Справа № 646/1603/17
№ провадження 1-м/646/1/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.03.17 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі колегії суддів:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства Юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Чертановського районного суду м.Москви від 14.06.2012 року відносно громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Нікополь, Дніпропетровської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 21.12.2007 року вироком Балашихинського міського суду Московської області за ч.2 ст.228 УК РФ до трьох років позбавлення волі без штрафу, звільненої умовно-достроково 01.12.2009 року на невідбутий строк 9 місяців 21 день постановою Можайського міського суду від 19.11.2009 року,

яка засуджена за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч.3 ст. 228-1 КК Російської Федерації, -

ВСТАНОВИВ:

До Червонозаводського районного суду міста Харкова з Міністерства Юстиції України надійшло клопотання, відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України, про приведення у відповідність із законодавством України вироку Чертановського районного суду м.Москви від 14.06.2012 року відносно громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання та просив суд визначити покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України у виді 8 років позбавлення волі, суд приходить до наступного.

Так, згідно ч.1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч. 3 ст.603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями КПК, відмічає, що в Україні діє Закон України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року» від 22.09.1995 рокуN 337/95-ВР.

Зазначена Європейська конвенція згідно з положеннями ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

З огляду на зазначені норми, відповідальність за суспільно небезпечні діяння, за які засуджено ОСОБА_6 в Російській Федерації, передбачена також законодавством України.

Дії ОСОБА_6 , засудженої вироком Чертановського районного суду м.Москви від 14.06.2012 року до покарання у виді 9 років позбавлення волі за вчинення злочину, кваліфікованого за ч. 3 ст. 30, п. «г» ч.3 ст. 228-1 КК РФ як замах на незаконний збут наркотичних засобів у особливо великому розмірі, відповідно до діючого законодавства України кваліфікується за ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України.

В той же час, слід зазначити, що у вироку Чертановського районного суду м.Москви від 14.06.2012 року дії ОСОБА_6 були кваліфіковані за ч. 3 ст. 30, п. «г» ч.3 ст. 228-1, а не за ч. 3 ст. 30, ч.5 ст. 228-1 КК Російської Федерації, у зв`язку з тим, що на момент вчинення злочину, а саме у січні 2012 року, діяла редакція КК Російської Федерації, яка відносила кваліфікуючу ознаку як особливо великий розмір до п. «г» ч.3 ст. 228-1 КК Російської Федерації, оскільки зміни до вказаної статті були внесені Федеральним законом № 18-ФЗ від 1 березня 2012 року та набрали законної сили 01.01.2013 року, що відповідає положенням ст.9 КК Російської Федерації, яка визначає дію закону у часі.

Пунктом «b» частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Пунктами «а», «d» статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою при винесенні вироку; не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.

Крім того згідно ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків, зокрема якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України.

Відповідно до частини 3 статті 68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Вирок Чертановського районного суду м.Москви від 14.06.2012 року, яким ОСОБА_7 визнано винною у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч.3 ст. 228-1 КК Російської Федерації, та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі без штрафу слід привести у відповідність із законодавством України, та вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.2 ст. 15 ч.3, ст. 307 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі, з урахуванням положень ч.3 ст. 68 КК України.

Згідно довідки начальника ФКУ ВК-7 УФСВП Росії по Івановській області, ОСОБА_6 , станом на 07.09.2016 р., відбула частину строку покарання, а саме 04 роки, 07 місяців, 24 дні; невідбута частина складає 04 роки, 04 місяці, 06 днів, початок строку - 14.01.2012 року, кінець строку 13.01.2021 року.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 9, 11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, ст.ст. 372, 602, 609, 610, 614 КПК України,

УХВАЛИВ:

Вирок Чертановського районного суду м.Москви від 14.06.2012 року у справі № 1-332/12, яким ОСОБА_7 визнано винною у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч.3 ст. 228-1 КК Російської Федерації, та призначено покарання у вигляді 9 років позбавлення волі без штрафу, привести у відповідність із законодавством України.

Визначити, що статті закону Російської Федерації, за якими ОСОБА_7 засуджено вироком Чертановського районного суду м.Москви від 14.06.2012 року відповідають ч.2 ст. 15 ч.3, ст. 307 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 14.01.2012 року.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором протягом семи днів з дня її оголошення. Строк апеляційного оскарження для осіб, що не були присутні під час оголошення обчислюється з дня отримання ними копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3