Справа № 296/1232/17
У Х В А Л А

15 лютого 2017 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про накладення арешту на майно, дослідивши надані матеріли клопотання,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СУ ГУ НП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 18.06.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України.

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно. В обгрунтування клопотання зазначає, що посадові особи СПП Чайка в с. Пилипо-Кошара Романівського району Житомирської області в травні 2013 року під час укладення з ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України договору поставки зерна майбутнього врожаю від 14.05.2013 року №F012BIL-F внесли до офіційних документів завідома неправдиві відомості, які були підставою укладання даного договору. Згідно вищевказаного договору СПП Чайка зобов`язалось до 01.11.2013 року поставити на ПАТ Полонський КХТ зерно кукурудзи 3 класу в загальній кількості 2 440 тон, проте на даний час жодної поставки зерна не здійснило. При цьому, 27.05.2013 року на розрахунковий рахунок СПП Чайка № НОМЕР_1 , відкритий в АТ Райффайзен Банк Аваль, від ПАТ ДПЗКУ надійшли державні кошти в сумі 2 311 900,00 грн. в якості оплати за кукурудзу 3 класу, з яких ПДВ склав 385 316,67 грн.. Таким чином, директор СПП Чайка ОСОБА_5 умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, заволодів чужим майном, а саме грошовими коштами на загальну суму 2 311 900 грн., чим заподіяв ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України матеріальної шкоди, в особливо великих розмірах.

07.02.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

24.11.2015 року юридичну особу ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України визнано потерпілою, а 13.02.2017 року ПАТ ДПЗКУ подано цивільний позов на суму 2 311 900 грн..

Під час досудового розслідування встановлено, що у володінні підозрюваного ОСОБА_5 перебуває нерухоме і рухоме майно, арешт якого є необхідним для відшкодування шкоди, заподіяної суспільно-небезпечним діянням, забезпечення можливої конфіскації майна та цивільного позову.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №80247673 від 13.02.2017 ОСОБА_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 є власником земельної ділянки площею 2,9248 га, кадастровий номер :03:000:0280, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна

14, що розташована на території Малокозарської сільської ради Романівського району Житомирської області.

Крім того, згідно листа Територіального сервісного центру №1841 від 14.02.2017 №142 за ОСОБА_5 зареєстровано транспортний засіб ПФ 01 Фермер, 2007 року випуску, колір червоний номер кузова НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 .

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з викладених у ньому підстав. Просить відповідно до ч.2 ст.172 КПК України розглядати клопотання без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Враховуючи вищевикладене, а також наявність достатніх доказів, що вказують на існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; беручи до уваги, що арешт нерухомого майна є необхідним для запобігання можливості відчуження майна підозрюваного з метою відшкодування шкоди заподіяної суспільно-небезпечним діянням, забезпечення можливої конфіскації майна та цивільного позову в інтересах ПАТ ДПЗКУ, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на належне підозрюваному майно.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , а саме земельну ділянку площею 2,9248 га, кадастровий номер :03:000:0280, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14, що розташована на території Малокозарської сільської ради Романівського району Житомирської області.

Накласти арешт на рухоме майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , а саме транспортний засіб ПФ 01 Фермер, 2007 року випуску, колір червоний, номер кузова НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області на протязі 5 діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1