Справа № 192/3179/16-к
Провадження № 1-кп/192/25/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" липня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає без реєстрації в АДРЕСА_2 , не працюючого, який має середню освіту, не одруженого, раніше судимого:
-13 червня 2002 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.189, ч.1 ст.296, ст.70 КК України до 1 року позбавлення волі;
-16 грудня 2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровськ за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
-27 липня 2007 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровськ за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі;
-28 квітня 2009 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровськ за ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі;
-06 листопада 2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровськ за ч.1 ст.289, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_3 , будучи засудженим 06 листопада 2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровськ м Дніпропетровської області за ч.1 ст.289, ст.71 КК України на шлях виправлення не став і повторно вчинив умисний злочин проти власності.
Так, ОСОБА_3 04 жовтня 2016 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням в інше приміщення із корисливих спонукань з метою особистої наживи, скориставшись відсутністю огорожі, шляхом вільного доступу через незамкнені двері проник до приміщення погрібу по АДРЕСА_3 , звідки таємно повторно викрав з полиць погріба: 8 скляних банок, ємністю 0,480 л з абрикосовим варенням, вартістю по 19 гривень 50 копійок за одну банку на загальну суму 156 гривень, 5 скляних банок, ємністю 0,5 л з абрикосовим варенням, вартістю по 19 гривень 80 копійок за одну банку на загальну суму 99 гривень, 1 скляну банку, ємністю 2 л з консервованими абрикосами, вартістю 55 гривень, 4 скляних банки, ємністю 0,750 л з консервованими абрикосами, вартістю по 43 гривні 75 копійок за кожну банку на загальну суму 175 гривень, 1 скляну банку, ємністю 0,5 л з консервованими абрикосами, вартістю 51 гривня, 1 скляну банку, ємністю 1 л з консервованими кабачками, вартістю 27 гривень, 2 скляні банки, ємністю 0,5 л з консервованими огірками, вартістю по 29 гривень за одну банку на загальну суму 58 гривень, 1 скляну банку, ємністю 1 л з консервованими помідорами, вартістю 25 гривень, після чого з викраденим зник.
Своїми діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 646 гривень.
ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним злочину.
В судовому засіданні пояснив, що в жовтні 2016 року перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння прийшов на територію будинку АДРЕСА_3 , де була відсутня огорожа. Біля дороги був розташований погріб, двері якого були прикриті цеглою. Він відчинив двері та проник до погрібу, звідки викрав консервацію, а саме: 8 скляних банок, ємністю 0,480 л з абрикосовим варенням, 5 скляних банок, ємністю 0,5 л з абрикосовим варенням, 1 скляну банку, ємністю 2 л з консервованими абрикосами, 4 скляних банки, ємністю 0,750 л з консервованими абрикосами, 1 скляну банку, ємністю 0,5 л з консервованими абрикосами, 1 скляну банку, ємністю 1 л з консервованими кабачками, 2 скляні банки, ємністю 0,5 л з консервованими огірками, 1 скляну банку, ємністю 1 л з консервованими помідорами, які склав у мішок, який приніс із собою та приніс викрадене додому. Вдома частину консервації він з`їв разом зі своєю сім`єю, а частину консервації у нього конфіскували працівники поліції.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.13,102).
Враховуючи те, що обвинувачений та його захисник, прокурор не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких вони правильно розуміють, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина обвинуваченого в скоєнні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України не встановлено.
Вирішуючи відповідно до ст.65 КК України питання про вид та міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, а також особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, перебуває під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога, вчинив новий корисливий злочин не відбувши покарання за попереднім вироком, раніше судимий за вчинення умисного злочину проти власності.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 неможливе без ізоляції його від суспільства і йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк, достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу у вигляді позбавлення волі, оскільки призначенням іншого виду покарання не буде досягнуто мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України.
При цьому при призначені остаточного покарання за сукупністю вироків, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 положення ч. 1 ст. 71 КК України, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення не відбувши повністю покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2015 року.
Оскільки обвинуваченого згідно ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2016 року було переведено з Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» до Дніпропетровського слідчого ізолятора для можливості його конвоювання до Солонянського районного суду та 15 грудня 2016 року він прибув до Дніпропетровського слідчого ізолятора, тому (а.с.35) на підставі зазначеного у відповідність до положень ч. 5 ст. 72 КК України зі змінами, внесеними Законом України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», строк попереднього ув`язнення обвинуваченого слід зарахувати в строк остаточного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі, а строк покарання рахувати з дня фактичного виконання. При цьому зарахуванню підлягає строк попереднього ув`язнення до 21 червня 2017 року, оскільки Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIIIскасовано правила зарахування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 винуватим за ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2015 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 місяці позбавлення волі.
Строк покарання рахувати з моменту початку його фактичного виконання.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення починаючи з 15 грудня 2016 року по 21 червня 2017 року за правилом передбаченим ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити потерпілому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1