Справа № 521/2573/14-к
Провадження по справі 1-кп/521/250/17

У Х В А Л А
26 січня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

в підготовчому судовому засіданні за результатами проведення підготовки до судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Макіївка Донецької облсті, у скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
У підготовчому судовому засіданні прокурор, захисник і обвинувачений заявили про неможливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, просили повернути обвинувальний акт прокурору з підстав невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України.

Заслухавши доводи сторін, вивчивши надані матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити:1) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) формулювання обвинувачення.

Європейській суд з прав людини (пункт 34 Рішення у справі Абрамян проти Росії від 09.10.2008 року) наголошує на необхідності приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , який надійшов на розгляд до суду, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому викладені лише обставини, які прокурор вважає встановленими за результатами досудового розслідування та правова кваліфікація інкримінованого обвинуваченому злочину, однак в ньому відсутнє формулювання обвинувачення.

Тобто, фактично обвинувачення у встановленому законом порядку ОСОБА_6 висунуте не було.

Суд вважає, що порушення кримінального процесуального закону, допущені стороною обвинувачення при складенні обвинувального акту, є істотними і такими, що тягнуть порушення права ОСОБА_6 на захист від обвинувачення і на справедливий судовий розгляд. Зазначені недоліки перешкоджають суду всебічно, повно та об`єктивно розглянути кримінальне провадження та унеможливлюють постановлення законного і обґрунтованого рішення за результатами розгляду.

Таким чином, встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що є підставою для його повернення прокурору.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження зазначеного заходу. Захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

При вирішенні цього питання, суд враховує, що визначені слідчим суддею, судами першої та апеляційної інстанції ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, не перестали існувати. Суд бере до уваги те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Також є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи під іншим запобіжним захододм, може ухилитися від органу досудового розслідування та суду, не виконати його процесуальні рішення, впливати на потерпілу, свідків, або іншим чином перешкоджати судовому розгляду. Судом враховується та обставина, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про неможливість подальшого перебування ОСОБА_6 під вартою. Під час підготовчого судового засідання такі відомості суду надані не були.

Тому суд дійшов висновку про можливість задовольнити клопотання прокурора і продовжити обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 199 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Повернути обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, прокурору як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, разом з доказами, наданими сторонами кримінального провадження попередньому складу суду (у томі 1).

Обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 18 квітня 2017 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3