Справа № 588/67/17
№ провадження 1-кп/588/51/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2017 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Тростянці обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні, внесеному 21.12.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000581 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Фрязіно Московської області РФ, з професійно-технічною освітою, одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , яка не працює, раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 185 КК України,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 19.12.2016 року близько 16 години 30 хвилин поблизу аптеки «36,6», що по вулиці Швецова,3 в с.Боромля Тростянецького району Сумської області помітила закріплену на ручному розкладному візку акумуляторну батарею марки «A-mega» моделі «Ultra+ (77 Ah) 810 А», яку там за кілька хвилин до того залишив без нагляду ОСОБА_6 , який зайшов до приміщенні вказаної аптеки. Реалізуючи раптово виниклий у неї прямий корисливий умисел на таємне викрадення акумуляторної батареї та ручного розкладного візка типу «кравчучка», усвідомлюючи протиправний характер свої дій, ОСОБА_5 взяла зазначену акумуляторну батарею вартістю 2530 грн., закріплену на ручному розкладному візку вартістю 210 грн., та потягла його за собою по дорозі вулиці Швецова с.Боромля Тростянецького району Сумської області, вчинивши таким чином таємне викрадення зазначеного майна. При цьому, ОСОБА_5 виконала усі дії, яка вважала необхідними для доведення злочину до кінця, отримала можливість розпорядитися майном, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки піти додому з майном їй завадив ОСОБА_6 , який вийшовши з аптеки, її помітив, наздогнав, після чого ОСОБА_5 покинула викрадене нею майно, яке собі повернув потерпілий, та почала тікати з місця події.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження - потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 була укладена угода про примирення від 19 січня 2017 року. За змістом указаної угоди ОСОБА_5 визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, вибачитися перед потерпілим ОСОБА_6 , потерпілий жодних претензій до останньої не має.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Розглядаючи угоду про примирення, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до вимог частини третьої статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 185 КК України, у вчиненні якого відповідно до угоди ОСОБА_5 визнала себе винною, ураховуючи положення статті 12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена підтримала угоду, повністю визнала свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 185 КК України та пояснила, що повністю розуміє права, передбачені частиною 5 статті 474 КПК України, надані їй законом, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винною, погодилася на призначення узгодженого покарання, просила затвердити угоду.
Обвинуваченій ОСОБА_5 та потерпілому ОСОБА_6 судом роз`яснено, що у разі затвердження угоди обмежуються їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачена може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення її наслідків укладення угоди.
Потерпілому також роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Шляхом опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з частини шостої статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом у підготовчому судовому засіданні з`ясовано думку прокурора, який вважав, що умови угоди про примирення відповідають законодавству, заперечення проти її затвердження відсутні.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам статті 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України.
Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , не установлено. Вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої установлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, посередньо характеризується.
Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину, який є незакінченим, та даним про особу обвинуваченої, а також санкції частини 2 статті 15, частиною 1 статті 185 КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченій ОСОБА_5 узгодженої в угоді міри покарання.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз необхідно стягнути з обвинуваченої на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 19 січня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному 21.12.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000581, укладену між потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_8 .
Визнати ОСОБА_9 винною у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 185 КК України, та призначити їй узгоджене покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_8 у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Тростянецький районний суд Сумської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.
Речові докази: акумуляторну батарею марки «A-mega» моделі «Ultra+ (77 Ah) 810 А» та розкладний ручний візок, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 вважати повернутими власнику.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у розмірі 967 (дев`ятсот шістдесят сім) грн. 56 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, визначених частиною 3 статті 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1