Справа № 191/1173/17
Провадження № 1-в/191/422/17
У Х В А Л А
іменем України
16 червня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 , представника Синельниківської ВК№94 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, просить суд застосувати відносно нього положення ст. 81 КК України, оскільки ним вже відбуто більше ? частини призначеного строку покарання. Засуджений в судовому засіданні своє клопотання підтримав та просив суд його задовольнити. Окрім того пояснив суду, що працює днювальним, виявляє бажання бути залученим до оплатної праці, однак з такою заявою до адміністрації не звертався. В СВК №94 отримує медичну допомогу.
Представник адміністрації СВК №94 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, з тих підстав, що ОСОБА_5 не став на шлях виправлення, оскільки на оплатних роботах не працює, не звертався з заявою до адміністрації з цього приводу. Заохочення отримав в серпні 2012 року, а також має одне непогашене стягнення. За наявного діагнозу у засудженого він може залучатися до оплатної роботи в СВК №94.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_5 , вважав, що немає підстав для його задоволення.
Суд, заслухавши пояснення засудженого, представника адміністрації СВК №94, з урахуванням думки прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, відомості щодо працевлаштування ОСОБА_5 в СВК №94 за час перебування в колонії, виписку з медичної амбулаторної карти ОСОБА_5 , приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 має право на умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України по відбуттю ? строку з 21.01.2016 року. Засуджений ОСОБА_5 прибув до СВК №94 03.01.2012 року. На виробництві установи на теперішній час на працевлаштований. За час відбування покарання характеризується посередньо, має одне заохочення та чотири стягнення, одне з яких не погашене. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, авторитетом та повагою серед них не користується. Правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом дотримується з метою отримання поблажливого ставлення. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується у побуті, не здійснює за ними належного догляду. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Посередньо ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Участь у виховних заходах, які проводяться в установі не приймає. Приймати участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу не бажає. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення неявних професійно-технічних навичок не прагне. Участі у роботі самодіяльних організацій не бере. На профілактичному обліку не перебуває. Провину у скоєному злочині визнає, розкаюється.
Виходячи з викладеного вище, застосування умовно-дострокового звільнення відносно ОСОБА_5 , як особи, яка є не працевлаштованою, з періодичністю отримує стягнення за порушення режиму відбування покарання, одне з яких є непогашеним, що в сукупності, з врахування одного заохочення, не дає суду підстав для застосування відносно засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення, оскільки зазначена його поведінка суперечить складовим підставам застосування такого звільнення, відповідно до ст. 81 КК України.
Окрім того, суд зазначає, що бажання отримати пільгу та достроково звільнитись від відбування покарання, не виправдовує мети призначеного покарання, встановленої ч.2 ст.50 КК України.
У відповідності до ч. 6 ст. 539 КПК України, - у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.
Керуючись ст.81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_6 Матіяш