Дата документу Справа № 1
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-сс/778/245/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/938/17 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження № 0000436 відомості про яке внесені до ЄРДР 04 лютого 2017 року за спільною апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 лютого 2017 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Белькачі Усть-майського району республіки Якутія Російської Федерації, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, без постійного місця проживання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15.04.2011 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік 6 місяців;

- 02.03.2012 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 11.05.2012 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

- 27.07.2012 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. 09.07.2014 звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 11 місяців 25 днів;

- 02.09.2016 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.187 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71, ч.4 ст.81 КК України часткою приєднано покарання за вироком суду від 27.07.2012 та призначено остаточне покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 16 лютого 2017 року по 16 квітня 2017 року включно.

Визначено заставу в розмірі 32000 грн., в разі внесення якої ОСОБА_7 звільняється з під варти і на нього покладаються обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 04 лютого 2017 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, знаходячись в магазині «Велмарт» розташованому в торговому центрі «Екватор» по проспекту Східний №13/Волонтерів №73 в місті Бердянськ Запорізької області, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, з прилавку таємно, взяв належне ТОВ «Фудмережа» майно, а саме: ножиці манікюрні «Віннер» вартістю 60 гривень 25 копійок, троє щипчиків для нігтів «Інтер-Віо» вартістю 51 гривня 50 копійок за одні, загальною вартістю 153 гривні 20 копійок, дві щітки для волосся «Горгол» вартістю 71 гривня 60 копійок за одну, загальною вартістю 143 гривні 20 копійок та дві тертки для ніг «Віннер» вартістю 41 гривня 79 копійок за одну, загальною вартістю 83 гривні 58 копійок, після чого пройшовши повз касу став прямувати до виходу з магазину. Злочинні дії ОСОБА_7 були виявлені охоронцем магазину, який потребував від нього припинити злочин. ОСОБА_9 , усвідомлюючи неповноту здійснення своїх дій і необхідність їх продовження для доведення злочину до кінця, реально розуміючи, що йому вкрасти та розпорядитися вказаним майном не вдасться, залишився на місці, що дозволило затримати його.

Таким чином, ОСОБА_7 не зміг довести свій злочинний намір до кінця, чим міг би завдати потерпілому ТОВ «Фудмережа» майнову шкоду на загальну суму 440 гривень 23 копійки, з причин, що не залежали від його волі.

Крім того, в один із днів на початку лютого 2017 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна шляхом проникнення, переліз через паркан який огороджує територію складу належного ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_2 , проник до нього, звідки з автомобільного причепа «SAM» д.з. НОМЕР_1 зняв та таємно, викрав належні ОСОБА_10 два колеса вартістю 1500 гривень за одне.

Відразу після цього, ОСОБА_7 разом з викраденим майном залишив місце злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 3000 гривень.

Крім цього, в нічний час з 10 до 11 лютого 2017 року ОСОБА_9 , знаходячись біля складу розташованого по АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, з неогородженої території таємно, викрав належні ОСОБА_11 6 штук дерев`яних брусів довжиною по 4,5 метра вартістю 150 гривень за один та 4 штуки дерев`яних брусів довжиною по 6 метрів вартістю 170 гривень.

Відразу після цього, ОСОБА_7 разом з викраденим майном залишив місце злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 1580 гривень.

Крім того, 15 лютого 2017 року приблизно о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна шляхом проникнення, викруткою віджав вхідні двері магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого по АДРЕСА_3 , проник до нього, звідки таємно, викрав належне ОСОБА_12 майно, а саме: 150 штук ручок вартістю по 2 гривні за штуку, загальною вартістю 300 гривень, 198 батарейок вартістю по 5 гривень за одну, загальною вартістю 990 гривень, іграшку трактор вартістю 42 гривні 55 копійок, три алюмінієвих черепки вартістю по 50 гривень за один загальною вартістю 150 гривень.

Відразу після цього, ОСОБА_7 разом з викраденим майном залишив місце злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 1482 гривні 55 копійок.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри, тяжкість злочину у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , наявність зазначених у ст. 177 КПК України ризиків і погодився з доводами прокурора про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В спільній апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 вважають, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки відсутні підстави для застосування найбільш суворого запобіжного заходу. Просять ухвалу скасувати та застосувати більш м`який запобіжний захід.

В обґрунтування своїх вимог вказують на те, що після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_7 не було де жити, на теперішній час він проживає у притулку в м. Бердянськ, має стійкі соціальні зв`язки. Припущення слідства про наявність ризиків переховування підозрюваного та продовження ним злочинної діяльності нічим не підтверджена.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка вважала судове рішення законним та обґрунтованим, і заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать: про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні.

При цьому ухвала судді повинна відповідати вимогам кримінального процесуального кодексу України.

Судова колегія дійшла до висновку, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя з огляду на вимоги ст.ст. 177, 178, 193 КПК України, обґрунтовано дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри та існування вказаних у клопотанні ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також доведеність прокурором обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, та, на думку колегії суддів, зробив правильний висновок про неможливість застосування до ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Зокрема слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ним кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України, не має постійного місця проживання на території міста Бердянська Запорізької області, підозрюється у вчиненні двох тяжких злочинів та двох злочинів середнього ступеня тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, усвідомлюючи те, що вчинив злочини, за які неминуче призначення покарання, з метою його уникнення, перебуваючи на волі зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що унеможливить проведення слідчих дій за його участю та прийняття процесуальних рішень у розумні строки.

Таким чином, із матеріалів кримінального провадження, вбачається наявність достатніх даних, що вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та що жоден з більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання цьому ризику.

Посилання в апеляційній скарзі на можливість застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони суперечать матеріалам кримінального провадження.

Відтак, доводи апеляційної скарги про необхідність скасування ухвали слідчого судді та зміни запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою, колегія суддів вважає безпідставними.

Керуючись ст.ст. 177-178, 182, 183, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Спільну апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 лютого 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого і до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном шістдесят днів без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4