Справа № 715/2006/16-к
Провадження № 1-кп/715/7/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.02.2017 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької о2бласті
у складі: головуючого 7судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисник ОСОБА_5
потерпіла ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В :
27 липня 2016 року ОСОБА_7 біля 11 години зайшов до господарства ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , проник до літньої кухні, звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа» вартістю 520 гривень.
Крім того, ОСОБА_7 27 липня 2016 року біля 20 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на присадибній ділянці ОСОБА_8 АДРЕСА_1 , в ході суперечки з ОСОБА_6 , в результаті раптово виниклого умислу направленого на спричинення тілесних ушкоджень, застосовуючи ніж, наніс останній три удари в область життєво важливих органів, зокрема, в область шиї, грудної клітини та плеча, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді непроникаючих колото різаних ран на задній поверхні шиї, на передньо-латеріальній поверхні верхньої третини лівого плеча, проникаючої колото різаної рани по медіальному краю лівої лопатки на рівні ІІІ-го міжребер`я гоморагічний шок ІІІ-ІV ст., як згідно висновку судово медичної експертизи № 1116 від 28.07.2016 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинені інкримінованих йому злочинах визнав частково, пред`явлений потерпілою цивільний позов визнав повністю та пояснив суду, що 27 липня 2016 року зранку він прийшов до потерпілої ОСОБА_6 на подвір`я. У літній кухні на підвіконнику задзвонив телефон, він простяг руку і забрав його, вказував на те, що в середину до приміщення він не заходив. При цьому повідомив, що викрадений мобільний телефон він викинув на грядку на городі де його і знайшли через декілька днів після того, як він вказав де саме знаходиться викрадений ним мобільний телефон.
Крім того, пояснив, що 27 липня 2016 року біля 19 години ОСОБА_6 ішла додому і сказала йому, що звільняє його з роботи. Він хотів з нею поговорити, тому пішов до неї на город, де вона в той час працювала. Вказував на те, що він у руках тримав ніж, так як ним він відрізав яблуко і їв його. Він підійшов до потерпілої, між ними виник конфлікт, потерпіла змикала квасолю і кинула на нього глину і в той момент він спіткнувся і впав на неї і випадково вдарив її ножем з заді в лопатку, а другою рукою схопив за шию, відштовхнув її, вона впала. Після чого він забив ніж у землю і пішов на дорогу до людей, так як боявся, що його вб`ють. При цьому посилався на те, що тілесні ушкодження він наніс неумисно, звідки у потерпілої інші рани він не пам`ятає. Також вказував на те, що в той день він пив пиво, а зранку випив 150 грам горілки.
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його вина у вчинених ним злочинах повністю підтверджується доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.
Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона працює директором школи. Обвинувачений ОСОБА_7 її сусід та працював у школі двірником. Вказувала на те, що 27 липня 2016 року зранку, вона поговорила по телефону із сестрою і поклала його на підвіконник літньої кухні. Після чого телефон зник. ЇЇ мати сказала, що у них на подвір`ї був ОСОБА_7 і вона чула як скрипнули двері літньої кухні. Посилалася на те, що вона зрозуміла, що телефон вкрав саме він, тому зустрівши обвинуваченого на вулиці вона сказала, щоб він віддав їй телефон, так як вона чекає важливого дзвінка. Однак, останній казав, що він нічого не брав. Під вечір вона пішла на город працювати, ОСОБА_9 підійшов до неї з заду, схопив її за рот і наніс три удари ножем, при цьому казав, що він її вб`є. Вказувала на те, що вона вихопила від нього ніж і штовхнула його. Після чого вона забила ніж у землю і пішла до сусідки. При цьому вказувала на те, що вона бачила, як ОСОБА_7 шукав ніж.
Також потерпіла в судовому засіданні просила суд її цивільний позов задовольнити та призначити обвинуваченому найсуворіше покарання, передбачене за вчинений ним злочин.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що 27 липня 2016 року вона була черговим лікарем швидкої допомоги. Поступив виклик, що в с. Горбівці зарізали жінку. Приїхавши на місце вона побачила на сходах у сусідки жінку, у якої з шиї, з грудної клітки текла кров, також було порізане ліве плече.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що 27 липня 2016 року вона була в селі, до неї подзвонили і сказали, що на її сестру напав сусід з ножем. Вказувала на те, що вона прийшла до сусідки і побачила сестру на сходах, вона була мокра і в крові. При цьому вказувала на те, що вона бачила три ножові поранення: на шиї, руці і грудній клітці.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що 27 липня 2016 року під вечір до нього прибіг ОСОБА_13 і сказав, що ОСОБА_7 порізав ОСОБА_14 . Він прийшов на подвір`я до ОСОБА_15 , ОСОБА_6 сиділа на сходах вся в крові. При цьому вказував на те, що він бачив три рани, зокрема, на спині, шиї та лівій руці.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що 27 липня 2016 року він був у відрядженні. Десь після обіду до нього подзвонила дружина ОСОБА_6 і казала, що пропав телефон. Вказував на те, що він казав дружині, що це зробив сусід ОСОБА_7 та сказав їй викликала поліцію, однак, вона відмовилися. А ввечері йому подзвонив брат і сказав, що жінку порізали, тому він відразу поїхав до лікарні.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що 27 липня 2016 року мама поклала свій телефон на підвіконник на кухню і після того, як ОСОБА_7 заходив до кухні за сірниками, телефон зник. Також вказував на те, що в той же день десь біля 19-20 години обвинувачений ОСОБА_7 прийшов до них додому. Мама була на городі до неї підійшов обвинувачений. Вказав на те, що мама крикнула: « ОСОБА_18 », тому він відразу побіг до неї і побачив, як ОСОБА_7 тягне маму у кукурудзу, прикривши рот їй рукою. Прибігши до мами, він побачив, що вона виходить і кукурудзи, у руках тримає ніж, вся в крові, забила ніж у землю і пішла до сусідки, ОСОБА_19 пішов із місця події.
Крім показів потерпілої та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненому також підтверджується іншими зібраними по справі доказами:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 27 липня 2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_17 повідомив про те, що 27 липня 2016 року в с. Горбівці біля 20 години ОСОБА_7 вчинив суперечку з ОСОБА_6 в ході якої кухонним ножем наніс декілька ударів останній в різні частини тіла та спричив потерпілій тілесні ушкодження;
- протоколом огляду місця події від 27 липня 2016 року, з якого вбачається, що було оглянуто господарство по АДРЕСА_1 та вилучено ніж з дерев`яним руків`ям довжиною 10 см та лезом довжиною 12 см із написом «SCARLETT», листок кукурудзи із нашаруванням речовини бурого кольору та жіночу хустку із плямами речовини бурого кольору.
- протоколом огляду місця події від 28 липня 2016 року, з якого вбачається, що на хвіртці в господарстві ОСОБА_20 по АДРЕСА_1 виявлено нашарування речовини бурого кольору та на сходах домогосподарства та гумових калошах наявні згустки речовини бурого кольору.
- постановою від 18 жовтня 2016 року, якою джинсову куртку, футболку, брюки, труси, туфлі, шкарпетки, фрагменти листка рослини, жіночу хустку, фрагменти бинта, фрагменти бинта (два змиви з обох рук ОСОБА_7 ) визнано речовими доказами по кримінальному провадженню;
- постановою від 18 жовтня 2016 року, якою ніж з дерев`яним руків`ям із написом «SCARLETT» визнано речовим доказом по кримінальному провадженню;
- висновком судово - імунологічної експертизи № 1282, встановлено, що в плямах бурого кольору виявлених на одязі обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема, на чоловічій джинсовій куртці, чоловічих брюках, чоловічій футболці та чоловічому правому літньому туфлі знайдено кров людини, що не виключає в даному випадку походження крові від ОСОБА_6
- висновком судово - імунологічної експертизи № 1483, встановлено, що в плямах бурого кольору виявлених на місці події, зокрема, на фрагменті листка рослини та жіночій хустці знайдено кров людини, що не виключає в даному випадку походження крові від ОСОБА_6
- висновками судово - імунологічних експертиз № 184 та № 1486, встановлено, що в плямах бурого кольору виявлених на речовому доказі фрагменті бинта знайдено кров людини, що не виключає в даному випадку походження крові від ОСОБА_6
- висновком судово-медичної експертизи № 1116 від 28 липня 2016 року, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді непроникаючих колото різаних ран на задній поверхні шиї, на передньо-латеріальній поверхні верхньої третини лівого плеча, проникаючої колото різаної рани по медіальному краю лівої лопатки на рівні ІІІ-го міжребер`я гоморагічний шок ІІІ-ІV ст., як відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя, які виникли в результаті дії колюче ріжучого предмету, типу ніж, по строку та обставинах можуть відповідати встановленим обставинам при призначенні експертизи та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя;
- протоколом проведення слідчого експерименту, з обвинуваченим ОСОБА_7 від 29 липня 2016 року.
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 29 липня 2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_17 повідомив про те, що 27 липня 2016 року в с. Горбівці біля 12 години невідома особа з приміщення літньої кухні викрала мобільний телефон марки «Nokia- 2016» вартістю 600 грн.;
- протоколом добровільної видачі та огляду від 29 липня 2016 року та постановою про визнання та прилучення речових доказів, в ході слідчих дій, які були зафіксовані у вказаних протоколах було оглянуто мобільний телефон марки «Nokia-206» білого кольору та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Суд визнає усі зазначені докази належними, допустимими та достатніми, які в своїй сукупності доводять вину обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 3 ст. 185 КК України.
Суд вважає, що невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 умисного нанесення потерпілій ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень є вибраний ним спосіб захисту, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Адже в судовому засіданні встановлено, що на тілі потерпілої ОСОБА_6 виявлено три рани у вигляді непроникаючих колото різаних ран на задній поверхні шиї, на передньо-латеріальній поверхні верхньої третини лівого плеча, проникаючої колото різаної рани по медіальному краю лівої лопатки на рівні ІІІ-го міжребер`я, нанесення яких одним ударом ножа, як стверджує обвинувачений виключається. Крім того, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_7 підійшов до потерпілої з заду і почав її тягнути до кукурудзи, зокрема, на такі обставини вказувала сама потерпіла та свідок ОСОБА_17 , тобто його дії були свідомими і послідовними.
Про наявність умислу в діях обвинуваченого на спричинення потерпілій ОСОБА_21 тяжких тілесних ушкоджень свідчить спосіб, характер та механізм заподіяння тілесних ушкоджень, а саме неодноразове, свідоме нанесення ударів ножем безпосередньо в шию, в плече та лопатку потерпілої. Вказані факти свідчать про цілеспрямовані, обдумані та умисні дії обвинуваченого спрямовані на спричинення потерпілій тяжких тілесних ушкоджень.
За таких обставин, оцінюючи всі вищенаведені докази у їх сукупності, враховуючи спосіб та механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_7 по спричиненню потерпілій тяжких тілесних ушкоджень були цілеспрямовані, обдумані та умисні, що виключає їх нанесення з необережності, в чому намагається переконати суд сам обвинувачений.
Також, на думку суду, посилання обвинуваченого на те, що він взяв мобільний телефон із підвіконня літньої кухні не заходячи в приміщення кухні є його спробою довести те, що ним вчинено крадіжку майна без проникнення в житло. Однак, такі твердження з боку обвинуваченого є хибними.
Так, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 6 листопада 2009 року "Про судову практику у справах про злочини проти власності", обов`язковою ознакою проникнення є його незаконність, тобто відсутність в особи права перебувати у місцях, де знаходиться майно.
У цьому ж пункті Постанови Пленуму Верховного Суду України зазначається, що під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.
Як встановлено в судовому засіданні, викрадення мобільного телефону відбулося із літньої кухні потерпілої. Передувало цим діям самовільне входження обвинуваченого до приміщення кухні.
З огляду на викладене, та відсутністю з боку потерпілої будь-якого дозволу (згоди) на входження обвинуваченого у її житло, доводи останнього про те, що він тільки простяг руку і взяв телефон із підвіконня, а не заходив до приміщення, до уваги судом не приймаються.
Проаналізувавши всі обставини справи, оцінивши всі докази по справі, суд вважає доведеним, що викладені в обвинуваченні діяння мали місце і містять склад злочину передбачений ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тяжкості тілесне ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння та склад злочину передбачений ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням у житло.
Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що вчинені ним злочини відносяться до тяжких злочинів, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, його схильність до вчинення злочинів відносно життя та здоров`я особи та проти власності, думку потерпілої, яка просила суд суворо покарати обвинуваченого.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 неможливе без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне призначити йому міру покарання у виді позбавлення волі. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
У відповідності до ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Щодо вирішення питання визначення розміру моральної шкоди, судом враховується те, що як вказано у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Зокрема, у п. 3 вказаної Постанови зазначається: «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Серед основних обставин, що впливають на розмір компенсації моральної шкоди, зазначена Постанова Пленуму в п.9 та ч.3 ст.23 ЦК України визначають: характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо). Також враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Враховуючи все вищевикладене, те, що по кримінальному провадженню доведено вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.121 та ч. 3 ст. 185 КК України і внаслідок його дій потерпілій ОСОБА_6 завдано моральні та фізичні страждання, порушено нормальні життєві зв`язки та стосунки з оточуючими людьми, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди в сумі 50 000 гривень підлягає задоволенню.
На думку суду цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме в сумі 8 106,13 грн. підтвердженні витрати на лікування потерпілої.
Не підлягає задоволенню цивільний позов в частині стягнення із обвинуваченого витрат за крадіжку мобільного телефону вартістю 520 грн.. оскільки як встановлено в судовому засіданні викрадений мобільний телефон повернуто потерпілій. Також не підлягають відшкодуванню транспортні витрати, так як вони нічим не підтвердженні.
А також, на думку суду, слід відмовити у задоволенні цивільного позову в частині стягнення із обвинуваченого коштів необхідних на майбутнє лікування в санаторії, оскільки, вони ґрунтуються на припущеннях, нічим не підтверджені і на теперішній час не обґрунтовані.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-
Ухвалив :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 121 КК України і за їх вчинення призначити йому покарання
- за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 7 років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою і строк покарання йому обчислювати з 28 липня 2016 року, тобто з моменту затримання, зарахувавши в строк відбування покарання строк тримання під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Речові докази: ніж з дерев`яним руків`ям довжиною 10 см та лезом довжиною 12 см із написом «SCARLETT», що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області знищити.
Речові докази: джинсову куртку, футболку, брюки, труси, туфлі, шкарпетки, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області повернути ОСОБА_7 .
Речові докази: фрагменти листка рослини, жіночу хустку, фрагменти бинта, фрагменти бинта (два змиви з обох рук ОСОБА_7 ), що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області знищити.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Nokia- 2016», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити їй.
На вирок суду може бути подано апеляцію в апеляційний суд Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області на протязі 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.

Суддя: