Номер провадження: 11-кп/785/938/17
Номер справи місцевого суду: 521/9868/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.08.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001304 від 31.03.2016 року, яким

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Одесі, громадянин України, що має середню освіту, не працює, не одружений, не має місця реєстрації, до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та йому б= призначено покарання у виді 11 років позбавлення волі. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_7 у строк відбутого покарання був зарахований строк його попереднього ув`язнення за період з 31.03.2016 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Оскаржуваним вироком встановлено, що 31 березня 2016 року в період з 00 годин до 03 годин ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , в ході конфлікту зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , який розпочався на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно, з метою позбавлення життя наніс ОСОБА_9 декілька ударів кулаками та ногами по голові та тілу, після чого, обвивши шию ОСОБА_9 плечовим ременем від жіночої сумки, із силою стиснув її шию, утримуючи до тих пір, поки ОСОБА_9 перестала подавати ознаки життя, після чого ввів у ротову порожнину ОСОБА_9 металеву ложку, закупоривши дихальний шлях просвіт глотки, що призвело до настання смерті ОСОБА_9 на місці події через механічну асфіксію.

Не погодившись з зазначеним вироком суду ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу (а.с.164-168) та доповненнями до неї (а.с.176-177), в яких просив скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з тим, що вважав його незаконним та ухваленим з грубим порушенням кримінального процесуального закону.

Так обвинувачений стверджував, що суд першої інстанції у своїх висновках про його винуватість послався на докази, які були здобуті органами досудового слідства з порушенням його права на захист, яке виразилось, зокрема, у непредставленні йому захисника під час проведення слідчих дій.

Крім того, обвинувачений стверджує, що він не мав умислу на вбивство ОСОБА_9 , удари потерпілій він завдав у стані сильного душевного хвилювання, яке виникло під час сварки з ОСОБА_9 , а ложку до рота потерпілої він вставив з метою відкриття дихальних шляхів, щоб полегшити її дихання, після того, як він помітив, що дихання ОСОБА_9 внаслідок стиснення її шиї уповільнилось.

Також обвинувачений стверджує, що покарання, яке йому було призначене судом, є надмірно суворим.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який під час апеляційного розгляду змінив вимоги апеляційної скарги та просив змінити оскаржуваний вирок в частині призначення покарання, врахувати всі обставини, що пом`якшують покарання та призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.115 КК України, захисника, який підтримав вимоги ОСОБА_7 , прокурора, яка заперечувала проти задоволення зміненої апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду звернувся до суду з заявою про зміну апеляційних вимог, в якій зазначив, що просить апеляційний суд змінити оскаржуваний вирок та призначити йому мінімальне покарання, передбачене ч.1 ст.115 КК України. На думку обвинуваченого, суд першої інстанції не в повній мірі врахував пом`якшуючи покарання обставини, передбачені ст.66 КК України, а саме те, що раніше він не судимий, не намагався переховуватися від органу досудового розслідування та знищити або спотворити докази, під час вчинення злочину був тверезим та не бажав смерті ОСОБА_9 , намагався надати першу медичну допомогу та викликав швидку медичну допомогу, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Проте, апеляційний суд не може погодитися з такими доводами обвинуваченого ОСОБА_7 .

Так, призначаючи обвинуваченому покарання суд першої інстанції в оскаржуваному вироку врахував те, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

В свою чергу суд апеляційної інстанції визнає необґрунтованими доводи обвинуваченого та його захисника про те, що суд першої інстанції повинен був врахувати у якості пом`якшуючої обставини щире каяття ОСОБА_7 та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки під час судового розгляду справи та апеляційного розгляду ОСОБА_7 неодноразово змінював свої показання.

Під час допиту в суді першої інстанції у якості обвинуваченого ОСОБА_7 спочатку зазначав, що 30 березня 2016 року ввечері він вживав алкогольні напої пиво, ОСОБА_9 також перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Вночі між ними виникла побутова сварка, в ході якої він вдарив її рукою по обличчю. Оскільки потерпіла голосно кричала, він хотів її заспокоїти. Для цього взяв тут же в кімнаті ремінець від жіночої сумки і ним здавив шию ОСОБА_9 , утримуючи в такому положенні кілька секунд. Після того, як потерпіла опустилася на підлогу, він вирішив надати їй допомогу. Для цього взяв зі столу ложку, за допомогою якої відкрив потерпілій рот задля притоку повітря, надавив на язик, зафіксував ложку, щоб потерпіла не закрила рот. Після цього залишив потерпілу в кімнаті, а сам від сусіда викликав швидку допомогу і дочекався приїзду медпрацівників та міліції. Вважав, що смерть ОСОБА_9 настала в результаті його дій, але заперечує, що бажав настання саме таких наслідків. Зазначає, що його дії по відношенню до потерпілої пов`язані емоційним збудженням в результаті сварки з нею.

В подальшому під час судового розгляду ОСОБА_7 змінив покази в частині обставин спричинення потерпілій тілесних ушкоджень за допомогою сумочного ремінця. Так, він став пояснювати, що під час конфлікту з потерпілою взяв в руки зв`язку з кількох ремінців, якими замахнувся на ОСОБА_10 в області голови, однак, один з цих ремінців випадково впав через голову потерпілої і опинився на її шиї. Після цього він на кілька секунд затягнув ремінець, щоб змусити потерпілу замовкнути.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вже наполягав, що 30 березня 2016 року він взагалі не вживав алкогольні напої та був тверезим. Конфлікт між ним та ОСОБА_9 виник на підставі того, що остання його дуже образила та в подальшому ОСОБА_7 застосував насилля по відношенню до ОСОБА_9 , перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання, яке виникло після образливих слів ОСОБА_9 , смерті ОСОБА_9 обвинувачений не бажав.

На думку апеляційного суду, обраний спосіб захисту ОСОБА_7 , який полягав у неодноразовій зміні його показань направленій на пом`якшення ступеню його вини, ні в якому разі не може бути визнаний у якості такої пом`якшуючої покарання обставини, як щире каяття та сприяння у розкритті злочину.

Доводи обвинуваченого про те, що він не бажав смерті ОСОБА_9 апеляційний суд визнає також необґрунтованими. Так, суд першої інстанції дав належну оцінку тому, що під час вчинення злочину дії ОСОБА_7 були направлені саме на позбавлення життя ОСОБА_9 . Свій висновок суд першої інстанції обґрунтував оцінкою таких доказів.

З наданих Одеською міською станцією швидкої медичної допомоги відомостей вбачається, що бригада швидкої допомоги прибула за викликом, який був здійснений о - 04 годині 13 хвилин 31 березня 2016 року за адресою АДРЕСА_1 . Час прибуття бригади 04 години 23 хвилини. Смерть потерпілої настала до прибуття бригади (а.п. 43).

Відповідно до протоколів огляду, додаткового огляду, труп ОСОБА_9 зі слідами тілесних ушкоджень був виявлений на полу в кімнаті квартири АДРЕСА_2 (а.п. 44-49). В цій же кімнаті були виявлені та вилучені сліди крові на підлозі та плечовий ремінець від сумки (а.п. 54-58). Під час огляду трупу за участю судово-медичного експерта в просвіті глотки був виявлений та вилучений сторонній предмет металевий фрагмент раковини ложки без рукоятки (а.п. 50-53).

Предметом дослідження судово-медичної цитологічної експертизи став вилучений з місця події шкіряний ремінець чорного кольору довжиною 105 см, шириною 1,3 см, товщиною 0,2 см, кінці якого представлені малою петлею та великою, довжина якої становить 24 см. Відповідно до висновків експертизи, на ремінці виявлені сліди крові людини, яка може походити від потерпілої ОСОБА_9 (а.п. 86-89).

Відповідно до висновків медико-криміналістичної експертизи, вертикальний розрив у ОСОБА_9 стінки глотки міг утворитися від дії тупого, вузького твердого знаряддя, від надмірної дії травмуючої сили по розривному типу. Таким знаряддям могло бути виявлене при огляді трупу потерпілої черпало нержавіючої ложки.

Висновками судово-медичної експертизи (а.п. 72-76) встановлено, що ОСОБА_9 були спричинені численні тілесні ушкодження: а) синці (13) і садна (22) обличчя, синці лівого плеча (4), правого стегна (1), поперекової ділянки (1), крововиливи в м`яких тканинах грудної клітини справа. Дані ушкодження виникли від дії тупих предметів; б) горизонтальні смугоподібні синці на передній поверхні шиї (2) з осадженням на її поверхні, синець невизначеної форми у лівого кінця одного з смуго подібних синців. Ці ушкодження є фрагментами странгуляційної борозни (борозен), які утворилися від здавлення шиї довгастим напівтвердим предметом (предметами) в напрямку спереду-назад, в ділянці цих ушкоджень є крововиливи в м`яких тканинах шиї; в) крововиливи в слизову оболонку губ і язика, в м`яз язика, дві рани язика, мають ознаки забитих, розриви слизової оболонки глотки і крововиливи в глотку утворилися по розривному типу, ймовірно при введенні в порожнину рота і просвіт глотки чужорідного тіла металевої ложки, яка була виявлена в просвіті глотки.

Весь комплекс ушкоджень шиї, який призвів до смерті ОСОБА_11 від механічної асфіксії, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Всі інші ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_9 знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими нею ушкодженнями шиї, що виникли від здавлення її довгастим напівтвердим предметом, можливо, петлею, і закупорки просвіту глотки стороннім тілом (ложкою). Безпосередньою причиною смерті стала механічна асфіксія, на що вказують такі ознаки: наявність горизонтальних синців з осадненнями на їх поверхні (фрагментів странгуляційних борозен) на передній поверхні шиї, наявністю металевої ложки, яка щільно закриває просвіт глотки, множинними крововиливами в м`яких тканинах шиї, набряком, крововиливами в стінки глотки і розривами її слизової оболонки, наявністю забито-рваних ран язику, наявністю крововиливів в кон`юнктиви і під плевру легенів, вогнищами гострої емфіземи і набряком легень, набряком головного мозку, переважно рідким станом крові в серцево-судинній системі.

Вся наявні у ОСОБА_9 ушкодження прижиттєві, з моменту їх заподіяння до моменту смерті пройшло нетривалий час, що обчислюється хвилинами.

Суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що всі виявлені у трупа ОСОБА_9 тілесні ушкодження були спричинені саме ОСОБА_7 та направлені ним на позбавлення життя ОСОБА_9 . Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується також на тому факті, що майже всі множинні тілесні ушкодження зосереджені в області голови тіла ОСОБА_9 , тобто були нанесені у життєво важливі органи.

Так, експертом встановлено, що ушкодження на обличчі садна і синці, виникли від не менше, ніж 35 впливів, крововиливи в м`які тканини голови не менше, ніж 3-х впливів, синці лівого плеча від 4-х впливів. Ушкодження язика і глотки утворилися не менше, ніж від 2-3-х впливів, а фрагменти странгуляційної борозни могли бути наслідком одноразового впливу при здавлені шиї довгастим напівтвердим предметом.

Крім того експерт зазначив, що ушкодження на руках ОСОБА_9 можуть бути розцінені як сліди самозахисту. При своєчасному наданню медичної допомоги потерпілій можливість збереження її життя є малоймовірною.

Зазначені висновки судово-медичної експертизи спростовують пояснення обвинуваченого щодо механізму спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілій, кількості нанесених ударів і обставин удушення.

Оцінюючи зазначені докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про обставини вчиненого ОСОБА_7 злочину, а саме те, що ОСОБА_7 побив ОСОБА_9 , наносячи їй численні удари кулаками по обличчю і в інші частини голови, а також по тілу. При цьому потерпіла вчиняла спротив обвинуваченому, намагаючись захиститися. Після цього ОСОБА_7 , реалізовуючи умисел на позбавлення потерпілої життя, взяв на місці події ремінець від сумки і обвив навколо шиї потерпілої та здавив шию ремінцем, утримуючи деякий час в такому положенні, а потім ввів до глотки потерпілої металеву ложку, щільно закривши просвіт глотки. Такі умисні дії ОСОБА_7 призвели до механічної асфіксії і смерті ОСОБА_9 .

В свою чергу, апеляційний суд визнає надуманими доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що насилля до ОСОБА_9 він застосував у стані сильного душевного хвилювання, викликаного образами з боку останньої. Так, під час апеляційного розгляду, ОСОБА_7 не зміг обґрунтувати, які саме висловлювання ОСОБА_9 призвели до тяжкої образи ОСОБА_7 , що в свою чергу могло викликати у нього стан сильного душевного хвилювання.

Крім того, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_7 не страждав і не страждає хронічним психічним розладом, недоумством, іншим, в тому числі хворобливим розладом психічної діяльності, міг і може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.п. 97-99).

Згідно з висновком судово-психологічної експертизи, при допиті ОСОБА_7 під час досудового розслідування не встановлено ознак психологічного впливу на нього, він знаходився в звичайному психоемоційному стані, без жодних ознак надмірної збудженості або пригніченості (а.п. 100-101).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному спричиненню смерті іншої особі.
Що стосується покарання, призначеного ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції керувався положеннями статей 50, 65 КПК України, враховуючи мету призначення покарання, а також основні засади його призначення.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував те, що злочин, який вчинив ОСОБА_7 є особливо тяжким, та врахував особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, ніде не працює, ніякою суспільно корисною діяльністю не займався, не мав реєстрації, у зв`язку з чим проживав в квартирі ОСОБА_9 , по відношенню до якої він і вчинив злочин. Крім того, суд першої інстанції врахував обставину, щообтяжує покарання обвинуваченого вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.1 ст.115 КК України, яке є достатнім і справедливим та забезпечить виправлення та перевиховання засудженого.
Враховуючи ці обставини, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного вироку суду.
Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419КПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року, яким ОСОБА_7 був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України - залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4