Провадження № 1-кп/643/310/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.03.2017 р. Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0007884 від 11.0810.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, працюючого в професійно-технічному училищі №32 м. Харкова на посаді «Електромонтер з ремонту та обслуговування електрообладнання», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2016 р., приблизно о 00год.30хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 132, біля продовольчої палатки з овочами, де між ним та охоронцем палатки ОСОБА_5 , виникла сварка з приводу покупки картоплі. Після чого ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень, розуміючи протиправність своїх дій, почав наносити удари ОСОБА_5 в область тулуба та рук, точна кількість ударів в ході судового слідства не встановлена, від яких останній перечепився через кришку каналізаційного люку, яка знаходилась на землі, та впав, вдарившись при цьому потилицею об асфальт. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 продовжував наносити удари в область тулуба, точна кількість ударів в ході судового слідства не встановлена, ОСОБА_5 , який знаходився на землі, в результаті чого ОСОБА_4 , спричинив своїми діями потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи №3282-С/16 від 12.10.2016року наступні тілесні ушкодження: садна на правій руці, які утворилися від дії тупих твердих предметів, характерні особливості яких на тілі потерпілого не відобразились за механізмом тертя-ковзання. По ступеню тяжкості ці пошкодження викликали незначні скороминущі наслідки, тривалість котрих не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після чого даний конфлікт був зупинений екіпажем патрульної поліції.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Так, 31.10.2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення, згідно якої ОСОБА_4 повно та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Сторони угоди узгодили покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.00коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою провину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України повністю, надав пояснення щодо обставин спарви, як вказано вище, щиро покаявся і просив суд затвердити угоду про примирення, яка досягнута ним з потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про примирення, підтвердив досягнення примирення з обвинуваченим, та зазначив, що претензій матеріального чи морального характеру не має.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст.125 КК України, який згідно ст.12 КК України віднесений кримінальним законом до категорії злочинів невеликої тяжкості, тому угода не суперечить вимогам закону.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити угоду про примирення, думку обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , які просили затвердити угоду, перевіривши угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим на відповідність вимогам ч.1 ст.469, ст.471 КПК України, з`ясувавши, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє викладені в ч.4 ст.474 КПК України обставини та правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд приходить до висновку, що у даному кримінальному провадженні можливо постановити вирок відносно ОСОБА_4 , яким затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.

Цивільний позов не заявлявся, судові витрати у кримінальному провадженні та речові докази відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 368, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, укладену 31.10.2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007884 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя - ОСОБА_1