Справа № 1-11/11
Провадження № 1/487/4/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання захисника підсудного про зміну запобіжного заходу , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського району м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні захисник підсудного ОСОБА_4 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, передбачений діючим законодавством посилаючись на те, що ОСОБА_5 перебував у розшуку на теперішній час затриманий на території Республіки Білорусь і перебуває в СІЗО для подальшої екстрадиції в Україну. Проте, ОСОБА_5 має ряд тяжких захворювань в наслідок яких він перебуває під постійним наглядом лікарів, які проводять необхідні медичні заходи. Крім того, з 2004 року ОСОБА_5 на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, що свідчить проте, що він став на шлях виправлення, бажає відшкодувати потерпілій заподіяну шкоду, але це можливо лише у разі перебування його на волі, співробітничати з правоохоронними органами і судом. При цьому, ОСОБА_5 особисто написана заява щодо явки до суду для розгляду відносно нього кримінальної справи по суті. Також, в АДРЕСА_1 проживає мати підсудного, яка також особисто поручається за належну поведінку сина та його явку за викликом до суду та яка бажає та має можливість внести заставу у розмірі визначеному судом. При цьому, після офіційного затримання ОСОБА_5 закінчився та перестав діяти відносно нього розшук.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання щодо зміни підсудному ОСОБА_5 запобіжного заходу посилаючись на передчасність цього клопотання, те що відносно підсудного розпочалась процедура екстрадиції та вказане клопотання слід вирішувати вже після доставки підсудного до Заводського районного суду м. Миколаєва та, що саме тримання під вартою що належним чином забезпечить відповідну процесуальну поведінку підсудного та виконання процесуальних рішень.
Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що підсудний ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Обвинувальний висновок відносно підсудного ОСОБА_5 19.07.2004 року надійшов до Заводського районного суд м. Миколавєа та складений відповідно до вимог КПК України, в редакції 1960 року, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.04.2013 року ОСОБА_5 оголошено у розшук із зміною запобіжного заходу з підписки про невиїзд на тримання під вартою, у зв`язку з чим провадження зупинено.

ОСОБА_5 у грудні 2016 року оголошено у міжнародний розшук та 06.02.2017 року затримано на території Республіки Польща, а 14.02.2017 року на території Республіки Білорусь.

20.02.2017 року до компетентних органів Республіки Білорусь направлено клопотання про видачу ОСОБА_5 у зв`язка з кримінальним переслідуванням, відповідно до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах.

Згідно з вимогами ст. 148 КПК України в редакції 1960 року запобіжні заходи застосовуються з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства та суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
Відповідно до вимог ст. 150 КПК України в редакції 1960 року при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, а так само і про його зміну, крім вищевказаних обставин, враховується тяжкість вчиненого злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Відповідно до вимог ст. 274 КПК України в редакції 1960 року, під час розгляду справи суд при наявності до того підстав може своєю ухвалою (постановою) змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо підсудного.
Як вбачається з матеріалів справи, підсудний ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, у справі судове слідство не розпочато, не допитано потерпілого та свідків, за таких обставин, суд вважає, що запобіжний захід у виді підписки про невиїзд не забезпечить належну поведінку підсудного на період розгляду справи та виконання процесуальних рішень. Підстав для застосування запобіжних заходів у виді особистої поуки, поруки громадської організації або трудового колективу та нагляду командування військової частини не вбачається.
Разом з тим, враховуючи те, що підсудний ОСОБА_5 раніше не судимий, має місце реєстрації в АДРЕСА_1 , та з урахуванням того, що має ряд тяжких захворювань: виразкової хвороби 12 палої кишки, переніс операцію по вшиванню виразки, загострення, холестероз жовчного міхура, гіпомоторна дискензія жовчного міхура, реактивний панкреатит, у зв`язку з чим потребує постійного нагляду лікарів, які проводять необхідні медичні заходи та постійного лікування, що підтверджується наданими медичними документами, суд вважає за доцільне змінити йому міру запобіжного заходу на заставу.
При цьому, суд бере до уваги та роз`яснення п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 26.03.1999 року «Про практику застосування судами застави як запобіжного заходу» згідно якого, застава має стати дієвим запобіжним заходом. З огляду на це
суди на стадії досудового розслідування кримінальної справи,
вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу чи продовження
строків тримання під вартою, а також на стадіях попереднього і
судового розгляду справи повинні за наявності відповідних підстав
застосовувати заставу за клопотанням обвинуваченого (підсудного),
його законного представника чи захисника, заставодавця, прокурора
або за власною ініціативою.
Крім того, в судовому засіданні мати підсудного ОСОБА_5 зазначила, що ОСОБА_5 бажає щоб йому було змінено запобіжний захід саме на заставу та у неї є можливість сплати заставу у визначеному КПК Україні розмірі, а сам підсудний надав до суду заяву, в якій зобов`язався з`явитися до суду для розгляду відносно нього кримінальної справи.

Відповідно до вимог ст. 154-1 КПК України в редакції 1960 року, розмір застави визначається щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від 4500 до 17000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Проте, відповідно до вимог ч. 2 ст. 154-1 КПК України в редакції 1960 року, у всіх випадках розмір застави не може бути меншим від розміру цивільного позову.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе змінити підсудному ОСОБА_5 запобіжний захід на заставу в розмірі 4500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 76500 грн.
Крім того, суд вважає за необхідне покласти на підсудного ряд обов`язків, передбачених ст. 149-1 КПК України в редакції 1960 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165-1, 149-1, 273, 274, 296 КПК України в редакції 1960 року, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу задовольнити.
Змінити підсудному ОСОБА_5 запобіжний захід із тримання під вартою на заставу в розмірі 76500 грн. (сімдесят шість тисяч п`ятьсот гривень).
Заставу внести не відповідний рахунок та надати суду документ, що підтверджує даний факт.
Роз`яснити підсудному та заставодавцям вимоги ст. 154-1 КПК України в редакції 1960 року, що у разі не виконання підсудним покладених на нього обов`язків застава буде звернена в дохід держави.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
з`являтися на виклик до суду, а в разі не можливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомити про це суд,
повідомляти суддю, в провадженні якого перебуває справа, про зміну місця свого проживання та/чи роботи,
не виїжджати за межі м. Миколаєва без дозволу суду.
У разі несплати підсудним ОСОБА_5 протягом п`яти днів визначеного судом розміру застави, вважати продовженою обрану міру запобіжного заходу у виді тримання під варту.
Постанова суду окремому оскарження не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1