печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2017 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000433, про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
25 квітня 2017 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000433, в якому просив накласти арешт на майно.
Прокурор посилався на таке: першим слідчим відділом слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000433 від 16.02.2017, за фактом створення з числа діючих та колишніх співробітників правоохоронних органів Рівненської області злочинної організації, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а саме одержання неправомірної вигоди в особливо великих розмірах за прикриття незаконного видобування на території Рівненської області бурштину; придбання,отримання, зберігання та збут майна, одержаного злочинним шляхом; перевищення військовою службовою особою влади та службових повноважень; надання неправомірної вигоди службовим особам, заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем; вчинення у співучасті перевищення влади та службових обов`язків працівником правоохоронного органу, одержання службовою особою неправомірної вигоди та незаконне позбавлення волі людини, за ознаками кримінальних правопорушень,передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 240, ст. 198, ч. 5 ст. 191, ч. 3ст. 369, ч. 4 ст. 426-1, ч. 2 ст. 365, ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 209 КК України.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.
В обґрунтуванні клопотання зазначив, що першим слідчим відділом слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000433 від 16.02.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 240, ст. 198, ч. 5 ст. 191, ч. 3ст. 369, ч. 4 ст. 426-1, ч. 2 ст. 365, ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 209 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на території Рівненської області співробітниками Управління СБ України в Рівненській області, Рівненської регіональної прокуратури створена та функціонує злочинна організація, членами якої є співробітники правоохоронних органів, представники влади та фізичні особи, які систематично вчиняють тяжкі, особливо тяжкі злочини та інші злочини щодо незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення бурштину, придбання та отримання, його зберігання і збут, одержання неправомірної вигоди з використанням влади та службового становища за невжиття заходів реагування з протидії нелегального видобутку корисних копалин щодо окремих осіб, які сплачують готівкові кошти за безперешкодне здійснення старательської діяльності, а також привласнення зазначеного майна через створену підконтрольну юридичну особу.
Механізм злочинної схеми полягає в тому, що особи зацікавлені в незаконному видобутку бурштину на території Рівненської області повинні передавати щодобово неправомірну вигоду.
У подальшому, незаконно отримані грошові кошти розподіляються між учасниками злочинного угрупування у заздалегідь обговореному відсотковому співвідношенні.
У разі неповідомлення бурштинокопачами про наміри здійснювати незаконний видобуток бурштину, або відмови від сплати грошових коштів за його видобуток, члени злочинної групи з числа правоохоронних органів, маючи владні повноваження дають вказівки місцевим прокурорам та начальникам райвідділів Національної поліції здійснити виїзд на місце видобування, затримати осіб, вилучити бурштин та знаряддя для його видобутку.
У подальшому, після проведення оперативно-слідчих дій вилучений бурштин передається на зберігання та проведення експертизи в підконтрольну експертну установу.
Маючи корисливий мотив на більше збагачення, за вказівкою співробітників правоохоронних органів організовано здійснюється прихована заміна вилученого бурштину на каміння нижчої якості та меншої фракції та реалізовується ними за кордон, з порушенням митного та податкового законодавства, тобто таким чином привласнюють чуже майно, яке було у віддані юридичної особи.
Так, у ході здійснення досудового розслідування отримано докази, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , причетний до діяльності вищезазначеної злочинної організації.
На виконання доручення ДЗЕ НП України листом від 18.04.2017 повідомлено, що техніка, речі і засоби для незаконного видобування бурштину, а також інші предмети, речі та документів, які мають значення для встановлення обставин учинення кримінальних правопорушень вищевказаною злочинною організацією можуть знаходитись в приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_4 .
В ході досудового розслідування 24.04.2017 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/22603/17-к від 21.04.2017 слідчим проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , з місцем мешкання ОСОБА_4 . В ході обшуку виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) доларів США, що еквівалентні 3 200 400 (трьом мільйонам двомстам тисячам чотирьомстам) гривням відповідно до курсу Національного Банку України станом на 25.04.2017.
Вказані грошові кошти не входять до переліку речей, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання у вказаній ухвалі слідчого судді, та, у розумінніч. 7 ст. 236 КПК України, є тимчасово вилученим майном.
Разом з тим, оглядом відомостей, що містяться на сайті Національного агентства України з питань запобігання корупції, ОСОБА_4 вказав зазначені кошти у щорічну декларацію про доходи та видатки, отримані ним протягом 2016 року, однак зазначена інформація з`явилась на сайті у період проведення обшуку 24.04.2017 о 09:16, хоча обшук завершено об 09:20 та ОСОБА_4 постійно перебував із слідчим та учасниками обшуку. Крім того, згідно відомостей органів фіскальної служби за період з 2014-2016 роки ОСОБА_4 не отримував доходу на вищезазначену суму.
На підставі наведеного, Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України 25.04.2017 у рамках кримінального провадження № 0000433 грошові кошти в сумі 120 000 доларів США, визнано речовими доказами, оскільки останні отримані злочинним шляхом.
Заслухавши пояснення прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, приходжу до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що першим слідчим відділом слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України розслідується кримінальне провадження № 0000433 від 16.02.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 240, ст. 198, ч. 5 ст. 191, ч. 3ст. 369, ч. 4 ст. 426-1, ч. 2 ст. 365, ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 209 КК України.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням вважає, що є достатні підстави вважати, що майно, на арешті якого наполягає орган досудового розслідування, відповідає вимогам визначених ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки речі та предмети можуть бути використані з метою встановлення істини та проведення всебічного, повного розслідування кримінального провадження, а також можуть слугувати доказами у встановленні певних обставин під час здійснення досудового розслідування, а відтак потреби органу досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Крім того, слід зазначити, що вилучене під час обшуку майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилучених під час слідчих дій грошових коштів.
Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновків, що з метою збереження речових доказів та відомостей, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою недопущення знищення або відчуження майна, вбачається можливим накладення арешту на майно, вказане в клопотанні.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно - грошові кошти в сумі 120 000 доларів США, які 24.04.2017 вилучені слідчим в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , та заборонити ОСОБА_4 та іншим особам користуватись, розпоряджатися вказаним майном.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя