УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей на документів в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006210 від 28.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 355 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого СВ Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження №0006210, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 355 КК України.

Відповідно до повідомлення ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, її колишній чоловік ОСОБА_6 склав договір позики та розписку від імені ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_4 нібито отримала 150 000,00 доларів США в позику. В даний час ОСОБА_6 намагається в судовому порядку стягнути з ОСОБА_4 зазначену суму позики, тобто незаконно примушує ОСОБА_4 до виконання цивільно-правових зобов`язань.

ОСОБА_6 надав органу досудового розслідування копію договору позики грошових коштів №1 від 23.12.2014 року та розписку від імені ОСОБА_4 про отримання нею грошових коштів в розмірі 150000,00 доларів США.

ОСОБА_4 , яка є потерпілою в даному кримінальному провадженні, категорично заперечує підписання (укладення) нею договору позики від 23.12.2014 року та розписки про отримання від ОСОБА_6 грошових коштів.

З наданих ОСОБА_6 слідчому додатку № 1 від 23.12.2014 року до договору позики грошових коштів №01 від 23.12.2014 року «розписка про факт отримання від Позикодавця грошових коштів» був зазначений час передачі грошових коштів - 12:00 година за Київським часом та зазначені свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були присутні 23.12.2014 року під час ніби то передачі ОСОБА_6 грошових коштів в позику ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 до 18 грудня 2014 року користувалася номером телефону - НОМЕР_1 , який був зареєстрований за ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 та знаходився у користуванні ОСОБА_4 , що підтверджується наказом ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №4-к від 21.11.2013 року.

Після 18 грудня 2014 року ОСОБА_4 придбала інший номер - НОМЕР_2 , на який переадресовувалися дзвінки із номера телефону - НОМЕР_1 .

Номер телефону - НОМЕР_2 і на даний час знаходиться у користуванні ОСОБА_4 .

Проте, оскільки цей номер телефону відноситься до послуги передплаченого сервісу, яка передбачає попередню оплату без реєстрації абонентів і не потребує укладання договору, ОСОБА_4 не змогла отримати інформацію про місцезнаходження сім-карти за цим номером телефону 23.12.2014 року, що було б підтвердженням факту того, що вона не підписувала договір та розписку про отримання коштів в борг.

Свідки, які зазначені в розписці та які своїми підписами підтвердили факт передачі 23.12.2014 року о 12:00 годині грошових коштів ОСОБА_6 ОСОБА_4 грошових коштів, користувалися наступними номерами телефонів: ОСОБА_7 - НОМЕР_3 ; ОСОБА_8 - НОМЕР_4 .

ОСОБА_6 , який нібито передав у позику грошові кошти ОСОБА_4 23.12.2014 року о 12:00 користувався номером телефону : НОМЕР_5 .

У зв`язку з тим, що потерпіла ОСОБА_4 категорично заперечує факт підписання нею договору позики № 01 та додатку до нього «розписки про факт отримання у Позикодавця грошових коштів» 23 грудня 2014 року, із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 23.12.2014 року вона не бачилася, не спілкувалася, з ОСОБА_6 23.12.2014 року вона не бачилася, а тому виникла необхідність в отриманні інформації щодо телефонних дзвінків, смс- повідомлень, місцезнаходжень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які відповідно до наданих ОСОБА_6 документів повинні були знаходитися всі в одному місці 23.12.2014 року о 12:00, а тому дасть можливість використати отримані відомості як докази для встановлення наявності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, а також дадуть можливість спростувати чи підтвердити показання свідків та можливу їх причетність до злочину відносно ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене, заявник просив клопотання задовольнити.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Інші сторони кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, про місце, день та час судового розгляду були повідомлені у встановленому КПК порядку, про причини неявки не повідомили.

Заслухавши пояснення адвоката, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 56 КПК України надає право потерпілому заявляти клопотання та таке право виникає з моменту подачі заяви про вчинення злочину.

Згідно ч.4 ст.58 КПК України, представник користується процесуальними правами особи, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.

Відповідно до вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

У відповідності до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомлення з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 160 КПК України передбачено вичерпний перелік відомостей, які повинно містити клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

За змістом згаданої процесуальної норми надання доступу до речей та документів можливе за умови доведення стороною кримінального провадження можливості використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Так, заявник в своєму клопотанні просить надати тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю і перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю вилучення (здійснити їх виїмку) щодо наявної інформації по номерам мобільних телефонів: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , обґрунтовуючи своє клопотання тим, що 23.12.2014 року ОСОБА_4 з ОСОБА_6 не зустрічалася, грошові кошти в борг у нього не отримувала, жодних договорів не підписувала та розписок не писала.

Разом з тим, як вбачається з витягу з кримінального провадження №0006210 від 28.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 355 КК України, в період часу з січня до травня місяця 2016 року гр. ОСОБА_6 примушував гр. ОСОБА_4 до виконання цивільно-правових зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання, оскільки заявником не було доведено суттєве значення вказаних речей і документів, до яких останній просить надати тимчасовий доступ, для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, виходячи з фабули кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 159-164 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей на документів в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006210 від 28.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 355 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1