Справа № 202/440/17
Провадження № 1-кс/202/178/2017
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
15 лютого 2017 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 ,

адвоката заявника ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2016 року у кримінальному провадженні № 0002247, -
ВСТАНОВИВ:
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулися ОСОБА_5 і ОСОБА_6 з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2016 року у кримінальному провадженні № 0002247.
У своєму клопотанні заявники вказують на те, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2016 року накладено арешт на майно, яке належить їм і було вилучене в ході проведення обшуку, здійсненого на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 202/6535/16-к, провадження № 1-кс/0202/1981/2016 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 61 200 (шістдесят одна тисяча двісті) доларів США, 10 995 (десять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) Євро, 168 000 (сто шістдесят вісім тисяч) гривень. Зазначили, що вищевказані кошти є їх спільною сумісною власністю та не мають жодного відношення до «грошових коштів, здобутих злочинним шляхом», про які зазначається в ухвалі слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2016 року.

Вважають, що арешт на належне їм майно накладено необґрунтовано та з порушенням вимог глави 17 КПК України, ст. 41 Конституції України.

Вказали, що не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які можуть нести цивільну відповідальність у кримінальному провадженні № 0002247.

Тому просили скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2016 року на майно, яке належить їм, а також повернути їм вилучене майно, а саме: 61 200 (шістдесят одна тисяча двісті) доларів США, 10 995 (десять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) Євро, 168 000 (сто шістдесят вісім тисяч) гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_5 , адвокат заявника підтримали клопотання і просили його задовольнити.

Зазначили, що при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , були порушені права власників майна, не допущено адвоката та арешт тимчасово вилученого майна накладений з порушенням строку. Повідомили, що жодні слідчі дії за їх участю не проводилися.

Також, вказали, що під час вилучення грошових коштів в іноземній валюті не були зазначені номери і номінали купюр, що є порушенням Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої Наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року.

Пояснили, що все вилучене майно є спільною сумісною власністю подружжя і єдиними його власниками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Слідчий СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що по кримінальному провадженню № 0002247 ще здійснюється досудове розслідування, вищезазначені грошові кошти визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні і не є тимчасово вилученим майном, оскільки їх вилучення відбувалося на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2016 року, у якій вони були зазначені саме як предмети, які необхідно відшукати для встановлення істини у кримінальному провадженні. Тому, вважав посилання заявників на порушення строків звернення до суду з клопотання про накладення арешту недоцільними.

Заслухавши думку заявника, адвоката заявника, слідчого, дослідивши матеріали даного клопотання та додані до нього документи, матеріали кримінального провадження № 0002247, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2016 року було накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться у спільній сумісній власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , і які були вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено, що на теперішній час досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0002247не завершено у зв`язку з проведенням слідчих дій та зазначені грошові кошти визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2016 є законною, обґрунтованою і заявниками не була оскаржена, а грошові кошти, вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , мають значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні № 0002247.
Посилання заявників на порушення вимог законодавства під час проведення обшуку і вилучення грошових коштів не можуть бути достатньою підставою для скасування арешту майна.
Слідчий суддя вважає, що станом на день розгляду клопотання не відпали підстави накладення арешту на вищевказане майно, які були доведені слідчим під час розгляду клопотання про накладання арешту на дане майно.
Посилання заявника на необґрунтованість накладання арешту на вищевказане майно не було доведено в судовому засіданні.
Також, слідчому судді заявникамине було надано будь-яких доказів обґрунтування скасування арешту на зазначене майно та відсутності потреби саме у цьому заході, необґрунтованість накладення арешту на дане майно також не доведено, та не наведені будь-які нові підстави, у зв`язку з якими потрібно скасувати накладений арешт.

Тому, виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що у клопотанні про скасування арешту майна слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 309 КПК України зазначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, перелік цих ухвал є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України не може бути оскаржена.

Керуючись ст. ст. 110, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2016 рокуу кримінальному провадженні № 0002247 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1