Справа № 404/6847/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за кримінальним провадженням №0007028 від 31.07.2015 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, гр. України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого неповнолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25.10.2007 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 309, ст. 75 КК України на 2 роки позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 11.09.2008 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі; 31.03.2014 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 309, ст. 75 КК України на 3 роки позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, ухвалою Ленінського районного суду м. Кіроовграда від 23.10.2015 р. звільнений від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за наступних обставин.

31.07.2015 року, близько 13.45 год., ОСОБА_5 , знаходився на вул. Станіславській в м. Кіровограді, проходячи біля домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , побачив у вогнищі мідний кабель вагою 3,750 кг. В цей час у ОСОБА_5 виник намір на таємне викрадення чужого майна. Діючи умисно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, повторно викрав зазначений мідний кабель, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 281,25 грн.

З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, не заперечив проти фактичних обставин кримінального правопорушення, але виявив сумнів у кількості викраденого майна. Зазначив, що на той час не працював, на утриманні була маленька дитина, а дружина теж не працювала, потрібні були гроші. 31.07.2015 р. приблизно в 13:45 год. йшов по вул. Станіславській, де побачив, що серед вулиці, навпроти воріт будинку горіло багаття, у полумї побачив купу кабелів. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає розворушив багаття та витягнув з нього шматок обгорілого кабелю, який відніс у кручу, де остудив кабель в річці, потім поклав мідний кабель до пакету та відніс до пункту прийому металів, де здав його за 280 грн. Вага кабелю була приблизно 2 кг. 800 гр. Ствердив, що коли витягував кабель з багаття розумів, що це чужа річ, до цього бачив як літня жінка розпалювала на вулиці багаття, розумів, що кабель належить їй. Вказав, що бачив що у багатті горіла купа кабелів, думав, що якщо візьме шматок кабелю з тієї купи то ніхто цього не замітить. У вчиненому розкаявся, просив не позбавляти волі.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні сукупністю допустимих доказів:

Показаннями свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що працює на пункті прийому металу, ОСОБА_8 неодноразово приносив метал на пункт збору металу. Часто приносив відходи від металу, але чи приносив кольоровий метал на даний час не пам`ятає, оскільки пройшло багато часу. Зазначив, що пункт прийому металу знаходиться по АДРЕСА_3 .

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_6 , згідно якого потерпіла впізнала ОСОБА_5 , як особу, котра 31.07.2015 р. викрала у неї мідь ( т.1 а.с. 145-146 );

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 , згідно якого, свідок впізнав ОСОБА_5 , як особу, у якої він 31.07.2015 р. придбав мідні проводи, та який представився ОСОБА_9 (т.1 а.с. 148-149 );

-довідкою ДП «Цвєтсервіс», щодо вартості брухту міді, яка складає 75.00 грн. за 1 кг. ( т.1.а.с. 152 ).

Допитати потерпілу ОСОБА_6 в судовому засіданні не представилось можливим із за смерті останньої, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( т.1 а.с.121).

Оцінюючи наведені докази з позиції допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, є доведеною.

По справі цивільний позов не заявлено, згідно заяви потерпілої від 23.12.2015 р. потерпіла ОСОБА_6 претензій до обвинуваченого не має.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, як особа характеризується позитивно, раніше судимий за вчинення корисливого злочину, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, має неповнолітню дитину .

Обставинами, пом`якшуючими покарання, для обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України судом не визнано.
З урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, особи винного, а також беручи до уваги те, що від злочину не настало тяжких наслідків, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 , без відбування покарання, відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

Згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 вчинив злочин у період іспитового строку встановленого вироком Ленінського райсуду м. Кіровограда від 31.03.2014 р., згідно якого ОСОБА_5 був засуджений за ч.1 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України встановлено іспитовий строк на 1 рік 6 місяців.

На підставі ухвали Ленінського райсуду м. Кіровограда від 23.10.2015 р., ОСОБА_5 звільнений від призначеного йому покарання вироком Ленінського райсуду м. Кіровограда від 31.03.2014 р., у зв`язку із закінченням іспитового строку. Ухвала набрала законної сили 31.10.2015р.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч.1 ст.78 КК ), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку.

За наведених обставин, у суду не має підстав для призначення ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два ) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , судом не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1