печерський районний суд міста києва
Справа № 757/666/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка звернулася зі скаргою, ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 23.12.2016 про закриття кримінального провадження №0000021, -

В С Т А Н О В И В :

05.01.2017 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 23.12.2016 про закриття кримінального провадження №0000021, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2015 за ч. 1 ст. 396 КК України.

Зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження є формальною, передчасною та необґрунтованою, винесеною без проведення всіх необхідних в провадженні слідчих дій.

Обгрунтовуючи позицію, зазначає, що з травня 2013 року по 01 грудня 2016 року (39 місяців) у слідчого ОСОБА_5 знаходяться два кримінальні провадження: по яким він не провів жодної слідчої дії. Перше провадження за № 0002117; шахрайство, скоєне ОСОБА_6 в особливо великих розмірах проти ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що в її діянні є склад кримінальних правопорушень, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України, що вона своїми діями завдала матеріальної шкоди - ОСОБА_7 на суму 28000 дол. США, ОСОБА_8 на суму 4000 дол.США і ОСОБА_9 на суму 6000 дол .США. По другому провадженню № 0000073, що 20 вересня 2011 року державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Києва ОСОБА_10 разом з 5- ма держвиконавцями та 2-ма працівниками міліції Шевченківського РУ м. Києва ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які не були учасниками виконавчого провадження, усі вони порушили недоторканість житла ОСОБА_7 та її дитини, перевищили владу і свої службові повноваження та втрутились в професійну діяльність заявника як представника ОСОБА_7 у виконавчому провадженні, і під прикриттям виконавчого провадження рейдерським шляхом захопили у ОСОБА_7 та її дитини ОСОБА_13 квартиру АДРЕСА_1 , а їх викинули на вулицю, в їх діях є ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162 КК України, ч.2 ст.365 КК України, ч.2 ст.397 КК України.

Зазначає, що в порушення вимог статей 28, 40, 91, 92, 93 КПК України слідчий ОСОБА_5 протягом 39 місяців по першому провадженню умисно не виконав 15 ухвал слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва, по другому провадженню теж умисно не виконав 10 ухвал слідчих судів Шевченківського районного суду м. Києва, що набрали законної сили, в яких слідчі судді зобов`язали слідчого розглянути клопотання заявника, зазначені в ухвалах суду, але він їх не розглянув і відповіді не дав.

Вказує, що в ході досудового розслідування слідчий ОСОБА_4 допитав слідчого ОСОБА_5 , але формально, а не з приводу предмета доказування. Також вказує, що всупереч вимогам п.2 ч.5 ст.110 КПК України слідчий в свої постанові не мотивував, чому в діянні слідчого ОСОБА_5 відсутній склад кримінальних правопорушень, слідчий умисно не виконав три Ухвали Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2015 року, від 27. 05.2016 року, від 05.10.2016 року, якими скасовувались постанови про закриття кримінального провадження, слідчий не об`єднав дане кримінальне провадження із кримінальним провадженням №0000377, що розслідується 3-м слідчим відділом прокуратури м. Києва.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав повністю, посилаючись на викладене в ній, просив задовольнити.

Слідчий, чия постанова оскаржується, повідомлений про місце, дату та час розгляду скарги у спосіб, що відповідає вимогам ст. 135 КПК України, в судове засідання не з`явився, причини неприбуття не повідомив.

Слідчий суддя на підставі статей 22, 306 КПК України визнав за можливе розглянути скаргу у відсутність особи, чиє рішення оскаржується, на підставі наявних матеріалів.

Вислухавши позицію заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя надходить наступних висновків.

В провадженні прокуратури міста Києва перебувало кримінальне провадження №0000021, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2015, щодо можливого вчинення слідчим СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

Постановою слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 23.12.2016 зазначене кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою та у строки, передбачені КПК України.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Як вбачається з матеріалів закритого кримінального провадження, під час досудового розслідування кримінального провадження №0000021 було допитано в якості свідка ОСОБА_5 /а. м. 19-34/, за клопотанням заявника ОСОБА_3 долучено до матеріалів провадження та оглянуто копії ухвал слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва, якими зобов`язано слідчого ОСОБА_5 розглянути клопотання ОСОБА_3 в порядку ст. 220 КПК України /а. м. 88-101/, а також копії клопотань, що подавались ОСОБА_3 слідому ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0002117, надані на них відповіді /а. м. 103-131/, постановою від 21.12.2016 ОСОБА_3 визнано потерпілим у кримінальному провадженні, а також допитано в якості потерпілого /а. м. 168, 172-178/.

Зібраним даним в оскаржуваній постанові надано належну правову оцінку, як окремо, так і в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За результатами вивчення матеріалів кримінального провадження №0000021 слідчий суддя вважає відсутніми у справі обставини, які належали б до перевірки шляхом вчинення інших перевірочних дій, ніж ті, що проведені у справі.

Водночас, перевіряючи надані матеріали на предмет відповідності рішення про закриття кримінального провадження вимогам п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий суддя відзначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Статтею ст. 396 КК України, за якою порушено провадження, встановлено відповідальність за заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Отже, об`єктивна сторона злочину полягає у заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Приховування злочину - це умисна діяльність, яка виражається в активних діях, спрямованих на те, щоб факт злочину, особи, яка його вчинила, не стали відомі правоохоронним органам. Таке приховування передбачає приховування злочинця, слідів злочину, засобів та знарядь вчинення злочину, факту придбання або збуту майна, здобутого в результаті його вчинення, легалізації (відмивання) грошових коштів та іншого майна, здобутих злочинним шляхом Способами приховування можуть, зокрема, бути надання злочинцю сховища, транспортних засобів, знищення слідів злочину, перенесення знарядь злочину в інше місце, зміна зовнішнього вигляду злочинця, забезпечення злочинця підробленими документами.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується характеризується виною у формі прямого умислу. Винний усвідомлює, що приховує від правоохоронних органів знаряддя чи засоби вчинення злочину, його сліди або предмети, здобуті злочинним шляхом, і бажає так чинити.

Мета злочину - перешкодити правоохоронним органам розкрити злочин.

Та в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000021 об`єктивно не здобуто доказів, які б свідчили про умисел слідчого ОСОБА_5 на приховування від правоохоронних органів факту вчинення злочину, приховування знаряддя злочину чи особи, що вчинила злочин тощо, чи вчинення ним активних дій, спрямованих на вказану мету.

Посилання заявника на неповноту досудового розслідування в частині неналежного дослідження факту неналежного розгляду слідчим ОСОБА_5 клопотань ОСОБА_3 в кримінальних провадженнях, що розслідувались останнім, слідчий суддя вважає недостатніми для висновку про наявність підстав для скасування постанови, оскільки з огляду на об`єктивну сторону складу кримінального правопорушення, що розслідувалось, вказане не становить об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, не є активними діями, спрямованими на приховування злочину (за своєю суттю обставини, на які посилається в заяві про злочин заявник, є допущеною слідчим бездіяльністю), а отже не може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження. Крім того, в провадженні не здобуто жодних доказів, що слідчим така бездіяльність допущена саме з метою приховати тяжкий чи особливо тяжкий злочин, та про наявність відповідного умислу.

При цьому слід також зазначити, що обставини невиконання слідчим Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 ухвал слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва, тобто на наявність в діях слідчого складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, на що ОСОБА_3 посилається у відповідній заяві про злочин та в даній скарзі на постанову про закриття кримінального провадження, досліджувались в рамках іншого кримінального провадження - №0000377 /а. м. 179-180/.

Отже аналізуючи фактичні дані досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що об`єктивних даних, які б свідчили наявність в діях слідчого Шевченкіскього РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, не встановлено, та відсутні підстави для висновку, що в ході нового досудового розслідування можуть бути встановлені додаткові обставини.

Оцінивши вищенаведені обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та положенням закону про кримінальну відповідальність висновок слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 23.12.2016 про закриття кримінального провадження №0000021, - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий судя ОСОБА_1