Єдиний унікальний номер 448/723/17
Провадження № 1-кп/448/106/17
В И Р О К
Іменем України
31.07.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника, адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження №0000828 від 10.11.2013р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Казахстан, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 10.11.2013 року о 06:00 год., експлуатуючи технічно справний автомобіль марки «Мерседес-Бенс 100D», реєстр.номер НОМЕР_1 , в якому в супереч до вимог технічного стану транспортного засобу передбачених п. 31.4.5 "г" на задню вісь встановлено шини різної марки та моделі з різним малюнком протектора, рухався автодорогою сполучення "Львів-Шегині", в напрямку с.Шегині Мостиського району, в порушення вимог п.2.3 «б» Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, в порушення п.12.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, а також особливості вантажу та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, в порушення п. 12.2 Правил дорожнього руху України, у темпу нору доби та в умовах недостатньої видимості не вибрав безпечної швидкості для руху щоб мати можливість зупинити транспортний засіб в межах видимості дороги, в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого на 50 км. вказаної автодороги здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , чим спричинив ОСОБА_6 синці в лобно-скроневій ділянці, садно на обличчі, рану на правій позі, та лівій руці; синець в ділянці тазу справа, крововилив під м"які оболонки; повні переломи 2го-10го правих ребер по задній-пахвовій та середньо-ключичній лініях; 2го-10го ребер зліва по передньо-пахвовій лінії з крововиливами в м"які тканини та в праву грудну порожнину; розрив правої частки печінки з крововиливом в черевну порожнину; закриті переломи правого стегна, обох кісток обох гомілок, відкритий перелом правого передпліччя; крововиливи в корені легенів, навколо аортальну клітковину грудної аорти та жирову капсулу нирок, зв`язковий апарат печінки, які утворилися при життєво, одномоментно, або в швидкій послідовності одне за одним від контактів з тупими предметами, за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 садна та "гематоми" в ділянці правого передпліччя, крововилив в ділянці правого гомілковостопного суглоба, як відносяться до легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, цілковито погодився з обставинами, викладеними в обвинувальному акті та оголошеними прокурором. Пояснив, що дійсно зазначеного вище дня та часу здійснив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої завдав тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , яка в подальшому померла та легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винність обвинуваченого доведеною. Вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, автомобілем марки «Мерседес-Бенс 100D», реєстр.номер НОМЕР_1 , допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_6 та заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування потерпілим матеріальної і моральної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, по справі не встановлено.
Враховується також, що обвинувачений вчинив тяжке кримінальне правопорушення з необережності, вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується за місцем свого проживання, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, його поведінку до, під час та після вчиненого злочину.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе шляхом застосування до нього покарання у виді позбавлення волі. З огляду на обставини, що наведені вище, та беручи до уваги те, що робота обвинуваченого пов`язана із необхідністю постійного використання транспортного засобу та є єдиним засобом забезпечення його сім`ї, суд вважає, що обвинуваченому не слід призначати додатковий вид покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Саме таке покарання, як вважає суд, є необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого попередження нових кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , заявив клопотання про застосування до нього амністії, оскільки він має на утриманні неповнолітню дитину.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 підтримав заявлене його підзахисним клопотання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 , від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Як встановлено ст.85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

19.04.2014 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році».

Відповідно до п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема із повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28.05.2014р. вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню дитину дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , амністії, передбачених ст.4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 , поширюється дія Закону України «Про амністію у 2014 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази слід повернути обвинуваченому.

Судові витрати необхідно стягнути з обвинуваченого в користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в :
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування призначеного покарання.

Речовий доказ: автомобіль марки «Мерседес-Бенс 100D», реєстр.№ НОМЕР_1 ., який знаходиться на території спец майданчика для затриманого автотранспорту Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області повернути його законному володільцю ОСОБА_4 .

Судові витрати в сумі 17199 (сімнадцять тисяч сто дев`яносто дев`ять) гривень 20 коп. за проведення по справі експертиз (№3965 від 25.01.2014р.; №4047 від 10.12.2013р.; від 29.11.2013р.; №4142 від 13.12.2013р.; №588 від 07.05.2014р.; №12779/12780/14-52 від 15.05.2015р.; №2900 від 25.12.2015р.) стягнути з ОСОБА_4 в користь держави.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_1
Вирок набрав законної сили:
«___» ______________ 20__ р.
Суддя ОСОБА_10 , Білоус