печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

провівши судове засідання по розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005712 від 02.09.2015 р., за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Печерського районного суду м. Києва з 27.10.2015 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно висунутого обвинувачення, ОСОБА_6 , 01.09.2015 близько 11 год. 30 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Рено Кенго» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Банкова в м. Києві, зі сторони вул. Лютеранська в напрямку вул. Інститутська, допустив порушення вимог п.п. 2.3 (б); 10.9; 18.1 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу розташованого на перехресті вул. Банкова - вул. Інститутська у Печерському районі м. Києва, на якому перебувала пішохід ОСОБА_7 , яка здійснювала перехід проїзної частини, справа наліво відносно руху автомобіля «Рено Кенго», проявив неуважність, рухаючись заднім ходом не вжив заходів для забезпечення безпеки руху, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до учинки транспортного засобу, виїхав на пішохідний перехід та скоїв наїзд задньою частиною вказаного автомобіля на пішохода ОСОБА_7 , внаслідок чого остання отримала за висновком СМЕ №1610/Е від 12.10.2015, закриту травма грудної клітки: перелом 5, 6 ребер по пахвовій лінії зліва зі зміщенням уламків, яке відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину визнав частково, не заперечуючи факт порушення ним ПДР та обставин наїзду 01.09.2015 на потерпілу ОСОБА_7 , вважав, що остання не могла отримати внаслідок таких його дій такого ступеню тяжкості тілесні ушкодження, щоб його дії були кваліфіковані як кримінально-карані.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 підтримали письмове клопотання від 11.01.2017, в якому просили призначити по справі судово-медичну експертизу, пославшись на той факт, що експерту для проведення експертизи №1610/е від 12.10.2015, стороною обвинувачення були надані матеріали вибірково, зокрема не надано первинний рентген знімок, що був зроблений потерпілою в приміщенні КМКЛ №17 01.09.2015, на наявність якого вказувала потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні, про що також свідчить і сам висновок експерта, його показання в судовому засіданні, а також відсутність в матеріалах справи довідки №1777 від 01.09.2015, посилання на яку містяться в описовій частині висновку експерта №1610/Е (а.с.66), супровідний лист старшого слідчого СВ Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 (а.с.59), - що на думку захисту викликає сумніви в об`єктивності проведеної по справі СМЕ та обумовлюють доцільність її проведення з урахуванням всіх медичних документів з метою перевірки ступеню тяжкості отриманих потерпілою ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. З цією метою захисник ОСОБА_5 заявив одночасно клопотання про надання тимчасового доступу стороні захисту до оригіналів історії хвороби ОСОБА_7 в тому числі оригіналу рентгенограми, які перебувають у володінні КМКЛ №17 з метою подальшого їх надання експертам.

Прокурор та представник потерпілої ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотань захисту та призначення СМЕ, пославшись на наявність у справі висновку СМЕ №1610/Е від 12.10.2015 та показання експерта ОСОБА_10 в судовому засіданні, які не викликають сумнівів і не суперечать жодному іншому доказу у справі.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження по суті внесеного клопотання, провівши судове слідство, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду справи суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на стадії досудового розслідування було призначено та проведено судово-медичну експертизу № 1610/Е від 12.10.2015, за висновком якої потерпілій ОСОБА_7 заподіяні наступні тілесні ушкодження :

- садно та синець правої надбрівної ділянки, за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження;

- синець правого ліктьового суглобу, за ступенем тяжкості відноситьсять до легкого тілесного ушкодження;

- закрита травма грудної клітки: перелом 5, 6 ребер по пахвовій лінії зліва зі зміщенням уламків, за ступенем тяжкості, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчить про те, що вони утворились внаслідок дії тупих предметів, що могло бути при транспортній травмі (травма при зіткненні автомобіля, який рухався, з пішоходом), за давністю можуть відповідати вказаному терміну.

Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 перебуває в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного суду України, викладених в п. 10 постанови № 8 від 30 травня 1997 року «Про судовому експертизу в кримінальних і цивільних справах», додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

Подане клопотання захисту не містять та судом при його розгляді не встановлено обставин, які б в силу вищевказаних роз`яснень Пленуму Верховного суду України обумовлювали необхідність призначення у справі додаткової судово-медичної експертизи.

Так, будучи допитаним за клопотанням сторони захисту в судовому засіданні 25.11.2016 судово-медичний експерт ОСОБА_10 підтвердила об`єктивність і правильність складеною нею висновку №1610/Е від 12.10.2015 відносно характеру та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. При цьому, експерт повідомила, що дійсно, хоча первинний рентгензнімок потерпілої ОСОБА_7 , про який йшлось в змісті довідки КМКЛ №17 від 01.09.2015, наданій разом з іншою медичною документацією їй на проведення експертного дослідження, не був фактично наданий, проте, їй була надана рентгенограма органів грудної порожнини від 14.09.2015, яка описана у складеному нею висновку. Вказана рентгенограма, в якому відмічалась наявність переломів у ОСОБА_7 , які також були зазначені лікарем-хірургом в довідці від 02.09.2015 за місцем проживання потерпілої, куди вона звернулась наступного дня після ДТП, вивчалась також рентгенологом, який підтверджував що виявлені саме ті тілесні ушкодження, які нею викладені у висновку експертизи. Щодо не зазначення «переломів» в довідці КМКЛ №17 від 01.09.2015 експерт зауважила, що вони (переломи) могли клінічно відразу не відобразитись, оскільки потерпіла не починала активний рух, тому нею при наданні відповідей на поставлені слідчим запитання аналізувалось звернення 02.09.2015 ОСОБА_7 до хірургу, при таких переломах за хворим зазвичай слідкують 7-10 днів, щоб побачити які відбулись зміщення, після чого 14.09.2015 було зроблено рентгенограму, яка і відобразила дійсний характер отриманих потерпілою внаслідок ДТП тілесних ушкоджень.

Таким чином, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про те, що питання, які захист просить поставити на вирішення експертизи, з`ясовувались під час проведення експертного дослідження 1610/е від 12.10.2015 та додатково під час допиту експерта, яка підтвердила відповідність його змісту наданій на експертне дослідження медичної документації, під час допиту експерта не здобуто інформації про те, що відсутніть первинної ренгенограми ОСОБА_7 віл 01.09.2015 могло б будь-яким чином вплинути на повноту і правильність складеного нею висновку, а відтак, судом не встановлено доцільності в призначенні додаткової або повторної судово-медичної експертизи за клопотанням захисту, а відтак, і у задоволенні клопотання про надання тимчасового доступу для вилучення медичної документації для її проведення.

При цьому, суд також вважає доцільним зазначити, що у відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Керуючись ст.ст. 22,94,160-163, 242, 332, 369 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні письмових клопотань захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 від 11.01.2017 про призначення судово-медичної експертизи та про надання тимчасового доступу до документів, які містять лікарську таємницю, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1