Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/124/17-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2017 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області у складі
головуючого-судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Екібастуз Павлодарської області Республіки Казахстан, громадянина України, не одруженого, не працюючого, на утриманні троє малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,
На початку листопада 2015 року, у невстановленої слідством особи, виник умисел спрямований на організацію незаконного переправлення іноземних громадян через державний кордон України, з корисливих мотивів.
З метою реалізації вказаного умислу, невстановлена слідством особа, у невстановлений спосіб, встановила зв`язки з громадянами Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка (далі - ДСР Шрі-Ланка), а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з 06.02.2014 року в`їхав на територію України з порушенням митного законодавства та шукав шляхи виїзду в країни Західної Європи, а також ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які нелегально у листопада 2015 року прибули на територію Україну з метою подальшого виїзду в країни Західної Європи.
Із вказаними трьома особами ДСР Шрі-Ланка, невстановлена слідством особа, домовилася про організацію їх незаконного переправлення за грошову винагороду через державний кордон України на території Житомирської області до Республіки Білорусь.
Враховуючи, що для організації здійснення незаконного переправлення вказаних громадян ДСР Шрі-Ланка через держаний кордон України на територію Республіки Білорусь попередньо необхідно було здійснити їх супроводження територією України до державного кордону в Житомирській області, тому з цією метою, невстановлена слідством особа, за невстановлених обставин, вступила у попередню злочинну змову з громадянином ОСОБА_5 , який за винагороду в сумі 300 доларів США, мав здійснити таке супроводження громадян ДСР Шрі-Ланка.
Так, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, діючи в межах попередньої злочинної змови з невстановленою слідством особою, з метою здійснення супроводження трьох громадян ДСР Шрі-Ланка територією України до державного кордону України з Республікою Білорусь, який проходить на території Житомирській області, запропонував своєму братові ОСОБА_9 допомогти йому у здійсненні таких дій.
В свою чергу, ОСОБА_9 погодився допомогти ОСОБА_5 у вчиненні дій спрямованих на супроводження трьох громадян ДСР Шрі-Ланка на територію Житомирської області.
В подальшому, невстановлена слідством особа, діючи в межах попередньої злочинної змови із ОСОБА_5 , направленої на незаконне переправлення іноземних громадян за грошову винагороду через державний кордон України, з використанням засобів мобільного зв`язку організувала прибуття 22.12.2015 року ОСОБА_6 та 05.01.2016 року в одне з невстановлених слідством помешкань у м. Київ, в районі вул. Милославської.
Реалізуючи злочинний умисел, невстановлена слідством особа, у невстановлений спосіб та час залучила до вчинення кримінального правопорушення іншу невстановлену слідством особу « ОСОБА_10 », який мав безпосередньо зустріти ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у супроводі ОСОБА_5 та в подальшому здійснювати незаконне переправлення через державний кордон України на територію Республіки Білорусь вказаних іноземців.
У свою чергу, невстановлена слідством особа, відповідно до попередньої злочинної домовленості, зобов`язана була забезпечити зустріч трьох громадян ЦСР Шрі-Ланка Надараса Амбікаіпакан, ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 з ОСОБА_5 у м. Києві та подальшу їх зустріч з «Провідником» перед державним кордоном України з Республікою Білорусь, що знаходиться у Житомирській області.
Реалізуючи раніше обговорений злочинний план невстановлена слідством особа 11.01.2016 року здійснила виклик служби таксі «898» м. Київ для забезпечення здійснення зустрічі ОСОБА_5 з трьома громадянами ДСР Шрі-Ланки в районі вул. Милославської у м. Київ.
У свою чергу ОСОБА_5 з використанням засобів мобільного зв`язку безпосередню зустріч вказаних іноземних громадян у м. Києві доручив своєму брату ОСОБА_9 , який на той час знаходився у м. Ірпінь Київської області.
У подальшому, 11.01.2016 ОСОБА_9 виконуючи прохання свого брата ОСОБА_5 , прибув маршрутним таксі з м. Ірпінь до м. Київ на станцію метро Житомирська, де пересів у заздалегідь замовленого невстановленою слідством особою автомобіля марки «Кіа» служби таксі «898» та прибув відповідно до замовлення, на вул. Милославську, де зустрівся з громадянами ДСР Шрі-Ланки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Після зустрічі, 11.01.2016 близько 17 години 15 хвилин, ОСОБА_9 на зазначеному автомобілі марки «Кіа» служби таксі «898» разом із вказаними громадянами ДСР Шрі-Ланка прибув до місця зупинки маршрутних таксі біля станції метро Житомирська, де пересівши разом із ними до невстановленого маршрутного таксі прибули до м. Новоград-Волинський Житомирської області.
Відповідно до попередньо узгодженої домовленості з невстановленою слідством особою, цього ж дня близько 23 години 39 хвилин, ОСОБА_5 посадив громадян ДСР Шрі-Ланка ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 до салону вищевказаного автомобіля марки «Volkswagen» та поїхав до державного кордону України у с. Копище, Олевського району, Житомирської області, де мав передати їх для невстановленої слідством особи ОСОБА_10 , яка повинна була здійснити безпосереднє переміщення іноземних громадян через державний кордон України до Республіки Білорусь.
Однак, 12 січня 2015 року близько 03 години 50 хвилин, в зоні обслуговування відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 , неподалік прикордонного знаку № НОМЕР_5 , співробітниками ВБЗПТЛ ГУНП в Житомирській області та ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та громадян ДСР Шрі-Ланка Надараса Амбікаіпакан, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що перебували у автомобілі марки «Volkswagen», з номерними знаками НОМЕР_1 , було затримано при спробі незаконного переправлення вказаних іноземних громадян через державний кордон України до Республіки Білорусь.
Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у сприянні в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України , вчиненого порадами, вказівками, наданням засобів та усунення перешкод , вчинене щодо кількох осіб , за попередньою змовою групою осіб , з корисливих мотивів вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.
27 квітня 2017 року у місті Житомирі між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Житомирської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за ініціативи останнього, у присутності захисника ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468-470, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі підозри у судовому провадженні, з урахуванням ступеня його вини, активного сприяння розкриттю злочину, наявності на утриманні малолітніх дітей, відсутності обставин, що обтяжують покарання. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 332 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю та без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до положень ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
При цьому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся ,просить затвердити угоду.
Розглядаючи у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що дії які інкримінуються ОСОБА_5 , дійсно мали місце та були скоєні ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 475 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між ОСОБА_5 та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови укладеної угоди між ОСОБА_5 та прокурором не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією ч. 3 ст. 332 КК України відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, наявність неповнолітніх та малолітніх дітей, дитини інваліда. Угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Зокрема, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та проведенню досудового слідства щодо нього та інших осіб, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей 2005, 2009, 2013 років народження , одна з яких є інвалідом, збіг тяжких життєвих обставин , важке матеріальне становище обвинуваченого. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 , за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю та без конфіскації майна, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Так, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статей 65, 75 КК України мають право, застосовуючи положення ст. 69 ККУ, визначати (узгоджувати): а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини ККУ, або б) інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини ККУ за цей злочин; в) не призначати додаткове покарання, передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини ККУ як обов`язкове.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлявся. Відомості про речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Житомирської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 від 27 квітня 2017 року.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. ст. 332 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю та без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на три роки.
Відповідно до положень ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1