Справа № 172/246/17
Провадження № 1-кп/172/71/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2017 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої- ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в селищі Васильківка обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР №0000072 від 14.02.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зелене Тихорєцького району Краснодарського краю Російської Федерації, громадянина України, не працюючого, освіта середня спеціальна, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 07.01.2017 року, близько 21.30год. перебував в будинку за адресою АДРЕСА_2 , де з дозволу господині ОСОБА_7 разом із своїми знайомими ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вживали спиртні напої В цей час обвинувачений помітив на підвіконні приміщення кухні вказаного будинку мобільний телефон марки "SAMSUNG GT-S7562". У ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме, вказаного мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 . Обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що власниця телефону була відсутня в кімнаті, усвідомлюючи, що його дії носять злочинний характер, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає та не усвідомлює протиправність його дій, умисно з корисливою метою, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки "SAMSUNG GT-S7562", чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 30/02 від 20.02.2017 року на суму 410,00 гривень.
Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд вважає, що вони кваліфіковані правильно за ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
28 лютого 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений ОСОБА_4 у вигляді 80 годин громадських робіт.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, просить суд затвердити укладену угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила суд затвердити укладену угоду про примирення. Заявила, що претензій до обвинуваченого не має.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 ч.1 п.1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнає повністю.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та згоден на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 ч.1 п.2 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілим, визначена в межах санкції ч. 1 ст.185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369, 371-374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 28 лютого 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000072 від 14.02.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 80 (восьмидесяти) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку засудженому та прокурору вручається негайно.

Суддя: