Справа № 592/4735/17
Провадження № 1-кс/592/2286/17

УХВАЛА

про арешт майна

27 квітня 2017 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Сумського ВП ГУ НП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого ОСОБА_3 про накладення арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001621 від 27.04.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України
Перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого ОСОБА_3 ,
встановив:
Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 26.04.2017 року о 1 1.30 ОСОБА_4 , 1961 р.н., діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, зловживаючи довірою, під приводом здачи квартири в оренду, заволодів грошовими коштами в сумі 5000 грн., належними ОСОБА_5 , спричинивши матеріальний збиток на вказану суму (ЖЄО 19450 від 26.04.2017).
За даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001621 від 27.04.2017 року були внесені відповідні відомості та розпочато досудове розслідування за попередньою правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 190 КК України.
26.04.2017 слідчим Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 в присутності понятих в приміщенні Сумського ВП за адресою: м. Суми, гул. Пертпотравнева, буд. 21 під час проведення огляду у ОСОБА_4 було вилучено: 2 металевих ключі від сувальдного замка; 2 магнітних ключі від домофона; аркуш паперу з рукописним текстом; банківська картка «Унівкрсальна» банку «Приват Банк» № НОМЕР_1 ; банківська картка банку «Русский Стандарт» № НОМЕР_2 , видана на ім`я ОСОБА_7 ; договір аренди квартири від 26.04.2017 року, укладений на ім`я арендодавця ОСОБА_8 ; грошов кошти сумі 1521 грн.; мобільний талафон «МЖІ І280» сірого кольору ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; сім-картка опеатора ПрАТ «МТС Україна», з логотипом оператора, № НОМЕР_5 , з абонентським номером НОМЕР_6 .
Речі, вилучені в ході проведення ОМП у ОСОБА_4 мають значення у кримінальному провадженні як речові докази, що можуть доводити чи спростовувати покази, отримані в ході досудового розслідування. Тому виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.
Згідно ч.І ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Вище перелічене майно відповідно до положень ч. 1 ст. 167 КПК України є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України і на них може бути накладено арешт з метою забезпечення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування даного кримінального п равопорушення.
Завданням застосування арешту переліченого майна полягає у позбавленні осіб, яким належить таке майно, а також у володінні чи користуванні яких воно перебуває, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження з мстою уникнути кримінальної відповідальності. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації у відповідності до положень п.1 ч.9 ст.100 КПК України.
Перелічепі предмети відтак відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України і на нього може бути накладено арешт з метою забезпечення по чого, всебічного та неупередженого досудового розслідування даного кримінал:,ного правопорушення.
Крім ого, вилучені предмети можуть бути використані як докази фактів та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування, а відтак, відповідно до ст.98 КПК України визнані слідством та можуть бути речовим доказом у ланоп кримінальному провадженні.
Згідно п.п. . З, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт вище вказаного майна допускаєтеся з етою забезпечення збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінали!гаго авопорушення (цивільний позов).
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі, просить його задовольнити.
Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Підставами застосування арешту даного тимчасово вилученого майна є необхідність визнання вилучених предметів речовими доказами, а також для проведення експертизи..
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 175 КПК України,
ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУ НП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на вилучене слідчим 26.04.2017 в ході проведення огляду місця події у ОСОБА_4 майно: 2 металевих ключі від сувальдного замка; 2 магнітних ключі від домофона; аркуш паперу з рукописним текстом; банківська картка «Унівкрсальна» банку «Приват Банк» № НОМЕР_1 ; банківська картка банку «Русский Стандарт» № НОМЕР_2 , видана на ім`я ОСОБА_7 ; договір аренди квартири від 26.04.2017 року, укладений на ім`я арендодавця ОСОБА_8 ; грошов кошти сумі 1521 грн.; мобільний талафон «NOМІ i280» сірого кольору ІМЕІ: НОМЕР_7 , НОМЕР_4 ; сім-картка опеатора ПрАТ «МТС Україна», з логотипом оператора, № НОМЕР_5 , з абонентським номером НОМЕР_6 .
Копію ухвали для виконання негайно направити слідчому СВ Сумського ВП ГУ НП в Сумській області лейтенанту поліції ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1