УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №285/2251/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2017 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі апеляційну скаргу директора ПП «Нічний експрес» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 червня 2017 року про накладення арешту на майно,
представника апелянта ОСОБА_8 ,
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та не обґрунтованою.
Зазначає, що судом не досліджено та не встановлено, кому належить вилучене майно, на яке накладено арешт, що суперечить вимогам ст.171 та 173 КПК України. Вважає, що слідчим не обґрунтовано належним чином необхідність арешту майна, зокрема відсутні будь-які докази того, що арештоване майно буде приховане, пошкоджене, знищене, перетворене, відчужене, як того вимагає ст.170 та 173 КПК України.
Суд виніс ухвалу з порушенням вимог ч.7 ст.173 КПК України, а саме із збігом 72 годин від дати надходження до суду клопотання, оскільки клопотання надійшло 23.06.2017 р., а розглянуто 27.06.2017 р.
Крім того, послався на те, що суд розглянув дане клопотання без власника майна автомобіля MAN д.н.з. НОМЕР_1 ПП «Нічний Експрес».
Згідно ухвали слідчого судді Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 червня 2017 року слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого та наклав арешт на автомобіль MAN д.н. НОМЕР_1 , який було вилучено у громадянина ОСОБА_9 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , та перебуває в користуванні ПП "Нічний експрес", яке знаходиться за адресою м. Київ, вул. Уманська, 6Ф.
Звертаючись до суду із клопотанням, слідчий зазначив, що 22.06.2017 року, близько 02.07 год. на а/д Київ-Чоп 206км+623м водій ОСОБА_10 , керуючи автопоїздом VOLVO д.н. НОМЕР_2 в напрямку м. Житомир по правій смузі, на не освітленій ділянці дороги, скоїв зіткнення з невстановленим пішоходом чоловічої статі, який перетинав проїжджу частину справа наліво відносно напрямку руху автомобіля, якого відкинуло на ліву смугу, в якій в попутному напрямку, виконуючи маневр обгін, рухався автопоїзд MAN д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_9 , який в свою чергу скоїв наїзд на вказаного вище пішохода, який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події.
Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.06.2017 автомобіль MAN д.н. НОМЕР_1 з місця події було вилучено.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ПП «Нічний експрес» ОСОБА_8 , який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення прокурора проти доводів апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.
Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що є наявні підстави вважати, що вилучене майно, може зберегти на собі або містить сліди кримінального правопорушення та може бути в подальшому використане, як речовий доказ вчинення кримінального правопорушення.
Арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого відповідно до вимог ч.1ст.170 КПК України, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумної підозри вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1)збереження речових доказів;
2)спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Звертаючись до суду із клопотанням про накладення арешту на автомобіль, який було вилучено у громадянина ОСОБА_9 , що перебуває в користуванні ПП «Нічний Експрес», слідчий послався на те, що вказаний автомобіль може зберегти на собі або містить сліди кримінального правопорушення та може бути в подальшому використане, як речовий доказ вчинення кримінального правопорушення, а тому метою накладення на нього арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення або відчуження.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя виходив з наявності для цього законних підстав, оскільки вказане майно визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, що підтверджується постановою від 22 червня 2017 року.
В зв`язку з тим, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що для збереження цих речових доказів слід накласти арешт на майно, зазначене в клопотанні слідчого.
Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, слідчим суддею були порушені вимоги закону, які б давали підстави для скасування судового рішення.
За таких підстав, ухвала слідчого судді від 27 червня 2017 року є законною та обґрунтованою та правових підстав для її скасування відсутні.
Керуючись ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: