03 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши провадження за касаційною скаргою прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі прокурор через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно скасував ухвалу слідчого судді про відмову в скасуванні постанови заступника Генерального прокурора України щодо видачі (екстрадиції) ОСОБА_5 , оскільки останній не був визнаний біженцем у встановленому законом порядку.
Постановою заступника Генерального прокурора України від 07 вересня 2016 року прийнято рішення про видачу особи (екстрадицію) до Республіки Узбекистан громадянина цієї держави ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 155, п.п. а, б ч.3 ст. 159, п. а ч.3 ст. 244-1, ч.1 ст. 244-2 КК Республіки Узбекистан.
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2016 року вказану постанову залишено без зміни.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року постанову слідчого судді місцевого суду скасовано, постановлену нову, якою постанову заступника Генерального прокуратура України від 07 вересня 2016 року про видачу громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_5 до Республіки Узбекистан скасовано.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання поданої скарги, пояснення захисника із запереченнями проти скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 590 КПК України після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення по видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.
Згідно з ч. 4 ст. 590 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви в порядку, встановленому законодавством України.
Як убачається з матеріалів провадження, 18 серпня 2016 року ОСОБА_5 через адміністрацію установи подав заяву-анкету про визнання його біженцем і 29 серпня 2016 року вказана заява була направлена до міграційної служби.
Тобто, ОСОБА_5 , користуючись наданим законом України правом, до прийняття компетентними органами України рішення про його видачу, звернувся до Державної міграційної служби України про отримання статусу біженця або особи, яка потребує захисту.
Суд апеляційної інстанції правомірно врахував зазначену обставину та обґрунтовано скасував постанову заступника Генерального прокурора України від 07 вересня 2016 року про видачу (екстрадицію) ОСОБА_5 .
Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду апеляційної інстанції, оскільки існували обставини, що виключали можливість видачі (екстрадиції) ОСОБА_5 на час вирішення даного питання, та визнає доводи прокурора, викладені у касаційній скарзі, такими, що не ґрунтуються на матеріалах провадження та вимогах кримінального процесуального закону.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів
Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року у провадженні щодо ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3