Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/173/17
УХВАЛА
31.01.2017 р. смт. Ярмолинці
Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
у складі головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника ХОПЛ № 1 ОСОБА_5 ,
особи, стосовно якої застосовуються примусові заходи медичного характеру ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ярмолинці заяву головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні зі звичайним режимом нагляду щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянка, Луганська область, зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , інваліда ІІІ-ої гр., освіта повна середня, середня, неодруженого, непрацюючого,-
в с т а н о в и в :
Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся в суд із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в відділенні зі звичайним режимом нагляду щодо ОСОБА_6 , зазначивши, що останній знаходиться на примусовому лікуванні в ХОПЛ № 1 з 03.09.2016 р. у відділенні зі звичайним режимом нагляду. Ухвалою Брянківського міського суду Луганської області від 26.09.2011 р. ОСОБА_6 було визнано неосудним та застосовано примусові заходи медичного характеру у відділенні з суворим наглядом. Ухвалою Красногвардійського районного суду від 20.02.2015 р. примусові заходи були змінені на примусове лікування у відділенні з посиленим наглядом. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2016 р. примусові заходи були змінені на примусове лікування у відділенні зі звичайним режимом нагляду. У зв`язку із закінченням строків перебування на госпіталізації, оскільки відсутнє істотне покращення психічного стану ОСОБА_6 , комісією лікарів психіатрів рекомендовано продовжити примусові заходи медичного характеру у відділенні зі звичайним режимом нагляду.
В судовому засіданні представник ХОПЛ № 1 підтримав заяву із зазначених у ній мотивів. Ствердив, що не зважаючи на проведене лікування, істотного покращення психічного стану пацієнта не відбулось, хворий виявляє параноїдну шизофренію, залишається небезпечним для суспільства.
ОСОБА_6 просив перевести його на амбулаторне лікування. Захисникта прокурор не заперечували щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні зі звичайним режимом нагляду.
Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи в сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 115 КК України та ухвалою Брянківського міського суду Луганської області від 26.09.2011 р. ОСОБА_6 було визнано неосудним та застосовано примусові заходи медичного характеру у відділенні з суворим наглядом. Ухвалою Красногвардійського районного суду від 20.02.2015 р. примусові заходи були змінені на примусове лікування у відділенні з посиленим наглядом. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2016 р. примусові заходи були змінені на примусове лікування у відділенні зі звичайним режимом нагляду. Зазначеним підтверджується факт вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_6 і наявність підстав для застосування і зміни примусових заходів медичного характеру.
У відповідності до висновку комісії лікарів-психіатрів № 4 від 19.01.2017 р. ОСОБА_6 виявляє параноїдну шизофренію, що проявляється: замкнутістю, періодичною тривожністю, наявністю асоціальних тенденцій, підозрілістю до оточуючих, зниженою критикою до скоєного, формальною критикою до своєї хвороби, емоційною нестійкістю. Враховуючи наведене, оскільки за час лікування стан хворого істотно не покращився, рекомендовано продовження примусових заходів медичного характеру у відділенні зі звичайним режимом нагляду. З матеріалів справи не вбачається підстав для зміни примусових заходів медичного характеру.
Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу , перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Згідно із ч. 3 ст. 514 КПК України, ч. ч. 1, 2 ст. 95 КК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 цього Кодексу порядку. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
За наведених обставин заява обґрунтована і підлягає задоволенню.
На підставі ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу, ст. 95 КК України, ст. ст. 512, 514 КПК України, суд,-
ухвалив:
Заяву задоволити.
Продовжити примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді госпіталізації до Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 зі звичайним режимом нагляду терміном до 6 місяців.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя Ярмолинецького райсуду ОСОБА_1