УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/4612/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.172 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27 квітня 2017 року про накладення арешту на майно
з участю: прокурора ОСОБА_7
скаржника ОСОБА_6
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження та ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27 квітня 2017 року скасувати і постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт вказаного в ухвалі майна.
В обгрунтування апеляції скаржник зазначає, що клопотання слідчого, яке стало підставою постановлення оскаржуваної ухвали на вищевказане арештоване майно не відповідає вимогам КПК України. Зокрема, в клопотанні слідчого про вилучення автомобіля не вказано що окрім автомобіля також було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 19.10.2016р. Зазначає, що ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі судді не обгрунтовано підставу і мету арешту автомобіля у добросовісного набувача.
Крім того, скаржник стверджує, що не був повідомлений про судовий розгляд клопотання, чим порушено вимоги ст.135 КПК України. Був позбавлений можливості подати заперечення.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27 квітня 2017 року задоволено клопотання слідчого Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції ГУ Національної поліції в Житомирській області та накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen Passat» № кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 та ключ від замка запалювання до нього, вилучені 25.04.2017р. при огляді місця події, а саме за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 88.
Слідчий суддя умотивував своє рішення тим, що він вважає за необхідне накласти арешт на вищевказане майно для проведення слідчих дій та збереження речових доказів, які є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, перевіривши ухвалу суду в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
За п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно матеріалів провадження, 19.10.2016 близько 16 год. 30 хв. на автодорозі «Житомир-Чернівці» в с. Корчак Житомирського р-ну., Житомирської обл. працівниками поліції зупинено автомобіль «Volkswagen Passat» № кузова: НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , під час чого при перевірці документів у нього, виявлено ознаки підроблення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на вказаний автомобіль.
Слідчий СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з клопотанням про арешт вищевказаного майна.
Враховуючи вищевказане в своїй сукупності, існує достатньо підстав вважати що вищевказані арештовані автомобіль та ключ від замка запалювання до нього є доказами злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358 та ст. 290 КК України та на даному етапі досудового розслідування існує потреба їх збереження.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає.
Щодо апеляційних доводів ОСОБА_6 про те, що клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області не відповідає вимогам КПК України, то вони також не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами кримінального провадження.
За таких обставин, підстав для скасування оскаржуваного рішення слідчого судді, як про те просить ОСОБА_6 , колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27 квітня 2017 року, якою накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen Passat» № кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , та ключ від замка запалювання до нього залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді: