Справа № 694/1462/16-к Провадження №1-кп/694/153/16
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
на підставі угоди про примирення
06.12.2016 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Звенигородка обвинувальний акт за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гордашівка, Тальнівського району, Черкаської області, проживаючої по АДРЕСА_1 , українки, гр. України, неодруженої, освіта середня, не працюючої, раніше судимої 05.05.2016 року Звенигородським районним судом Черкаської області за ч.1 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 50 нмдг., що складає 850 грн., штраф сплачений, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена,
у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним від 27.09.2016 року -
31.08.2016 року, близько 21.00 год., ОСОБА_4 перебуваючи в магазині «Продукти -361» ТОВ «АТБ Маркет», що по проспекту Шевченка, 48 в м. Звенигородка, Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, повторно намагалась викрасти дві упаковки меленої кави «Якобз Монарх» вагою 250 гр. кожна, вартістю 72 грн. 95 коп. за одну упаковку на суму 145 грн.90коп., але свій злочинний умисел не довела до кінця з причин, що не залежали від її волі тому, що була затримана охоронцем магазину.
05.05.2016 року ОСОБА_4 було засуджено Звенигородським районним судом Черкаської області за ч.1 ст. 190 КК України, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена.
Дії обвинуваченої кваліфіковані судом як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
27.09.2016 року між Представником потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживаючого за адресою АДРЕСА_2 та обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченої за ст. 15 ч.2 та ч.2 ст.185 КК України , щодо узгодженого покарання ОСОБА_4 в виді одного року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком один рік, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення. Дана угода скріплена підписами сторін.
Враховуючи, що угоду укладено до направлення обвинувального акту прокурором, судовий розгляд відбувся відповідно до положень ч. 2 ст. 474 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні пояснив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене потерпілим та обвинуваченою покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, в обсязі підозри, погодилася на застосування до неї узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснила , що вона розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просила затвердити угоду про примирення.
Представник потерпілого в судовому засіданні просив угоду затвердити.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.
Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною , відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості та з врахуванням вимог ч.3 ст.469 КПК України у даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченою.
Суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України вірна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, можливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань очевидна.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у провадженні відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 27 вересня 2016 року покарання у вигляді обмеження волі на строк - один рік.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, якщо вона протягом призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази упаковка меленої кави «Якобз Монарх», вагою 250 гр., що знаходиться на зберіганні у потерпілого залишити у потерпілого ОСОБА_5 , звільнивши останнього від обов`язків за зберігальною розпискою; диск для лазерних систем зчитування, на якому містяться відеозаписи камер спостереження магазину «Продукти 361» ТОВ «АТБ Маркет», що зберігається у кримінальному провадженні зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1