печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області майора юстиції ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
05.12.2016 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт транспортних засобів, які належать на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 1) автомобіль марки «VOLVO» моделі «FH 12» державний номерний знак НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 ; 2) напівпричіп марки «FREJAT» моделі «ST-34» державний номерний знак НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_4 , та заборону власнику використовувати та розпоряджатись зазначеними вище траснпортними засобами.

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що СВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000216 від 08.11.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що зазначені транспортні засоби являються доказом злочину, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а також можуть бути використані як доказ факту протиправного вивезення ТМЦ через митий кордон України, з подальшим його ввезення на тимчасово окуповані території України (Донецька та Луганська області) з метою здійснення фінансування терористичної організації «ЛНР», а також обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи те, що майно щодо якого ставиться питання про накладення арешту тимчасово не вилучалось, з метою забезпечення даного арешту, слідчий суддя на підставі ст. 172 ч. 2 КПК України визнав за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення та участі власника транспортних засобів.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання про арешт майна, виходячи з наступного.

За вимогами п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна будь-якої фізичної або юридичної особи допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За вимогами ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Вимогами ч. 11 ст.170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи, що вищезазначені транспортні засоби відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність передбачених п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України підстав для арешту вказаних транспортних засобів.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ ГУ СБ України в м. Києві та Київській обл. ОСОБА_3 про арешт майна, задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортні засоби, які належать на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 1) автомобіль марки «VOLVO» моделі «FH 12» державний номерний знак НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 ; 2) напівпричіп марки «FREJAT» моделі «ST-34» державний номерний знак НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_4 .

Заборонити відчужувати та розпоряджатися зазначеними траснпортними засобами.

В іншій частині вимог клопотання, відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим у кримінальному провадженні №0000216.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1