Справа № 447/365/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2017 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
в присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР під № 0000122 від 26.01.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чертіж, Жидачівського району Львівської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, який не працює та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , діючи як фізична особа (не був офіційно зареєстрований суб`єктом господарської діяльності, всупереч вимогам Закону України «Про металобрухт»), умисно, з корисливих мотивів організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту, який в подальшому використовував для заготівлі металобрухту з метою отримання прибутку. В червні 2015 року у ОСОБА_4 виник умисел щодо здійснення заготівлі брухту чорних металів шляхом купівлі за готівку у фізичних осіб з метою подальшої реалізації його суб`єктам господарювання за ціною вищою ніж ціна приймання, для отримання прибутку. Для цього він використав самовільно зайняту земельну ділянку, що знаходиться біля в`їздної брами ТзОВ "НВП Розліт" за адресою: Львівська область, Миколаївський район, м. Новий Розділ, вул. Гірнича, 2. ОСОБА_4 достовірно знав, що для здійснення операцій з брухтом чорних металів, необхідно бути офіційно зареєстрованим суб`єктом господарської діяльності, відомості про якого включені до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, однак дій спрямованих на отримання дозвільних документів не вчинив. ОСОБА_4 забезпечив вказаний пункт вагою та залучив невстановлених досудовим розслідуванням осіб, що виконували функції вантажників, з якими у подальшому розраховувався готівкою. А також забезпечив можливість відвантаження незаконно заготовленого ним металобрухту автомобільним транспортом до пункту заготівлі металобрухту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . І з червня 2015 року ОСОБА_4 особисто здійснював функції приймальника та заготовляв брухт чорних металів, придбаваючи його у фізичних осіб, здійснюючи розрахунок за нього всупереч Закону України "Про металобрухт" готівкою і не складав відповідних актів приймання. При цьому заготовлений промисловий металобрухт не проходив жодного контролю з дотримання вимог вибухової безпеки та наявності на ньому шкідливих речовин. Також, ОСОБА_4 забезпечував зберігання заготовленого брухту чорних металів. Дану діяльність він здійснював до 18.10.2016 року.

Таким діями, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.213 КК України, а саме організацію незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту та здійснення прийому брухту чорних металів фізичною особою.

В ході досудового розслідування між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості від 06.02.2017 року відповідно до якої сторони домовилися про наступне. ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України та зобов`язується за необхідності дати вичерпні покази щодо усіх обставин вчиненого злочину, з`являтися на виклики та виконувати всі законні вимоги у кримінальному провадженні №0000122. За умови виконання вищевказаних зобов`язань, сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України у виді штрафу у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні сторони судового провадження підтримали угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку учасників судового провадження, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Дії обвинуваченого обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.213 КК України. Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнає повністю.

Сторони угоди про визнання винуватості розуміють наслідки укладення та затвердження угоди.

Обвинувачений розуміє, що він має право на судовий розгляд, а прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального правопорушення, також він розуміє, характер обвинувачення та вид покарання, яке буде йому призначене у разі затвердження угоди і наслідки укладення угоди та зможе реально виконати обов`язки щодо співпраці, викладені в угоді про визнання винуватості.

Укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода про визнання винуватості відповідає вимогам, встановленим КПК України, та не порушує права, свободи чи інтереси сторін кримінального провадження або інших осіб.

Покарання визначене в угоді про визнання винуватості відповідає вимогам КК України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 06.02.2017 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні №0000122 ОСОБА_3 , з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншої сторони.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 213 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу розміром 1500 (одна тисяча п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку передбаченому ст. 394 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1