) років позбавлення волі без конфіскації майна. Обрати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою та взяти його під варту із зали суду.
Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу державного обвинувача та просив призначити новий розгляд в суді першої інстанції, потерпілого ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора та ухвалити новий вирок, заперечення обвинуваченого ОСОБА_8 , перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними та апелянтом не оспорюються.
Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.
Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, то воно на думку колегії суддів є явно несправедливим через його м`якість.
Так, призначаючи покарання ОСОБА_8 , судом першої інстанції було враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наслідки, обставини що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, позитивну характеристику за місцем проживання.
Однак, на думку колегії суддів, судом першої інстанції не в повній мірі враховано дані про особу ОСОБА_8 , який будучи засудженим 29 вересня 2016 року за злочини проти власності, через незначний час після ухвалення вироку, вчинив нові умисні злочини, один з яких є тяжким.
Вчинення ОСОБА_8 , через незначний проміжок часу після засудження нових злочинів свідчить, що він будь-яких позитивних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, а характер і обставини вчинення цих злочинів вказують про значну суспільну небезпечність його особи та схильність до вчинення кримінальних правопорушень та неправильне застосування судом першої інстанції положень ст. 75 КК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції, в частині призначеного покарання підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості, неправильного застосування судом положень ст. 75 КК України.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, а також остаточне покарання за правилами ст. 70 КК України, колегія суддів враховує встановлені судом першої інстанції обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, дані про його особу, а зокрема характеристику за місцем проживання, яка є позитивною, його молодий вік.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для призначення нового розгляду в суді першої інстанції колегія суддів не знаходить.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у справі задовольнити частково.
Вирок Романівського районного суду Житомирської області від 15 лютого 2017 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання:
- за ч. 1 ст. 162 КК України 1 (один) рік обмеження волі.
- за ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.
- за ч. 2 ст. 289 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
В решті вирок залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: