Справа № 729/360/17
1-кс/729/58/17 р.

У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2017 р.
слідчий суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
До Бобровицького районного суду Чернігівської області звернувся слідчий Бобровицького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 із клопотанням, погодженим із прокурором Бобровицького відділу Ніжинської місцевої прокуратури, ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно.
Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 29.03.2017 року о 13 годині в м.Бобровиця Бобровиця Чернігівської області, інспектором сектору реагування патрульної поліції ГУНП в Чернігівській ОСОБА_6 зупинено автомобіль «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , керований ОСОБА_7 під час неревірки документів останньої виявлено ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію вказаного автомобіля НОМЕР_2 , виданого 15.06.2012 року Стрийським ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_8 , жителя м.Стрий Львівської області.
29.03.2017 року під час огляду місця події автомобіль «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля НОМЕР_2 , видане 15.06.2012 року Стрийським ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_8 , жителя АДРЕСА_1 , вилучено.
У відповідності до вилученого під час огляду місця події свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 15.06.2012 року номер кузова автомобіля «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого 15.06.2012 року Стрийським ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_8 , жителя АДРЕСА_1 , - НОМЕР_3 . Також під час огляду місця події встановлено, що номер кузова вилученого під час огляду місця події автомобіля «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 теж НОМЕР_3 .
У відповідності до електронної бази «НАІС ДДАІ» МВС України 15.06.2012 (4609) ВРЕР ДАЇ з обслуговування м.Стрий, Стрийського, Жидачівського, Миколаївського та Сколівського районів при ГУМВС України в Львівській області на ім`я ОСОБА_8 , жителя АДРЕСА_1 зареєстровано автомобіля «OPEL ASTRA», номер кузова - НОМЕР_4 ., якому при цьому присвоєно реєстраційний номер НОМЕР_1 та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . Тобто, у автомобіля, вилученого під час цього ж огляду місця події, номер кузова відрізняється від номера кузова цього ж автомобіля, зазначеного в електронній база даних «НАІС ДДАІ» МВС України.
Слідчий зазначає, що підставою для арешту майна є наявність розумних підозр, що вказане вище майно є доказом злочину.
Зазначає, що вищезазначені речі є доказом у даному кримінальному провадженні, а тому з метою виконання завдань кримінального провадження, забезпечення повного та всебічного установлення обставин кримінального правопорушення просить накласти арешт на вищевказаний автомобіль. У разі не накладення арешту на вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію цього автомобіля, вони повинні негайно бути повернутими ОСОБА_7 і вона має повне право продавати автомобіль, передавши при цьому його покупцю свідоцтво про його реєстрацію чи в будь-який спосіб відчужити автомобіль.
Враховуючи положення ст. 107 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розгляд клопотання проводити без фіксації судового засідання технічними засобами.
Слідчий Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор Бобровицького відділу Ніжинської місцевої прокуратури в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.
Заслухавши слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що зазначене клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані і мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, уклопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
З клопотання вбачається, що метою в розумінні слідчого є виконання завдань кримінального провадження, забезпечення поовного та всебічного установлення обставин кримінального правопорушення, що не відповідає вимогам ст. 170 КПК України. Крім того, слідчим не зазначені в клопотанні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном третіми особами, незважаючи на те, що такою особою є ОСОБА_7 і слідчим в своєму клопотанні зазначено про можливість вчинення саме нею дій щодо відчуження майна.
Слідчий в клопотанні обмежився загальним викладенням обставин кримінального правопорушення та зазначенням загальних правових норм, якими регулюється питання накладення арешту на нерухоме майно, при цьому не визначив мету для накладення арешту та не обґрунтував необхідність його накладення, відповідно до ст. 170 КПК України.
Згідно ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Із вищевказаного вбачається, що терміни розгляду клопотання є досить короткими, однак, попри зазначену норму закону, слідчий вказавши в клопотанні адресу власника автомобіля м. Стрий Львівської області, не зазначив інші засоби зв`язку, за допомогою яких можливо здійснити оперативний виклик ОСОБА_8 , власника майна, в судове засідання .
Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України, Слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи вищевикладене, клопотання слідчого підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України, -
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1