Справа № 598/494/17
провадження № 1-кп/598/60/2017
ВИРОК
іменем України

"17" липня 2017 р. Збаразький районний суд
Тернопільської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 24 лютого 2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не працюючого, із середньою освітою, не депутата, раніше не судимого,

за ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України,

встановив:
24 лютого 2017 року приблизно 10 год. 30 хв. ОСОБА_6 зайшов у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по вулиці Січових Стрільців, №4, в м.Збаражі Тернопільської області та належить ФОП ОСОБА_4 , з метою здійснення покупок. Перебуваючи в приміщенні магазину, ОСОБА_6 замовив у продавця ОСОБА_7 товар та очікував поки продавець його принесе, оскільки товар знаходився в іншому приміщені всередині магазину. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на таємне заволодіння грошовими коштами, що знаходились за прилавком магазину. А тому, реалізовуючи задумане, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, скориставшись тимчасовою відсутністю продавця та відвідувачів магазину, шляхом вільного доступу таємно із картонної коробки, що знаходилась за прилавком магазину та слугувала для зберігання грошових коштів дістав гроші в сумі 1055 гривень, частину яких положив до кишені своєї куртки, і з рештою намагався вчинити так само. Однак, при цьому був помічений продавцем магазину, яка зрозуміла протиправний характер його дій. Продавець зробила ОСОБА_6 усне зауваження, проте останній, усвідомлюючи, що його дії помітили продовжив відкрито викрадати грошові кошти із каси магазину, які положив в кишеню своєї куртки, в яку був одягнений. Після цього, ОСОБА_6 із викраденими грошовими коштами намагався покинути приміщення магазину та надалі розпоряджатися викраденими грошима на власний розсуд. Однак, викрадені кошти були вилучені в нього продавцем. Таким чином, ОСОБА_6 не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як його протиправні дії були помічені, а кошти які він намагався викрасти були вилучені продавцем магазину.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 є винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 11 квітня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України.

17 липня 2017 року між підозрюваним ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_6 ознайомлений і йому зрозумілий, зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України, добровільно відшкодував шкоду потерпілому. Потерпілий до обвинуваченого ОСОБА_6 ніяких претензій, в тому числі матеріального характеру, не має. Сторони узгодили, що покарання обвинуваченому за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України, призначається у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 грн..

Заслухавши сторони кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкоду завдано потерпілому ОСОБА_4 , правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_6 про підозру, потерпілому відшкодовано завдану злочином шкоду, узгоджене сторонами покарання у виді штрафу передбачене санкцією ч.1 ст.186 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та вид покарання.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 і підозрюваний ОСОБА_6 ..

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженого сторонами покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 369-371, 373-374, 471, 473-475 КПК України, суд,-

засудив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 17 липня 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 24 лютого 2017 року.

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України призначивши йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Речові докази по справі, а саме:

- лист паперу із записами, який знаходиться на зберіганні у конверті при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

- грошові кошти в сумі 1055 гривень, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 повернути останньому за належністю.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_8