Справа № 357/9242/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, не одруженого, не працював, проживав за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, відбуває покарання у Білоцерківській ВК № 35 за вироком Голосіївським районним судом м. Києва від 22 травня 2015 р. за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, щодо умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі

В С Т А Н О В И В:
Із Білоцерківської виправної колонії № 35 надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 щодо умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі.

Суд, заслухавши прокурора, який вважає клопотання не підлягає задоволенню, засудженого, який просить задовольнити клопотання, дослідивши документи надані із БВК 35, вважає клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді … позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно довідки стягнень та заохочень на засудженого ОСОБА_4 за час відбування покарання має 3 стягнення, 4 заохочення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 протягом 2004-2015 р. засуджувався тричі. Раніше відбував покарання у місцях позбавлення волі.

Так, 24.02.2004 р. засуджений Києво-Святошинським районним судом Київської області за ст. 190 ч.1 КК України до сплати штрафу в розмірі 850 грн. Незважаючи на проявлений судом до нього гуманізм в частині призначеного покарання, ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став. Через деякий час вчинив нові злочини.

30.11.2009 р. був засуджений Святошинським районним судом м. Києва за ст.ст. 190 ч.2, 204 ч.1.216 ч.2,70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 10.02.2014 р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці. Незважаючи на це ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, менш ніж через рік вчинив нові умисні корисливі злочини.

22.05.2015 р. засуджений Голосіївським районним судом м. Києва за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі.

Утримуючись у СІЗО зарекомендував себе посередньо. Перебуваючи у БВК № 35 працевлаштований лише у 2017 р. Має 3 стягнення. Не приймає участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Не приймає участі в реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених.

Відповідно до витягу з протоколу № 31 від 2.08.2017 р. комісією ДУ «Білоцерківська ВК № 35» ОСОБА_4 відмовлено в умовно-достроковому звільненні.

Оцінюючи вищевказане у сукупності суд вважає що ОСОБА_4 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, оскільки після звільнення з місця позбавлення волі, ОСОБА_4 менш ніж за рік вчинив нові умисні корисливі злочини. Його поведінка на переконання суду не є сумлінною, оскільки він мав 3 стягнення. Характеризується посередньо. Своїм ставленням до праці він не довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд також зазначає, що у статті ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50,74,81 КК України, керуючись ст.ст. 371,537,539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволені клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1