У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про застосування відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Прага, українця, громадянина України, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -
В С Т А Н О В И В:
З клопотання та матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001119, розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.05.17 року.
Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 23 квітня 2017 року, приблизно о 01 години 10 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи власним технічно справним транспортним засобом марки «ВАЗ 211540-110-32» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по вулиці Грушевського у напрямку вул.Капушанська м.Ужгород. ОСОБА_6 рухаючись в темну пору доби зі швидкістю приблизно 50-60 км/год., не забезпечив безпеку дорожнього руху, порушив вимоги п.п.1.3, 1.5, 1.10, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, з моменту виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, навпроти будинку № 2 вул.Грушевського, м.Ужгород, допустив переїзд керованого ним транспортного засобу «ВАЗ 211540-110-32» д.р.н. НОМЕР_1 через тіло ОСОБА_7 , який без свідомості лежав на проїзній частині дороги. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи № 480 від 23 червня 2017 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних переломів ребер з обох сторін, перелому грудини, пневмотораксу справа, забою середостіння, травми живота, компресійного перелому Тh8, множинних переломів остистих відростків, закритих уламкових переломів обох лопаток, множинних забійних саден м`яких тканин спини, грудної клітки та голови, травматичного шоку, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент їх спричинення.
Таким чином, водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 1.10,12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, якими визначено:
п.1.3 - Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

п.1.5 - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
п.1.10 - Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

п.12.2. - У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.;
п.12.3. - У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.;
Невиконання водієм ОСОБА_6 вказаних вимог п.п. 1.3, 1.5, 1.10,12.2, 12.3. Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, зокрема отриманнямОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли тяжке тілесне ушкодження.
Під час проведення розслідування вина водія ОСОБА_6 підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.

Приймаючи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою переховування від органів досудового розслідування та суду може виїхати з постійного місця проживання, чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, скоїв тяжкий злочин за який передбачено позбавлення волі строком від 3-х до 8-ми років, а застосування більш м`яких запобіжних заходів особисте зобов`язання, особиста порука або застава не будуть достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із домашнім арештом. Отже, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому слідчий просить суд клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили таке задовольнити з огляду на вищевикладені обставини.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник після роз`яснення змісту клопотання заперечили проти задоволення клопотання, та просили відмовити в задоволенні такого, посилаючись на те, що за час досудового слідства ОСОБА_6 у повному об"ємі, добровільно виконував покладені на нього обов"язки, сприяв органам досудового розслідування у розкритті злочину, зокрема, сам роздобув та надав слідству відеозапис з місця пригоди. Також просили врахувати характеризуючі дані ОСОБА_6 ,, а саме наявність постійного місця проживання, виключно позитивні характеристики.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3-х до 8-ми років наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_6 з метою переховування від органів досудового розслідування та суду може виїхати з постійного місця проживання, чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаному ризику, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Прага, українця, громадянина України, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду - в період з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язок прибувати до слідчого СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 , прокурора або в суд за першою вимогою.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 ,.

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Ужгородського ВП ГУ НП України в Закарпатській області.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом до 24 серпня 2017 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1