Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3090/16-к
Провадження № 1-кп/553/20/2017
В И Р О К
Іменем України
28.07.2017 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника адвоката - ОСОБА_8 ,

потерпілих - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0001112 та № 0001080 відносно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

01.12.1998 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі;
29.11.1989 року Диканським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 141, 14 КК України (1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
17.03.1993 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
19.01.1996 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 141 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі;
18.02.2000 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 143, 42 КК України (1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
09.07.2004 року Київським районним судом м. Полтави зa ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 190 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
18.05.2005 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України до 3 років позбавлення волі;
27.02.2006 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;
17.12.2008 року Київським районним судом м. Полтави зa ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі;
18.03.2013 року Октябрським районним судом м. Полтави зa ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК У країни до 2 років позбавлення волі;
29.04.2013 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;
01.07.2013 року Октябрським районним судом м. Полтави зa ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
04.07.2013 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
28.04.2014 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Апеляційного суду Полтавської області від 02.07.2014 року, до 4 років позбавлення волі;
19.05.2016 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,
18.10.2016 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Полтавської області вирок від 17.01.2017 року змінений в частині призначеного покарання призначено покарання за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 185, 71 КК України у виді 4 років позбавлення волі,
за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
1. ОСОБА_7 20.07.2016 року близько 18 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні Дитячої міської клінічної лікарні м. Полтави за адресою: м. Полтава, пров. Рибальський, 10, повторно таємно шляхом вільного доступу з палати № 2 викрав особисте майно гр. ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки "Fly IQ 434 Era Nano 5", IMEІ 1: НОМЕР_1 , ІМEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 474 грн. 90 коп., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в указаному розмірі. З місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
2. 26.07.2016 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні Дитячої міської клінічної лікарні м. Полтави за адресою: м. Полтава, пров. Рибальський, 10, повторно таємно шляхом вільного доступу з холу лікарні викрав особисте майно гр. ОСОБА_12 , а саме: велосипед марки "Spelli" вартістю 4500 грн., спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в указаному розмірі. З місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
3. 13.07.2016 року близько 16 год. 16 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину "Аврора" за адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 116, повторно таємно шляхом вільного доступу зі столу, який знаходився за завісою в службовій частині приміщення магазину, викрав особисте майно гр. ОСОБА_13 , а саме: телефон марки "Samsung" вартістю 600 гри. 00 коп., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в указаному розмірі. З місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 по кожному з епізодів суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованих злочинів фактично визнав. Обвинувачений у повному обсязі визнав вину у вчиненні таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , детально пояснивши про обставини вчинення злочинів. Не оспорюючи фактичні обставини таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 , заперечив той факт, що предметом злочину був саме мобільний телефон"Fly IQ 434 Era Nano 5", наполягав, що з палати Дитячої МКЛ м. Полтави викрав мобільний телефон марки "Samsung".
Незважаючи на пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , суд дослідивши зібрані по справі докази та оцінюючи їх у сукупності, приходить до переконливого висновку про доведеність його винуватості у вчиненні усіх вищезазначених кримінальних правопорушень.
По епізоду № 1.
Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що у липні 2016 року її донька перебувала на стаціонарному лікуванні в Дитячій МКЛ м. Полтави, вона надала їй у користування свій мобільний телефон "Fly IQ 434 Era Nano 5". 20.07.2016 року вона відвідувала доньку у лікарні, у зв`язку з чим вони спілкувались у коридорі, телефон залишався в палаті. В цей час обвинувачений ОСОБА_7 пройшов до відділення, а через кілька хвилин вийшов з нього. Повернувшись до палати, донька виявила відсутність телефону, повідомила їй, а вона, в свою чергу, звернулась з відповідною заявою в поліцію. Коли в цей же день прибула до Відділення поліції № 2, побачила там ОСОБА_7 , який тримав в руках належний їй телефон. Вона повідомила про це працівників поліції, які вилучили телефон та повернули їй.
Відповідно до заяви від імені ОСОБА_7 без номеру та дати, він добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон "Флай" IMEІ: НОМЕР_1 , ІМEI: НОМЕР_2 , який 20.07.2016 року викрав в дитячій лікарні.
Згідно протоколу огляду від 20.07.2016 року, складеного слідчим в приміщенні ВП № 2 ПВП ГУНП в Полтавській області, ОСОБА_7 в присутності двох понятих добровільно видав мобільний телефон "Fly IQ 434 Era Nano 5", IMEІ 1: НОМЕР_1 , ІМEI 2: НОМЕР_2 . З вказаним протоколом ознайомлений ОСОБА_7 , що підтверджується його особистим підписом, при цьому, жодних зауважень з приводі невірного зазначення марки телефону він не навів.
Під час досудового розслідування за участю ОСОБА_7 проведено слідчий експеримент, під час якого підозрюваний пояснив про обставини вчинення крадіжки мобільного телефону, а також показав місце, звідки він був викрадений. Проведення вказаної слідчої дії зафіксовано у відповідному протоколі від 25.08.2016 року.

Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 26.07.2016 року потерпіла ОСОБА_9 серед пред`явлених мобільних телефонів під № 3 впізнав свій телефон, який був викрадений 20.07.2016 року.
Згідно даних висновку експерта ТзОВ "Регіональна оціночна компанія "Полтаваексперт" № 2507/5 від 25.07.2016 року, вартість мобільного телефону "Fly IQ 434 Era Nano 5", IMEІ 1: НОМЕР_1 , ІМEI 2: НОМЕР_2 становить 474 грн. 90 коп.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність причетності ОСОБА_7 до викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 та вважає беззаперечним те, що предметом кримінального правопорушення був саме мобільний телефон "Fly IQ 434 Era Nano 5", а пояснення обвинуваченого щодо викрадення у потерпілої телефону іншої марки безпідставними.
По епізоду № 2.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що є знайомою ОСОБА_15 , який придбав велосипед для своєї доньки ОСОБА_16 . Одного разу влітку 2016 року перебуваючи в приміщенні Дитячої МКЛ м. Полтави, у вестибюлі вона побачила велосипед доньки ОСОБА_15 , а поруч з ним підозрілого чоловіка, яким є обвинувачений по справі ОСОБА_7 , в її присутності останній вивів велосипед з приміщення лікарні, а через деякий час її знайома по телефону повідомила, що коли її донька була у лікарні, з її приміщення був викрадений велосипед, яким вона користувалась.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні не оспорював обставини заволодіння велосипедом.
Свідок ОСОБА_17 пояснила суду, що у липні 2016 року придбала за 1500 грн. у ОСОБА_7 велосипед спортивний білого кольору для сина. 06.08.2016 року вказаний велосипед був викрадений з двору будинку, де вони проживають, оскільки син залишив його без нагляду.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 25.08.2016 року, ОСОБА_7 пояснив про обставини вчинення крадіжки велосипеду з приміщення Дитячої МКЛ м. Полтави, а також показав місце скоєння злочину.

На підтвердження причетності ОСОБА_7 до крадіжки майна гр. ОСОБА_12 стороною обвинувачення надано суду протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2016 року за участю свідка ОСОБА_17 , яка серед пред`явлених фотознімків на фото під № 2 впізнала ОСОБА_7 як особу, у якої придбала велосипед, а також протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.08.2016 року за участю свідка ОСОБА_18 та від 13.08.2016 року за участю свідка ОСОБА_19 .
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні стверджував про недопустимість вказаних доказів як таких, що здобуті з порушенням порядку, встановленого кримінальним процесуальних законодавством.

Виходячи з положень ст. 40 КПК України, обов`язок проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом, покладається на слідчого; відповідні оперативні підрозділи можуть проводити слідчі (розшукові) дії виключно за дорученням слідчого.
Зміст вищезазначених протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.08.2016 року, від 13.08.2016 року та від 16.08.2016 року свідчить про те, що вони складені о/у ВП № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області.

Стороною обвинувачення надано суду доручення слідчого ОСОБА_20 від 12.08.2016 року, відповідно до змісту якого від доручав підлеглим оперативним співробітникам провести вичерпний перелік заходів, в тому числі: встановити та допитати всіх можливих свідків кримінального правопорушення, встановити та доставити до слідчого осіб причетних до даного злочину, встановити місцезнаходження викраденого велосипеду.

При цьому, зміст вказаного документу переконливо свідчить про те, що доручення на проведення слідчих дій пред`явлення особи для впізнання - слідчим не надавалось.

Тобто стороною обвинувачення не надано суду доказів наявності у оперативних уповноважених ВП № 2 повноважень на проведення вказаних слідчих дій та не спростовано відповідні доводи сторони захисту про їх проведення не уповноваженою особою.

А тому суд приходить до висновку, що протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.08.2016 року, від 13.08.2016 року та від 16.08.2016 року є недопустимими доказами, у зв`язку з чим не бере до уваги при прийнятті судового рішення.

По епізоду № 3.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, що у літку 2016 року працювала продавцем в магазину "Аврора" по вул. Леніна (нині Небесної Сотні) в м. Полтаві разом з ОСОБА_13 . Одного дня ОСОБА_13 залишила на столі в підсобному приміщенні, відгородженому від торгової зали занавіскою, належний їй мобільний телефон "Samsung", а згодом виявила його зникнення. Переглянувши відеозапис, що здійснюється в торговій залі, вони з`ясували, що невідомий чоловік пройшов до приміщення магазину, присів оглядаючи товар, підняв шторку, взяв телефон зі столу та поспілкувавшись з касиром пішов.
Пояснення свідка об`єктивно підтверджуються даними відеозапису з камер відеоспостереження магазину "Аврора", який отриманий слідчим на запит, що не суперечить чинному кримінально-процесуальному законодавству, та визнаний речовим доказом по справі.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, підтвердивши фактичні обставини його скоєння.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.10.2016 року потерпіла ОСОБА_13 серед пред`явлених фотознімків на фото під № 3 впізнала ОСОБА_7 як особу, яка викрала належний їй мобільний телефон.
З довідки директора "Мобістайл" вбачається, що станом на 13.07.2016 року вартість мобільного телефону "Samsung SM-J110H" в мережі магазинів "Мобістайл" складала 600 грн.
Вартість викраденого майна, визначену у розмірі 600 грн., сторона захисту в судовому засіданні не оспорювала.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 09.11.2016 року, ОСОБА_7 пояснив про обставини вчинення крадіжки мобільного телефону з приміщення магазину "Аврора", а також показав місце скоєння злочину.

Таким чином, суд вважає доведеною причетність ОСОБА_7 до викрадення майна у потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та вірність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185 КК України по цим епізодам.
Поряд з цим, органами досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні ряду злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, вчинених за наступних обставин.

У липні 2016 року, точну дату та час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину "Прораб" за адресою: м. Полтава, пр-кт Миру, 36, повторно таємно шляхом вільного доступу зі стелажу, розташованого в торговельному залі магазину, викрав акумуляторний шуруповерт марки "Дніпро-М АДЛ 14,4" вартістю 1390 грн. 00 коп., спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду в указаному розмірі. З місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім того, у липні 2016 року, точну дату та час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину "Прораб" за адресою: АДРЕСА_2 , повторно таємно шляхом вільного доступу зі стелажу, розташованого в торговельному залі магазину, викрав шліф машинку "ТЕ-АG 750 Вт" вартістю 957 грн. 00 коп., спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду в указаному розмірі. З місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заперечив свою причетність до вчинення вищевказаних злочинів, пояснивши, що до викрадення побутової техніки з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " не причетний. Обвинувачений вказував, що якось заходив до вказаного магазину разом зі знайомим, у зв`язку з чим знає, де знаходиться магазин, проте крадіжок наявних у ньому товарів не вчиняв.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що являється приватним підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 " по АДРЕСА_2 , торгує в тому числі побутовою технікою. В магазині великий обсяг різноманітного товару, деякий виставлений в торгівельній залі, де в два ряди знаходяться стелажі, при цьому, один з них не видно з місця, де знаходиться каса, він не охоплюється також і камерою відеоспостереження, влаштованою в залі. Орієнтовно у липні один з продавців повідомив йому про зникнення зі стенду акумуляторного шуруповерту марки "Дніпро-М АДЛ 14,4". Після цього було проведено інвентаризацію, під час якої виявлено зникнення шліфмашинки "ТЕ-АG 750 Вт" фірми "Einhell", яка також знаходилась на одному зі стелажів в торговій залі. В день виявлення зникнення майна він звернувся з заявою в поліцію.
Той факт, що потерпілий ОСОБА_10 являється приватним підприємцем, об`єктивно підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серії АБ № 383373 та свідоцтвом платника єдиного податку. Доведеним також є те, що він здійснює підприємницьку діяльність в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 " по АДРЕСА_2 . Відповідно до прибуткової накладної ПР-0000254 від 15.05.2016 року ФОП ОСОБА_22 придбаний шуруповерт акумуляторний Дніпро-М АДЛ 14,4 Li-ion 2 швидкості за 1265,00 грн., а згідно прибуткової накладної № ПР-0000691 від 08.05.2016 року - шліфмашинка кутова ТЕ-АG 750 Вт за 957 грн.
При цьому, потерпілий ОСОБА_10 пояснював суду, що вказаний товар перебував в торговій залі, до нього існує вільний доступ відвідувачів магазину, момент його викрадення працівниками магазину помічений не був, точну дату крадіжки встановити можливості немає.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, заява ОСОБА_10 про вчинення викрадення у нього шуруповерта марки "Дніпро", як і заява про викрадення шліфмашинки фірми "Einhell", надійшли до органу поліції 20.08.2016 року.
Вказані обставини дають підстави стверджувати про те, що виявлення факту крадіжки відбулось напередодні 20.08.2016 року, а не у липні, як зазначив в судовому засіданні потерпілий, який точно запам`ятав, що заяви до поліції подав в день виявлення зникнення товару.
Відповідно, зникнення товару, який є предметом кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , могло відбутись в період з травня по 20.08.2017 року. При цьому, жодних доказів того, що ФОП ОСОБА_10 дійсно проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей, стороною обвинувачення суду не надано, у зв`язку з чим факт зникнення товару у певний час, визначений в обвинувальному акті слідчим, викликає сумніви.
Жодних свідків, які б бачили в приміщенні магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ОСОБА_7 або особу, схожу на нього, у період часу, коли міг зникнути товар, не встановлено.
Причетність до вчинення вказаних злочинів саме ОСОБА_7 встановлена виключно зі слів свідка ОСОБА_23 .
Як пояснив в судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_23 , протягом одного дня влітку наприкінці серпня або на початку вересня 2016 року він возив ОСОБА_7 на його прохання. Свідок зазначив, що коли він перебував в районі будинку по АДРЕСА_3 , поруч з магазином " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", до нього підійшов невідомий чоловік, яким виявився обвинувачений ОСОБА_7 , попросив поїхати з ним по місту, з собою у нього була спортивна сумка, в якій була побутова техніка шуруповерту " ІНФОРМАЦІЯ_4 " та шліфмашинку "Einhel". ОСОБА_7 пояснив, що являється менеджером з продажу цих товарів. Він досить довго возив ОСОБА_7 , а коли став вимагати розрахуватись, ОСОБА_7 запропонував закласти в ломбарді болгарку - шліфмашинку "Einhell". Вони проїхали до ломбарду "Діамантовий дім" на зупинці "Алмазний завод", де він заклав шліфмашинку на свої водійська права за 300 грн., гроші забрав собі за послуги. Крім цього, ОСОБА_7 запропонував йому придбати дриль "Дніпро-М", він погодився і придбав її за 500 грн. для власних потреб, а згодом видав працівникам поліції.
Показання свідка ОСОБА_23 суд вважає непереконливим з наступних підстав.
Наявні у справі докази свідчать про те, що усе викрадене майно перебувало у володінні вказаної особи.
Згідно протоколу огляду від 19.08.2016 року, складеного слідчим в приміщенні ВП № 2 ПВП ГУНП в Полтавській області, ОСОБА_23 добровільно видав шуруповерт акумуляторний "Дніпро-М АДЛ 14,4" в корпусі чорного кольору з помаранчевими вставками, до якого приєднано акумулятор.
З повідомлення ПТ "Ломбард "Діамантовий дім" від серпня 2016 року вбачається, що громадянин ОСОБА_23 користувався послугами відділень товариства, в тому числі на підставі договору № 074165942 від 18.07.2016 року за 350 грн. здав на реалізацію болгарку "Einhell".
При цьому, жодних належних та допустимих доказів, крім пояснень самого свідка ОСОБА_23 , про те, що вказану побутову техніку передав йому саме ОСОБА_7 , не встановлено.
Обвинувачений же вказаний факт категорично заперечував.
Поряд з цим, суду стороною обвинувачення не надано достовірних та переконливих доказів на підтвердження того факту, що шуруповерт акумуляторний "Дніпро-М АДЛ 14,4", який виданий працівникам поліції свідком ОСОБА_23 , є тим самим (а не аналогічним), що був викрадений у потерпілого ОСОБА_10 з магазину "Прораб", даних про проведення потерпілим впізнання шуруповерту, як відомостей про співставлення серійних номерів викраденого та вилученого під час досудового розслідування шуруповерту, в ході судового засідання не встановлено. Як не доведено, що болгарка "Einhell", яку у липні 2016 року ОСОБА_23 здав до ломбарду, являється саме тією, що викрадена у потерпілого ОСОБА_10 , тим паче, що свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні вказував, що від ОСОБА_7 побутову техніку, в тому числі болгарку, отримував наприкінці серпня на початку вересня 2016 року, у зв`язку з чим фізично не мав можливості здати її до ломбарду у липні.
Крім того, про недостовірність показань свідка ОСОБА_23 , на переконання суду, свідчить і той факт, що ОСОБА_7 затриманий на підставі ухвали Київського районного суду м. Полтави від 10.08.2016 року, згідно з якою обраний йому запобіжний захід у виді домашнього арешту змінено на тримання під вартою, з вказаної дати і до цього часу безперервно утримується в ДУ "Полтавська установа виконання покарань № 23". Відповідно, наприкінці серпня на початку вересня 2016 року ОСОБА_7 з об`єктивних причин не міг викрасти та передати гр. ОСОБА_23 будь-які побутові прилади.
Як на доказ вартості акумуляторного дриль-шуруповерта Дніпро-М АДЛ 14,4 прокурор послався на дані висновку експерта ТзОВ "Регіональна оціночна компанія "Полтаваексперт" № 2809/6 від 28.09.2016 року.

В ч. 2 ст. 38 КПК України встановлено, що досудове розслідування здійснюють слідчі органу досудового розслідування одноособово або слідчою групою.
За змістом положень ч. 2 ст. 39 КПК України слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування в конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником органу досудового розслідування.
Як вбачається зі змісту постанови про призначення експертизи від 27.09.2016 року, вона винесена слідчим ОСОБА_24 .
Разом з тим, згідно витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0001112, сформованого станом на 19.07.2017 року, слідчим визначено єдину особу ОСОБА_25 . Дані про створення групи слідчих та включення до неї слідчого ОСОБА_24 , в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Крім того, в ст. 84 КПК України встановлено, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Приєднані до висновку експерта ТзОВ "Регіональна оціночна компанія "Полтаваексперт" № 2809/6 від 28.09.2016 року документи, в тому числі свідоцтво про включення інформації про оцінювача до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності № 247 від 19.07.2016 року, кваліфікаційні свідоцтва оцінювача МФ № 2801 від 25.12.2004 року та МФ № 91 від 18.06.2016 року, свідчать про те, що ОСОБА_26 , яким власне і складений висновок, являється оцінювачем, статусу експерта не має.

Статтею 86 КПК України передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
За вищенаведених обставин, суд вважає висновок експерта № 2809/6 від 28.09.2016 року недопустимим доказом та не враховує його при ухваленні рішення.

Поряд з вищенаведеним, представник державного обвинувачення як на доказ причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих діянь послався на протокол слідчого експерименту від 09.11.2016 року, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_7 .

Відповідно до змісту зазначеного протоколу, слідчим експериментом встановлено, що "__.11.2016 року близько 13-00 год. група в складі 7 чоловік, а саме: підозрюваного ОСОБА_7 , двох понятих та конвою на службовому автомобілі ВАЗ сірого кольору виїхала від адміністративної будівлі, розташованої по АДРЕСА_4 , до будинку "Аврора", який розташований по вул. Леніна, 116. Гр-н ОСОБА_7 показав на вхідні двері магазину " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", які білого кольору пластикові. На цих дверях мається рекламне оголошення. При вході до магазину мається торговельна зала, в якій по обох боках біля стіни маються стелажі з битовою хімією та господарчими товарами. В кінці залу мається службове приміщення, на яке вказав ОСОБА_7 "

До вказаного протоколу приєднано фото таблицю на 3-х стор., на яких містяться копії 3-х фотокарток з зображенням гр. ОСОБА_7 поряд з магазином " ІНФОРМАЦІЯ_5 " та в його приміщенні, та копії 3-х фотокарток з зображенням ОСОБА_7 поряд з магазином "Прораб" і в приміщенні вказаного магазину.

Відповідно до ст. 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
Разом з тим, зміст протоколу слідчого експерименту від 09.11.2016 року не містить викладу пояснень, які надав ОСОБА_7 у зв`язку з проведенням вказаної слідчої дії та перевірка яких власне і мала здійснюватись слідчим, як не відображений у вказаному протоколі також і хід подій, які відбувались поряд з магазином "Прораб" та в його приміщенні (де сфотографований підозрюваний).

Таким чином, фактично зазначений протокол не містить даних про відтворення дій обвинуваченого, обстановки та обставин вчинення ним таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 , тобто не містить фактичних даних, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, у зв`язку з чим не може бути визнаний належним доказом з урахуванням положень ст. 85 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконливого висновку, що під час судового розгляду справи не здобуто жодних об`єктивних та переконливих доказів, які доводять той факт, що ОСОБА_7 здійснив таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".
А тому суд вважає за необхідне в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України по факту таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 - акумуляторного шуруповерту "Дніпро-М АДЛ 14,4" та шліфмашинки "ТЕ-АG 750 Вт" фірми "Einhell", вчиненого повторно, виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні даних злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує наступне.

В силу ст. ст. 66, 67 КК України обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує, що він має постійне місце проживання, не працює, а відтак не має постійного заробітку, незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, а також те, що він раніше неодноразово судимий, в тому числі, за вчинення злочинів проти власності, судимості за які не знято та не погашено у встановленому законом порядку, інкриміновані кримінальні правопорушення вчинив в період іспитового строку за вироком Київського районного суду м. Полтави від 19.05.2016 року, що свідчить про те, що на шлях виправлення він не став, а тому приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі та з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням того, що кримінальні правопорушення вчинені ним до постановлення вироку Київського районного суду м. Полтави від 18.10.2016 року. Поряд з цим, з метою забезпечення виконання вироку суду, суд приходить до висновку про необхідність обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.

Цивільні позови потерпілими не заявлено.

Судових витрат по справі немає.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 18.10.2016 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 17.01.2017 року, та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 місяця позбавлення волі.

За ч. 2 ст. 185 КК України по епізодам таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 виправдати за недоведеністю вчинення ОСОБА_7 цих кримінальних правопорушень.

Обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк покарання рахувати з часу обрання запобіжного заходу по даній справі з 28 липня 2017 року. Зарахувати в строку відбутого покарання період тримання під вартою з часу затримання з 10 серпня 2016 року.

Речові докази по справі мобільний телефон "Fly IQ 434 Era Nano 5", переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_9 , акумуляторний шуруповерт марки "Дніпро-М АДЛ 14,4", який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_10 , - залишити потерпілим.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1