Ухвала
іменем україни

03 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005988, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця Вінницької області, який мешкає
за адресою:

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_5 рішенням суду апеляційної інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину й особі засудженого внаслідок суворості, просить їх змінити, застосувавши ст. 75 КК України. Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд апеляційної інстанції призначив необґрунтовано суворе покарання, при цьому не врахував усіх пом`якшуючих обставин та того, що потерпілий сам спровокував конфлікт й вчинив хуліганські дії по відношенню до ОСОБА_5 і його друзів. Також вказує на те, що стан алкогольного сп`яніння його підзахисного не підтверджено матеріалами справи.
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року вирок місцевого суду змінено, дії ОСОБА_5 перекваліфіковано з ч. 2 ст. 121 на ч. 1 ст. 119 КК України та призначено йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

У решті вирок місцевого суду залишений без зміни.

За ухвалою апеляційного суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінального правопорушення за таких обставин.

Так, ОСОБА_5 25 квітня 2015 року приблизно о 05.20 год. на вул. Сосюри, 3 у м. Києві біля входу в кафе «Сад» під час конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, проявивши злочинну недбалість, не передбачивши можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у виді спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень та смерті потерпілого, хоча повинен був і міг їх передбачити, завдав потерпілому ОСОБА_8 один удар в обличчя, від якого останній впав та вдарився потиличною частиною голови об асфальт, в результаті чого отримав комплекс ушкоджень в ділянці голови з формуванням закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів у шкіру та м`які тканини голови, перелому склепіння та основи черепу, крововиливу під оболонки, у шлуночки та в тканину мозку, що зумовили розвиток набряку - набухання головного мозку, від яких він помер.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та засудженого на підтримання поданої скарги, пояснення прокурора із запереченнями проти скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину за обставин, викладених в ухвалі, та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 119 КК України в касаційному порядку не оспорюються.
Щодо доводів касаційної скарги захисника про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, то вони є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як убачається з мотивувальної частини ухвали, суд апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свій висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого, наявність обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, що його пом`якшують.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, призначаючи ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, дотримався вимог статей 65 67 КК України.
Призначене засудженому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав визнати його надмірно суворим, як про це зазначено в касаційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.
Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону, постановлена ухвала відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_5 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3