АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/2373/16-к Номер провадження 11-кп/786/415/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ПРО ЗАЛИШЕННЯ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ БЕЗ РУХУ
09 березня 2017 року м. Полтава

Я, суддя-доповідач колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Комсомольського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 25 січня 2017 року щодо ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_4 визнаний винуватим та засуджений за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Постановлено стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення судових експертиз в розмірі 1055 грн. 52 коп.

На вказане рішення суду прокурор подав апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам, що визначені законом, до форми і змісту апеляційної скарги, приходжу до висновку про необхідність залишити їх без руху, виходячи з такого.

Приписами п.4 ч.2 ст.396 КПК України встановлено, що в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Тобто, апеляційна скарга повинна містити прохання апелянта, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду, відповідно до вимог ст.407 КПК України.
Як вбачається з апеляційної скарги, прокурор порушує питання про скасування вироку частково та просить постановити новий вирок, яким засудити обвинуваченого за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі.
Згідно з ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:
1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;
2) необхідності застосування більш суворого покарання;
3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;
4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Як вбачається з тексту апеляційної скарги, прокурором не зазначено жодної, визначеної законом, підстави для ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції.
В свою чергу, апеляційний суд позбавлений можливості вирішувати таке питання на власний розсуд з огляду на приписи ч.1 ст.404 КПК України, якими встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.
Крім того, прокурор, порушуючи питання про скасування вироку частково, не вказує в якій же частині, на його думку, вирок необхідно скасувати.
Також прокурор стверджує про істотні порушення кримінального процесуального закону, проте, всупереч приписам ст.412 КПК України, не зазначає, які ж саме порушення вимог цього Кодексу перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Враховуючи наведене, апеляційна скарга не відповідає вимогам закону, а тому скаржнику необхідно усунути її недоліки, а саме обґрунтувати свої вимоги та сформулювати прохальну частину скарги згідно з положеннями кримінального процесуального закону.
Отже, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ч.1 ст.399 КПК України,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Комсомольського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 25 січня 2017 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Суддя-доповідач ОСОБА_2