Справа № 522/5191/17
Провадження по справі № 1-кс/522/5973/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого СВ військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором, про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , а саме житловий будинок та присадибну земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа 186.2 м2, з них житлова площа 34,1 м2, площа земельної ділянки 1412 м2).

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

Військовою прокуратурою Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 11.03.2017 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 10.12.2014 № 791 ОСОБА_4 призначено на посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку він обіймає до цього часу.

Згідно займаної посади ОСОБА_4 являється службовою особою та виходячи з обсягу наявних прав і обов`язків наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.99, № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.99. № 551-XIV, та п. 15 положення про військові комісаріати, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 389 від 3 червня 2013 року (далі Положення) ОСОБА_4 зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, керувати службовою діяльністю підпорядкованого військового комісаріату, забезпечувати виконання особовим складом військового комісаріату поставлених перед ним завдань,здійснювати контроль за веденням військового обліку військовозобов`язаних та призовників, бронюванням військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час в місцевих держадміністраціях, інших державних органах, органах місцевого самоврядування та на підприємствах, здійснювати контроль за правомірністю видачі громадянам документів військового обліку, посвідчень та інших документів, розглядати у випадках, передбачених законодавством, справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення.

Також, відповідно до вимог п. п. 9, 11 Положення районні військові комісари організовують здійснення військового обліку призовників, військовозобов`язаних, у тому числі резервістів, та розподіл призовників під час їх приписки до призовних дільниць і призову на строкову військову службу за видами (родами військ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , іншими військовими формуваннями, Держспецтрансслужбою, приймають участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) призовних комісій, забезпечують готування матеріалів з питань надання відстрочки або звільнення громадян від призову на строкову військову службу на розгляд зазначених комісій, беруть участь в діяльності вищевказаних комісій, сприяють призовним комісіям в організації проведення медичного огляду, обстеження та лікування призовників, організовувати з визначеною періодичністю проведення медичних оглядів військово-лікарськими комісіями військовозобов`язаних і резервістів.

Підпунктом «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами відповідальності за вчинення корупційних правопорушень є військові посадові особи Збройних Сил України.

Згідно Примітки до ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до Примітки до ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-2, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Згідно вимог п. п. 1, 3, 8 Положення військові комісаріати є місцевими органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території. Військові комісаріати очолюють військові комісари, які організовують діяльність комісаріатів.Завданням військових комісаріатів є проведення призову громадян на військову службу у мирний і воєнний час, проведення добору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у доборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення заходів з підготовки та ведення територіальної оборони, інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 , обіймаючи посаду керівника органу військового управління, при виконанні службових обов`язків за посадою постійно здійснює функції представника влади, обіймає в органі виконавчої влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у зв`язку з чим є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Діючи на порушення вказаних вище нормативно-правових актів військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_4 , являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, всупереч інтересам служби, та використовуючи надану йому владу і службове становище, діючи з прямим умислом, та корисливим мотивом, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди, поєднаного з її вимаганням, став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах.

Так, у першій половині дня 24 лютого 2017 року підполковник ОСОБА_4 , будучи службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в адміністративному приміщенні указаного військового комісаріату за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом використання службового становища, висунув незаконну вимогу ОСОБА_5 передати йому, ОСОБА_4 , неправомірну вигоду в сумі 10000 грн. за видання військового облікового документу (військового квитка) сину ОСОБА_5 ОСОБА_6 та фактичне не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення призовником правил військового обліку, яке виявилося у нібито неявці його на виклик до військового комісаріату. У випадку ненадання неправомірної вимоги ОСОБА_4 обіцяв, користуючись своїм службовим становищем, з надуманих причин відмовити ОСОБА_6 у видачі військового облікового документу (військового квитка) та притягнути його до адміністративної відповідальності.

У подальшому, приблизно в 11.30 годин 16 березня 2017 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , діючи під контролем правоохоронних органів, прибули до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 та надали ОСОБА_4 медичний висновок лікаря-отоларинголога від 24 лютого 2017 року, який є членом Березівської районної призовної комісії, згідно якого ОСОБА_6 визнано обмежено придатним до військової строкової служби в Збройних Силах України, у зв`язку із «хронічною лівобічною глухотою».

Однак, підполковник ОСОБА_4 , діючи умисно, з прямим умислом, та корисливим мотивом, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди, поєднаного з вимаганням, використовуючи своє службове становище, повідомив ОСОБА_5 , що даний висновок про стан здоров`я його сина ОСОБА_6 , та матеріали особової справи призовника, не дають підстав для видачі ОСОБА_6 військового облікового документу (військового квитка) та прийняття призовною комісією Березівського району рішення про звільнення останнього від призову на строкову військову службу до Збройних Сил України, а натомість є об`єктивні причини для призову ОСОБА_6 на строкову військову службу із вищевказаною хворобою. При цьому ОСОБА_4 висловив вимогу про надання йому ОСОБА_5 неправомірної вигоди у розмірі 6200 грн. за ненастання вищевказаних наслідків для сина ОСОБА_5 ОСОБА_6 , а саме 5000 грн. за видачу ОСОБА_6 військового квитка та 1200 грн. за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку, яке виявилося у нібито неявці його на виклик до військового комісаріату.

Приблизно в 10 годин 21 березня 2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , одержав від ОСОБА_5 грошові кошти в загальній сумі 6200 грн., як неправомірну вигоду за видачу ОСОБА_6 військового квитка та не притягнення останнього до адміністративної відповідальності, за порушення правил військового обліку, яке виявилося у нібито неявці його на виклик до військового комісаріату, після чого передав ОСОБА_5 військовий обліковий документ військовий квиток серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_4 був затриманий, а вказані вище грошові кошти на виконання ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси вилучено.

У відповідності до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та електронної декларації ОСОБА_4 останній має у власності житловий будинок та присадибну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа 186.2 (кв. м.), з них житлова площа (кв. м): 34, 1, площа земельної ділянки (кв. м) 1412). Указана будівля перебуває в іпотеці у ВАТ Ощадбанк України.

ОСОБА_4 вчинив тяжкий корупційний злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на вказане в клопотання слідчого майно.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі з наведених підстав.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши слідчого приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 170 КПК України треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Згідно до п.3 ч.2 ст. 170 КПК України відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно до ч. 7 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно до п.2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , а саме житловий будинок та присадибну земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа 186.2 м2, з них житлова площа 34,1 м2, площа земельної ділянки 1412 м2).

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
05.04.2017