Справа №639/8999/16-к
Провадження №1-кп/639/500/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2016 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002030 від 05.08.2016 року, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Санкт-Петербург Росія, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 04.08.2016 року приблизно о 19 годині знаходився поблизу багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 . Саме в той час він помітив поблизу вхідних дверей до під`їзду №4 вказаного будинку з правого боку на табуретці блок двигуна автомобіля «Волга ГАЗ-2401», рік випуску 1984, об`єм двигуна V-2445, залишений без нагляду раніше йому невідомим ОСОБА_5 , і в нього виник злочинний умисел на заволодіння зазначеним майном.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою незаконного збагачення та з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність свого діяння, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно заволодів блоком двигуна автомобіля «Волга ГАЗ-2401», вартістю 2865 гривень. Після цього він, звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд.
В результаті скоєного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 2865 гривень, що підтверджено висновком судової автотоварознавчої експертизи №8846 від 28.09.2016 року.
30.11.2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 на підставі ст.ст.468, 469, 471, 473 КПК України укладена угода про примирення.

Згідно з укладеною угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка). Потерпілий будь-яких претензій матеріального та морального характеру до підозрюваного ОСОБА_4 не має.

Сторонами погоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, із застосуванням ст.75, 76 КК України, зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступних обставин.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Вимогами ч.3 ст.469 КПК України встановлено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Потерпілий будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та письмовою заявою потерпілого ОСОБА_5 від 21.12.2016 року.
Прокурор під час судового засідання зазначив, що укладена угода про примирення відповідає вимогам закону та може бути затверджена судом.

Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України. Обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України. Судом встановлено, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація злочину є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про примирення та примирилися, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Таким чином, дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з підсудного в порядку ст.124 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 30.11.2016 року по кримінальному провадженню №0002030 від 05.08.2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведені експертизи на загальну суму 1232,84 грн. (одна тисяча двісті тридцять дві гривні 84 коп.) (к/п а.с.27, 28).

Речові докази по кримінальному провадженню: блок двигуна автомобіля «Волга ГАЗ-2401» повернути потерпілому ОСОБА_5 як законному власнику (к/п а.с.37).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів із дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити (направити) прокурору, обвинуваченому та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1