Справа № 450/3092/16-к Провадження № 1-кп/450/91/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
законного представника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223 від 12.02.2016 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Міжинець Старосамбірського району Львівської області, українець, громадянин України, з вищою освітою, пенсіонер, не інвалід, вдівець, на утриманні неповнолітнх дітей немає, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 11 лютого 2016 року близько 17 год. 50 хв. керуючи автомобілем марки «Nissan Almera» реєстраційний номер НОМЕР_1 на автодорозі Київ Чоп (560км. + 150м.) в с.Липники Пустомитівського району Львівської області порушив чинні вимоги ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями, а саме: п.п.1.5; 2.3 (д) та 18.1 ПДР України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, по якому в цей час зліва на право по ходу руху автомобіля «Nissan Almera» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухалися пішоходи неповнолітня ОСОБА_6 та малолітній ОСОБА_8 , в результаті даних обставин ОСОБА_4 не зменшив швидкості руху керованого ним автомобіля аж до повної зупинки, щоб дати дорогу пішоходам, і в подальшому вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка в результаті наїзду отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження. Малолітній ОСОБА_8 в результаті наїзду згідно висновку експерта №160/2016 отримав легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 159/16 від 08.04.2016р. у ОСОБА_6 виявлено наступні тілесні ушкодження: струс головного мозку, забій - гемартроз лівого колінного суглобу, садно передньо-зовнішньої поверхні лівого колінного суглобу, синець задньої поверхні лівого колінного суглобу та нижньої третини лівого стегна, які утворились від контакту з тупими предметами, могли бути причинені 11.02.2016р. під час ДТП авто наїзду легкового автомобіля, відносяться забій-гемартроз лівого колінного суглобу до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я, струс головного мозку до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; садно, синець до легкого тілесного ушкодження.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що 11 лютого 2016 року близько 17 год. 50 хв. керуючи автомобілем марки «Nissan Almera» реєстраційний номер НОМЕР_1 на автодорозі біля с.Липники Пустомитівського району Львівської області на віддалі орієнтовно 50м. від пішохідного переходу зупинився та пропустив машини, потім знову рушив та приблизно за 1 м. від пішохідного переходу побачив пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , у зв`язку з раптовістю відбувся наїзд на пішоходів. Вказав, що дана ділянка не освічувалась, була темна пора доби і можливо це стало причиною того, що він вчасно не помітив пішоходів, оскільки швидкість була невисока приблизно 25-27 км/год. У судовому засіданні вибачився перед потерпілими.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю у вчиненні злочину, який йому інкримінується, фактичні обставини злочину не оспорюються учасниками судового розгляду і вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно обставин, які ніким не оспорюються. Суд впевнившись у правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.
На підставі наведеного суд вважає доведеною винність обвинуваченого у вчиненні злочину і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.286 КК України, оскільки він будучи особою, яка керувала транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило неповнолітній потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
За вчинений злочин ОСОБА_4 підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання, суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого злочину, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, вчинення злочину з необережності, пом`якшуючі покарання обставини як щире каяття, визнання своєї винності, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу винного, який раніше не судимий, який позитивно характеризується за місцем проживання, на наркологічному і психіатричному обліках не перебуває, приходить до переконання, що обвинуваченому слід обрати покарання, в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений обвинуваченим злочин у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_6 , підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В позовній заяві цивільний позивач просить стягнути з цивільного відповідача завдану матеріальну шкоду у розмірі 10 870,26 грн., які складаються з витрат на медичні препарати у розмірі 1746,38грн., харчування під час стаціонарного лікування у розмірі 1036,25грн., віддяку медичному персоналу у розмірі 1036,25грн., курс масажу у розмірі 3000,00грн.; зіпсовані речі куртку та жіночі штани у розмірі 3100,00грн.; транспортні витрати у зв`язку з проїздом до закладу лікування у розмірі 1254,00грн. та завдану моральну шкоду у розмірі 50 000,00грн.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисник цивільний позов визнали частково, зокрема в частині понесених витрат на медичні препарати у розмірі 1746,38грн., харчування під час стаціонарного лікування у розмірі 1036,25грн., зіпсовані речі куртку та жіночі штани у розмірі 3100,00грн.; транспортні витрати у зв`язку з проїздом до закладу лікування у розмірі 1254,00грн. та завдану моральну шкоду у розмірі 15 000,00грн.
Сторонами визнається факт отримання ОСОБА_7 , законним представником ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , коштів у розмір 9 200,00грн. в рахунок відшкодування понесених витрат, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від обвинуваченого через ОСОБА_9 , що також підтверджується розпискою.
В судовому засіданні встановлено, що в результаті отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень, потерпіла ОСОБА_6 проходила лікування в ЛМДКЛ, під час якого купувала ліки, харчувалась, в обгрунтування своїх позовних вимог надала суду чеки, понесла транспортні витрати у зв`язку з проїздом до лікувальних закладів, а також був пошкоджений одяг. Враховуючи дані обставини, а також визнання позову в цій частині обвинуваченим, тому підлягають до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 матеріальні збитки в сумі 6834 грн. 01 коп.
У позовній заяві позивач просить стягнути вартість проведеного курсу реабілітаційного масажу в Реабілітаційному центрі у дитячій лікарні по вул..Орлика, 4 у м.Львові в кількості 30 сеансів, всього у сумі 3000,00грн., проте позивачем не представлено доказів щодо медичного призначення, проходження та оплати такого курсу. Не підлягають стягненню витрати щодо віддяки медичному персоналу, оскільки такі не підтверджені належними доказами щодо отримання та оплати відповідних медичних послуг.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Критерії визначення розміру компенсації моральної шкоди прописані в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про компенсацію моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, згідно із п. 9 якої, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо).
З огляду на викладені критерії та зважаючи на фізичні та моральні страждання потерпілого, якому спричинене тілесне ушкодження, з врахуванням всіх обставин справи, тривалості нервових переживань, з врахуванням розумності та справедливості, суд вважає, що підлягає до стягнення з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 відшкодування моральної шкоди в розмірі 15000 грн., тобто в даній частині позов підлягає до задоволення частково.
Таким чином, ОСОБА_6 завдано матеріальні збитки у розмірі 6834,01 грн., та із врахуванням часткового відшкодування у розмірі 4 871,03грн., підлягає до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 відшкодування матеріальних збитків у розмірі 1962,98грн. та моральної шкоди в розмірі 15000 грн.
Цивільний позов, заявлений ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_8 , підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В позовній заяві цивільний позивач просить стягнути з цивільного відповідача завдану матеріальну шкоду у розмірі 5330,88 грн., які складаються з витрат на медичні препарати у розмірі 989,73грн., харчування під час стаціонарного лікування у розмірі 673,24грн., віддяку медичному персоналу у розмірі 1675,15грн., зіпсовані речі куртку та джинси у розмірі 1770,00грн.; транспортні витрати у зв`язку з проїздом до закладу лікування у розмірі 896,00грн. та завдану моральну шкоду у розмірі 20 000,00грн.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисник цивільний позов визнали частково, зокрема в частині понесених витрат на медичні препарати у розмірі 989,73грн., харчування під час стаціонарного лікування у розмірі 673,24грн., зіпсовані речі куртку та джинси розмірі 1770,00грн.; транспортні витрати у зв`язку з проїздом до закладу лікування у розмірі 896,00грн. та завдану моральну шкоду у розмірі 5 000,00грн.
В судовому засіданні встановлено, що в результаті отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень, неповнолітній ОСОБА_8 проходив лікування в ЛМДКЛ, під час якого були придбані ліки та медикаменти, харчування, що підтверджується наданими чеками, були понесені транспортні витрати у зв`язку з проїздом до лікувальних закладів, а також був пошкоджений одяг. Враховуючи дані обставини, а також визнання позову в цій частині обвинуваченим, тому підлягають до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_8 матеріальні збитки в сумі 4328,97 грн.
Непідлягають стягненню витрати щодо віддяки медичному персоналу, оскільки такі не підтверджені належними доказами щодо отримання та оплати відповідних медичних послуг.

Що ж стосується відшкодування неповнолітньому ОСОБА_8 моральної шкоди, то суд визначає її розмір з врахуванням всіх обставин справи, тривалості психологічних та душевних переживань, з врахуванням розумності та справедливості, а тому суд вважає, що підлягає до стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 завданої моральної шкода в сумі 10 000 грн., тобто в даній частині позов підлягає до задоволення частково.
Таким чином, ОСОБА_8 завдано матеріальні збитки у розмірі 4328,97 грн., та із врахуванням відшкодування у розмірі 4 328,97грн., сума матеріальних збитків відшкодована в повному обсязі, та підлягає до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_8 відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн.
Процесуальні витрати по справі за проведення експертних досліджень із врахуванням довідок про витрати в сумі 3520,40 грн. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.
Речові докази: транспортний засіб автомобіль марки «Nissan Almera» реєстраційний номер НОМЕР_1 із врахуванням постанови про визнання речовим доказом від 11.04.2016р. та заяви-розписки від 30.11.2016р. слід вважати повернутим обвинуваченому ОСОБА_4 .
Сторони клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу не заявляли.
Керуючись ст.ст. 100, 127-129, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок в дохід держави без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 - задовольнити частково
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 відшкодування матеріальних збитків у розмірі 1 962, 98 грн. (тисяча дев`ятсот шістдесят дві гривні дев`яносто вісім копійок) та моральної шкоди в розмірі 15 000 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок).
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок).
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 відмовити.
Речові докази: транспортний засіб автомобіль марки «Nissan Almera» реєстраційний номер НОМЕР_1 із врахуванням постанови про визнання речовим доказом від 11.04.2016р. та заяви-розписки від 30.11.2016р. - вважати повернутим ОСОБА_4 .
Процесуальні витрати по справі за проведення експертних досліджень в сумі 3 520, 40 грн. (три тисячі п`ятсот двадцять гривень 40 коп.) стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в доход держави.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення.

СуддяОСОБА_1