Провадження № 1-кп/760/632/17
Справа № 760/688/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2017 року Солом`янський районний суд м. Києва

В складі: головуючого судді : ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

провівши в приміщенні суду м. Києва підготовче судове засідання в кримінальному провадженні № 1-кп/760/632/17, що зареєстроване в ЄРДР 21.11.2016 року за № 0013878 по обвинуваченню: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Адана(Туреччина), громадянина Туреччини, освіта початкова, одруженого, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, не працюючого, без реєстрації в Україні, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, - в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України,-

за участю прокурора : ОСОБА_4

захисника : ОСОБА_5

перекладача : ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що в 2015 році, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, у нього виник умисел на підроблення документу, наявність якого дає право на перетин кордону України та інших Європейських держав, а саме: виготовлення підробленої ОСОБА_7 візи на своє ім`я, з метою його використання.

Так, ОСОБА_3 , перебуваючи на території м. Києва, більш точної адреси в ході досудового слідства не встановлено, домовився з невстановленою особою про виготовлення Шенгенської візи та відмітки про отримання посвідки на проживання в Україні на своє ім`я, вступивши в попередню змову з невстановленою особою та надав невстановленій особі свій паспорт громадянина Турецької Республіки НОМЕР_1 .

Після чого, невстановлена слідством особа в невстановлений час та місці виготовила підроблений документ а саме: Шенгенську візу №015837354, та поставила в паспорті громадянина Турецької Республіки НОМЕР_1 ОСОБА_3 відтиск печатки Державної міграційної служби України про отримання посвідки на проживання в Україні серії НОМЕР_2 . В подальшому, ОСОБА_3 , зустрівшись з невстановленою особою, отримав паспорт громадянина Турецької Республіки НОМЕР_1 з вклеєною підробленою Шенгенською візою № НОМЕР_3 на 9 сторінці та внесеними завідомо неправдивими відомостями - відтиском печатки Державної міграційної служби України про отримання посвідки на проживання в Україні серії НОМЕР_2 на 13 сторінці, залишив даний паспорт при собі з метою подальшого використання підробленого документа.

Крім того, 20.11.2016 року, приблизно о 17.15 годин, ОСОБА_3 , знаходячись в пункті пропуску аеропорту «Київ» (Жуляни), що розташований по вул. Медовій, 2 в м. Києві під час оформлення пасажирів рейсу «Тбілісі Київ» на прохання працівників паспортної

служби ВСП «Жуляни» пред`явити документи, які посвідчують особу, пред`явив паспорт громадянина Турецької Республіки НОМЕР_1 на своє ім`я із завідомо підробленими відомостями про отримання посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_2 та Шенгенською візою № НОМЕР_3 .

Згідно відповіді Посольства Республіки Польща в Україні №AMB.KIJO-WK.3308.212.2016 від 23.11.2016 року встановлено, що консульська установа Посольства Республіки Польща в Україні громадянину Туреччини візи за № НОМЕР_3 не видавала.

Згідно відповіді Державної міграційної служби України №8.2/7597-16 від 25.11.2016 року встановлено, що посвідка серії НОМЕР_2 , органами та підрозділами ДМС не видавалася.

Згідно висновку за результатами здійснення поглибленої перевірки документа встановлено, що документ дійсний та належить власнику, але на сторінці 13 присутній відтиск штампу Державної міграційної служби України щодо видачі посвідки на постійне проживання в Україні, який не відповідає встановленому зразку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, т.я. він своїми умисними діями, які виразились у пособництві в підроблені документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає право та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем.

Також, дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, т.я. він своїми умисними діями використав завідомо підроблений документ.

10.01.2017 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з одного боку, та обвинувачений у цьому провадженні ОСОБА_3 з іншого боку у присутності свого захисника ОСОБА_5 , в приміщенні Київської місцевої прокуратури № 9, розташованій в м. Києві, по вул. Героїв Севастополя, 3-А, уклали угоду про визнання винуватості на наступних умовах.

Згідно до угоди про визнання винуватості, прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди, зокрема, щодо формування обвинувачення та його правової кваліфікації за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, та ч. 4 ст. 358 КК України; істотних для даного кримінального провадження обставин; беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення: за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень; за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень; на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначити покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень; наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості та наслідки невиконання даної угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, а згідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої тяжкості.

Згідно до ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_3 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, відносяться до злочинів невеликої тяжкості, а тому, виходячи з вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, суд вважає, що в

даному кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, а тому сторони угоди просять затвердити угоду.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , який раніше не судимий, і призначити йому узгоджену сторонами міру покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень; за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень; на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначити покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Угоду про визнання винуватості від 10.01.2017 року, що укладена у кримінальному провадженні № 1-кп/760/632/17, що зареєстроване в ЄРДР 21.11.2016 року за № 0013878 між прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_4 , якому надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 - затвердити.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (тисяча двадцять) гривень;

за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначити покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому та прокурору.

С у д д я: