Кримінальне провадження № 629/310/17
Номер провадження 1-кп/629/163/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області, обвинувальний акт по кримінальному провадженню з № 0001559 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, пенсіонера, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:
Згідно обвинувального акту, 04.06.2016 року близько 10 год. 50 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухався на автомобілі «Seat Toledo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі Лозова-Братолюбівка поблизу с. Михайлівка Лозівського району Харківської області. В цей час йому на зустріч по вищевказаній автодорозі рухався ОСОБА_5 , керуючи автомобілем ВАЗ-2104, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Згідно вимог п.10.1 Правил Дорожнього руху України «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху». ОСОБА_4 , діючи з необережності, у формі злочинної недбалості, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, у порушення вимог п.10.1 Правил Дорожнього руху України, не переконався в безпеці руху, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого сталося зіткнення між його автомобілем та автомобілем ВАЗ-2104, під керуванням ОСОБА_5 . В результаті ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: гострої закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, переломів ребер 2-4 праворуч, 2-5 зліва, садна обох кистей, тупої травми шиї у вигляді дисторзії зв`язкового апарату шийного відділу хребта, забою правого колінного суглоба. За ступенем тяжкості вищевказана тупа травма грудної клітки це середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні в повному обсязі, підтвердив факт і обставини, викладені в обвинувальному акті.

В судовому засіданні судом встановлено, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 286 ч. 1 КК України - як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

15.05.2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України, яку вони подали в судовому засіданні.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правильної кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.286 ч. 1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений ОСОБА_4 , а саме: за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3400,00 (три тисячі чотириста грн. 00 коп.) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 ч.1 п.1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Своїми умисними діями, що виразилися у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 внаслідок ДТП, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він громадянин України, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, не одружений, за місцем проживання характеризується формально, не працює.

Прокурор просив затвердити зазначену угоду.

Обвинувачений просив затвердити дану угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст.469, 471 КПК України, міра покарання узгоджена та визначена у межах санкції ч.1 ст. 286 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

У кримінальному провадженні судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 374-376, 475 КПК України, суд

з а с у д и в:
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 15.05.2017 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 3400,00 (три тисячі чотириста грн. 00 коп.) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ: автомобіль ВАЗ-2104, який належить ОСОБА_5 - вважати повернутим потерпілому; автомобіль «Seat Toledo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та знаходиться на майданчику тимчасового зберігання Лозівського ВП - повернути засудженому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1