Провадження № 1-кс/702/30/17
Справа № 702/249/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про скасування постанови про закриття кримінального провадження
23 березня 2017 року м. Монастирище
Слідчий суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову від 21.02.2017 року старшого слідчого Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000074,

з участю сторін та інших учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
Скаржник ОСОБА_3 13.03.2017 року звернулася в суд із скаргою на постанову від 21.02.2017 року старшого слідчого Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000074, посилаючись на те, що старшим слідчим Монастирищенського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000074, відкритому 28 грудня 2012 року за її заявою від 19 вересня 2012 року про кримінальне правопорушення, вчинене громадянкою ОСОБА_6 , яка заволоділа її коштами в сумі 23000 грн., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 Кримінального кодексу України. В указаному кримінальному провадженні вона є потерпілою.
27 листопада 2014 року слідчий ОСОБА_4 закрила зазначене кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 13 травня 2015 року скасовано постанову слідчого ОСОБА_4 від 27 листопада 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000074. Після відновлення досудового розслідування слідчий ОСОБА_4 тривалий час жодних повідомлень про результати розслідування чи копій документів їй не надсилала і не вручала.
06 квітня 2016 року у відповідь на її заяву слідчий ОСОБА_4 повідомила її про те, що місце перебування ОСОБА_6 не встановлено, підозра їй не оголошувалась, заходи забезпечення кримінального провадження не обирались, досудове розслідування у провадженні не закінчене.
08 травня 2016 року їй стало відомо, що співмешканець ОСОБА_6 знаходиться у будинку ОСОБА_6 в м. Монастирище та продає належні їй речі. Про це вона повідомила в чергову частину Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області по телефону „102.
Пізніше їй стало відомо про те, що співмешканець ОСОБА_6 був допитаний працівниками поліції та повідомив їм адресу проживання ОСОБА_6 в м. Києві.
В зв`язку з цим 01 червня 2016 року вона звернулась до слідчого ОСОБА_4 з письмовими заявами, в яких просила повідомити їй дату перевірки органом досудового розслідування інформації щодо місця перебування ОСОБА_6 в м. Києві, результати цієї перевірки, чи оголошено ОСОБА_6 підозру, а також дату винесення постанови про оголошення розшуку ОСОБА_6 , якщо така постанова виносилась, або причини неоголошення ОСОБА_6 в розшук, вихідний номер та дату надання органом досудового розслідування доручення оперативним підрозділам про здійснення розшуку ОСОБА_6 , якщо таке доручення надавалося.
На вказані заяви слідчий ОСОБА_4 надала відповідь у вигляді постанови про задоволення клопотання від 06 червня 2016 року, в якій зазначила, що у кримінальному провадженні № 0000074 постанова про оголошення розшуку ОСОБА_6 не виносилась та доручення оперативному підрозділу з даного приводу не надавалось, так як повідомлення про підозру ОСОБА_6 не оголошувалось. Там же вказано, що з пояснення співмешканця ОСОБА_6 стало відомо, що ОСОБА_6 проживає в АДРЕСА_1 , тому за цією адресою направлено повістку про виклик на ім`я ОСОБА_6 для з`явлення до слідчого для дачі пояснень у кримінальному провадженні.
03 лютого 2017 року, приймаючи до уваги тривалу повну бездіяльність слідчого ОСОБА_4 щодо здійснення досудового розслідування, вона звернулась до слідчого з письмовою заявою, в якій просила повідомити наступне:
- чи встановлено в даному кримінальному провадженні місце перебування ОСОБА_6 та чи повідомлено їй про підозру, якщо так - викласти сутність підозри;
- чи обирались, змінювались, скасовувались щодо підозрюваної ОСОБА_6 заходи забезпечення кримінального провадження;
- чи закінчувалось досудове розслідування в даному кримінальному провадженні у будь-яких формах, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо так - коли, на яких підставах, ким (посада, прізвище, ім`я, по батькові) прийнято відповідне процесуальне рішення.
На вказану заяву вона одержала відповідь слідчого ОСОБА_4 у формі постанови про задоволення клопотання від 15 лютого 2017 року, в якій зазначено, що у кримінальному провадженні № 0000074 місце перебування ОСОБА_6 не встановлено, підозра їй не оголошувалась, заходи забезпечення кримінального провадження не обирались, не змінювались, не скасовувались, досудове розслідування не закінчене і триває.
Усвідомлюючи, що слідчий ОСОБА_4 фактично самоусунулась від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000074, вона 03 лютого 2017 року звернулась до керівника Уманської місцевої прокуратури з письмовим клопотанням, в якому просила ініціювати перед керівником слідчого відділення Монастириіценського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області питання про відсторонення слідчого ОСОБА_4 від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000074 та призначення іншого слідчого, який має належний досвід здійснення розслідування у кримінальних провадженнях.
На вказане клопотання вона одержала відповідь - лист Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури від 21 лютого 2017 року № 4704/17, яким їй повідомлено, що за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000074 СВ Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області 21 лютого 2017 року винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
З метою забезпечення своїх процесуальних прав, 27 лютого 2017 року вона звернулась до слідчого ОСОБА_4 з письмовою заявою, в якій просила негайно надіслати посвідчену належним чином копію постанови від 21 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000074.
Копію вказаної постанови із супровідним листом від 21 лютого 2017 року № 686/54/03-17 слідчий ОСОБА_4 відправила їй поштою 28 лютого 2017 року, що підтверджується поштовим штампом на конверті, в якому вона їй надійшла, а одержала вона її 03 березня 2017 року.
Із змісту отриманої копії постанови вбачається, що кримінальне провадження № 0000074 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Зазначену постанову слідчого ОСОБА_4 вважає незаконною і необгрунтованою з таких підстав.
Частиною 1 ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) передбачено, що під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначені ст. 91 КПК України.
В даному випадку, відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладено на слідчого.
Всупереч вказаним нормам кримінального процесуального закону слідчий ОСОБА_4 обставини кримінального провадження № 0000074 належним чином не дослідила, відповідні докази не зібрала, належну оцінку їм не надала та прийняла передчасне, а тому незаконне рішення про закриття кримінального провадження, що підтверджується наступним.
1) В оскаржуваній постанові слідчий ОСОБА_4 послалась як на єдину підставу для закриття кримінального провадження, лише на те, що, на її думку, в даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини.
При цьому слідчий ОСОБА_4 жодним чином не мотивувала своє рішення.
Відповідно до змісту частин 1 і 3 ст. 110 КПК України постанова слідчого є процесуальним рішенням.
Пунктом 2 частини 5 ст. 110 КПК України встановлено, що постанова слідчого складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обгрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Всупереч вказаним нормам процесуального права слідчий ОСОБА_4 не навела в оскаржуваній постанові зміст обставин, які стали підставами для прийняття нею постанови про закриття кримінального провадження № 0000074, мотиви прийняття постанови та їх обгрунтування з посиланням на відповідні положення кримінального процесуального закону.
Внаслідок цього залишається невідомим, з яких міркувань, навіть не опитавши ОСОБА_6 , слідчий ОСОБА_4 визначила направленність її умислу та зробила висновок про відсутність в її діях складу кримінального правопорушення.
Отже, висновок слідчого ОСОБА_4 про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, є безпідставним, оскільки неспроможність чи небажання органу досудового розслідування виконати елементарні слідчі (розшукові) дії - встановити місце перебування гр. ОСОБА_6 та опитати її не є доказом відсутності складу кримінального правопорушення, суб`єктивної сторони злочину та не може бути підставою для закриття кримінального провадження.
2) 10 серпня 2013 року вона подала слідчому ОСОБА_4 письмове клопотання, в якому просила звернутися до голови Апеляційного суду Черкаської області з погодженим прокурором клопотанням про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - установлення місця знаходження радіоелектронного засобу (мобільного терміналу систем зв`язку), належного абоненту ОСОБА_6 , активованого у мережі оператора рухомого (мобільного) зв`язку „Київстар з допомогою карти ідентифікації (БІМ-карти) номер НОМЕР_1 , без розкриття змісту повідомлень, що передаються. Вказане клопотання було задоволено відповідною постановою.
Крім того, наскільки їй відомо, ОСОБА_6 працювала, а можливо працює і по цей час в одному з магазинів мережі „Метро в м. Києві, про що вона повідомляла слідчому ОСОБА_4 .
Однак слідчий ОСОБА_4 жодних дій на виконання власної постанови про задоволення її клопотання не здійснила, до голови Апеляційного суду Черкаської області з відповідним клопотанням не звернулась, жодних інших конкретних слідчих (розшукових) дій не провела.
Отже, орган досудового розслідування мав реальну можливість встановити місцезнаходження ОСОБА_6 та опитати її, але не скористався нею, тобто не здійснив усі можливі слідчі (розшукові) дії.
Слідчий ОСОБА_4 протягом більш як 4-х років не організувала розшук ОСОБА_6 в установленому законом порядку, а отримавши інформацію про вірогідне місце її перебування, не вжила передбачених законом заходів для належної перевірки цієї інформації, встановлення місця знаходження ОСОБА_6 та її затримання і доставления до органу досудового розслідування.
3) У своїй заяві про вчинення злочину громадянкою ОСОБА_6 від 19 вересня 2012 року вона повідомляла також, що подібним, шахрайським, способом ОСОБА_6 заволоділа коштами і інших мешканців м. Монастирище, а також коштами кредитної спілки „Кредит-Союз та Ощадного банку, після чого виїхала (втекла) з постійного місця проживання.
Той факт, що органу досудового слідства давно відомі також і інші особи, потерпілі від злочинних дій ОСОБА_6 , підтверджується, зокрема, змістом постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 21 вересня 2012 року, в якій зазначено, що ОСОБА_6 заволоділа також коштами громадян ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Однак, всупереч вимогам закону, слідчий ОСОБА_4 не здійснила жодної слідчої (розшукової) дії, направленої на встановлення обставин заволодіння громадянкою ОСОБА_6 коштами вказаних фізичних та юридичних осіб.
Вважає, що внаслідок цього дії ОСОБА_6 невірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки в них вбачаються ознаки повторності, а тому правильною повинна бути кваліфікація за ч. 2 ст. 190 КК України.
За таких обставин оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Як передбачено ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до змісту п.3 ч. 1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим може бути оскаржено, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно з ч.І ст.304 КПК України скарги на рішення слідчого, передбачені частиною 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Вона отримала копію постанови про закриття кримінального провадження № 0000074 03 березня 2017 року, отже строк подання скарги не пропущений.
Скаржниця просить скасувати постанову старшого слідчого Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 21 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000074.
Скаржник скаргу підтримала, просить її задоволити.
Прокурор вважає, що в задоволенні скарги необхідно відмовити.
Слідчий ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи в суд не подала.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначені ст. 91 КПК України. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладено на слідчого.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.
Судом встановлено, що:
Слідчим не виконані її постанови про задоволення клопотання від 14 серпня 2013 року та від 15 лютого 2017 року.
В оскаржуваній постанові слідчий не дала оцінку доказам, не вказала про свій висновок щодо відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та не навела аргументів такого висновку, крім того, в резолютивній частині постанови не вказано особу, в діях якої відсутній склад кримінального правопорушення, що не дає суду можливість правильно оцінити висновок слідчого. Із змісту описової частини не вбачається підстав для закриття даного кримінального провадження.
Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими для виконання на всій території України, відповідно до ч.2 ст.534 КПК України судове рішення, яке набрало законної сили підлягає безумовному виконанню.
Слідчим не виконані ухвали Монастирищенського районного суду від: 14 грудня 2012 року не встановлено місце знаходження ОСОБА_6 та не допитано її з приводу її намірів щодо отримання кредитів та позик, не дано оцінку системності дій ОСОБА_6 ; від 13.05.2015 року про не можливість зробити висновок про відсутність суб`єктивної сторони злочину на підставі того, що ОСОБА_6 не опитана. Дана обставина є беззаперечною підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.124 Конституції України; ст.9, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Скаргу задовільнити.
Скасувати постанову старшого слідчого Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 від 21 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000074.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Копію ухвали направити прокурору та слідчому для організації досудового розслідування.
Копію ухвали сторони можуть отримати негайно після її проголошення.
Оскарження ухвали діючим законодавством не передбачено.
Слідчий суддя ОСОБА_1