Справа № 438/422/17
Номер провадження 1-кп/438/85/2017
В И Р О К
Іменем України
25 липня 2017 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борислав кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніш не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 02 травня 2017 року близько 00 годин 05 хвилин, маючи прямий умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав із балкону квартири АДРЕСА_2 бувший у вжитку велосипед марки «ProMax» вартістю 1400 гривень та стальну сітку від ліжка вартістю 200 гривень, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1600 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема, показав що проходячи по вул.В.Великого близько 00 годин 05 хвилин 02 травня 2017 року, обвинувачений побачив на балконі першого поверху велосипед та стальну сітку від ліжка. Обвинувачений вирішив викрасти зазначені речі, щоб у подальшому продати велосипед, а стальну сітку здати на металобрухт. Спершу, забравшись на балкон першого поверху, забрав велосипед та перевіз до себе на подвір`я, після чого викрав з балкону металеву сітку, яку також відніс на подвір`я свого будинку. Кримінальним правопорушенням майнова шкода потерпілій не завдано, оскільки викрадені речі повернуті останній. Просить суд суворо не карати, обрати покарання у виді штрафу..

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведеною повністю і вважає, що його дії, вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, законодавцем віднесено до злочину середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжує покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує особу винного, який є особою молодого віку, раніш не судимий, має постійне місце проживання, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не працює, а також не має іншого джерела доходу, що унеможливлює застосовування до обвинуваченого покарання у виді штрафу, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді громадських робіт, висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, відповідно суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, в межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення у виді громадських робіт, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робітна строк 120 (сто двадцять) годин.

Речові докази у справі: бувший у вжитку велосипед марки «ProMax» та стальну сітку, передану на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , повернути останній.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: суддя ОСОБА_1