21.03.2017 Справа № 367/1129/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження, внесене 24.01.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця станиці Гіагінська Краснодарського краю, РФ, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого повну середню освіту, раніше неодноразово судимого, останній раз 30.04.2008 р. Зарічним районним судом м. Суми за. ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання 30.10.2012 р., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену судимість за. ч. 2 ст. 189 КК України, 23.01.2017 р., близько 21 год 30 хв (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою особистого незаконного збагачення, з корисливих мотивів, повторно, шляхом пошкодження дерев`яного вікна проник до квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 , де заволодів телевізором марки «Рубін» вартістю 700,00 грн. Після цього, поклавши телевізор у простирадло, виніс його через вікно на вулицю, поклав на заздалегідь підготовлену тачку. В подальшому, на території подвір`я будинку АДРЕСА_4 заволодів 28 кг алюмінієвого брухту, вартістю 980,00 грн., який належав ОСОБА_5 , і, поклавши його на тачку, направився разом із зазначеним вище майном до виходу з подвір`я, але злочин до кінця не зміг довести з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений мешканцями вказаного вище будинку.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні вказаного вище злочину визнав.
Вказував, що 23.01.2017 р., близько 22 год, він проходив повз будинку по АДРЕСА_5 . Побачивши що в квартирі першого поверху не горить світло, з метою поправити свій фінансовий стан вирішив викрасти звідти чуже майно. Шляхом пошкодження дерев`яного вікна він проник до квартири ОСОБА_5 , де заволодів телевізором марки «Рубін» вартістю 700,00 грн. Після цього, поклавши телевізор у простирадло, виніс його через вікно на вулицю, поклав на заздалегідь підготовлену тачку.

В подальшому, на території подвір`я цього будинку заволодів 28 кг алюмінієвого брухту, вартістю 980,00 грн., який належав ОСОБА_5 . Поклавши його на тачку, там де вже був телевізор, направився разом із зазначеним вище майном до виходу з подвір`я, але на виході з подвір?я його було зупинено мешканцем вказаного вище будинку, який викликав працівників поліції.

В зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєнні злочину, визнанням обставин скоєння злочину, кваліфікації його дій та доказів, зібраних органом досудового розслідування, дослідження доказів було обмежене лише допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують його особу.
Показання обвинуваченого в цій частині суд вважає правдивими і кладе їх в основу вироку.
Обираючи міру покарання, суд враховує, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин, як особа характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, вчинив злочин, маючи не зняту та не погашену судимість.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд знаходить: визнання своєї вини в скоєнні злочину.
Обставинами, що обтяжують відповідальність обвинуваченого суд вважає рецидив злочинів.
Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 схильний до вчинення злочинів, тому виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
Оскільки відповідних клопотань до суду не надходило, суд не обирає запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Суд вирішує долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Доказів наявності в провадженні процесуальних витрат суду не надано.
Керуючись ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, ст.ст. 369-373 КПК України, суд
з а с у д и в :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Час відбування покарання рахувати з дня затримання обвинуваченого.
Речовий доказ CDR-диск з відеозаписом слідчого експерименту залишити в матеріалах справи.
Речові докази: телевізор «Рубін», два електродвигуни, миска, три каструлі, мішок з посудом сірого кольору залишити у користуванні потерпілої ОСОБА_5 .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 суд не обирає.
На вирок до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, визначених ст.ст. 394, 473 КПК України.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги з дня вирішення апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1