18.08.2017 Справа № 367/2296/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження, внесене 11.02.2014 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000247, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз 09.04.2010 р. Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до 03 років позбавлення волі (відбув покарання 02.11.2012 р.), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого середню професійно-технічну освіту, раніше неодноразово судимого, останні рази: 08.10.2012 р. Ірпінським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 71, 75, 76 КК України до 04 років 06 місяців позбавлення волі (звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки); 27.03.2013 р. Києво-Святошинським районним судом Київської області за ст. 198, ч. 4 ст. 70, ст.ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі (звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 11.02.2014 р. близько 12 год 30 хв (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), маючи намір на таємне викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та разом з ним, шляхом пошкодження метало-пластикового вікна, проник до будинку АДРЕСА_4 , власником якого є ОСОБА_8 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_8 майно, а саме: ножі господарсько-побутового призначення у кількості 2 штук, вартістю 300 гривень кожний, на суму 600 гривень; ножі сувенірні у кількості 2 штук, вартістю 100 гривень кожний, на суму 200 гривень; макет масо-габаритний гвинтівки Мосіна зразка 1891/1930 р. № НОМЕР_1 , вартістю 2500 гривень; пістолет-кулемет Шпагіна № 44 570 під холостий патрон калібру 7,62 ТТ, вартістю 3400 гривень; макет масо-габаритний револьвера системи «Наган» зразка 1895 року, калібру 7,62 MM, № НОМЕР_2 , 1923 року випуску разом із кобурою та патронами у кількості восьми штук, загальною вартістю 1800 гривень; дульнозарядний кременевий іграшковий пістолет, який для потерпілого матеріальної цінності не представляє.

З викраденим майном ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли і розпорядилися ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 8500 гривень.

У зв`язку із наведеним ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 11.02.2014 р. близько 12 год 30 хв (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), маючи намір на таємне викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_6 та разом з ним, шляхом пошкодження метало-пластикового вікна, проник до будинку АДРЕСА_4 , власником якого є ОСОБА_8 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_8 майно, а саме: ножі господарсько-побутового призначення у кількості 2 штук, вартістю 300 гривень кожний, на суму 600 гривень; ножі сувенірні у кількості 2 штук, вартістю 100 гривень кожний, на суму 200 гривень; макет масо-габаритний гвинтівки Мосіна зразка 1891/1930 р. № НОМЕР_1 , вартістю 2500 гривень; пістолет-кулемет Шпагіна № 44 570 під холостий патрон калібру 7,62 ТТ, вартістю 3400 гривень; макет масо-габаритний револьвера системи «Наган» зразка 1895 року, калібру 7,62 MM, № НОМЕР_2 , 1923 року випуску разом із кобурою та патронами у кількості восьми штук, загальною вартістю 1800 гривень; дульнозарядний кременевий іграшковий пістолет, який для потерпілого матеріальної цінності не представляє.

З викраденим майном ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли і розпорядилися ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 8500 гривень.

У зв`язку із наведеним ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину, який йому інкримінується, не визнав. Вказував, що зранку 11.02.2014 р. його брат попросив віддати гроші в м. Ірпіні Київської області, на що він погодився. В цей же день, близько 12 год 00 хв, в м. Києві, на вул. Маршала Гречка, домовився із знайомим таксистом і поїхав туди на таксі. По дорозі заїхав в магазин «Ашан», де зустрів свого знайомого ОСОБА_7 , який напросився поїхати з ним в м. Ірпінь. Він не заперечував. Приїхавши в м. Ірпінь, він зустрівся з незнайомим йому чоловіком на ім`я ОСОБА_9 , передав йому 1 300,00 грн. Коли збирались повертатись до м. Києва, ОСОБА_7 , попросив поїхати через Стоянку, сказав, що покаже дорогу. Водій не заперечував. Приїхавши на вказане ОСОБА_7 місце, він залишився разом з таксистом в автомобілі, а ОСОБА_7 , пішов в невідомому йому напрямку. Приблизно через 20 хвилин ОСОБА_7 повернувся та поклав якийсь пакет в машину на заднє сидіння. На його питання що це, ОСОБА_7 відповів, що треба було забрати речі. Після цього, тільки вони від?їхали, їх було затримано працівниками міліції та доставлено в ОСОБА_10 . Вказував, що йому не було відомо, про наміри ОСОБА_7 вчинити крадіжку і він з ним нікуди не ходив.

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав частково, повідомив, що він 11.02.2014 р. приблизно о 12 год 00 хв в м. Києві, в магазині «Ашан», випадково зустрівся із ОСОБА_6 . Від нього дізнався, що той на таксі їде в м.Ірпінь Київської області віддати комусь гроші і напросився поїхати з ним. По дорозі у нього виник умисел здійснити крадіжку якогось житла. Після того, як ОСОБА_6 в м. Ірпіні зустрівся з якимось чоловіком і вирішив повертатись до Києва, він попросив його та водія поїхати через с. Стоянка, щоб забрати речі, на що ті погодились. В м. Ірпені Київської області близько 12 год 30 хв (точний час не пам?ятає) біля вул. 7-ма Лінія він попросив зупинитись. Після цього він вийшов з автомобіля і пішов по АДРЕСА_5 , де вирішив обікрасти будинок АДРЕСА_6 , тому що хвіртка на подвір?я не була зачинена. Шляхом віджиму метало-пластикового вікна він проник в цей будинок, де заволодів: двома ножами господарсько-побутового призначення, двома сувенірними ножами, макетом масо-габаритним гвинтівки Мосіна зразка 1891/1930 р. № НОМЕР_1 , пістолетом-кулеметом Шпагіна № НОМЕР_3 під холостий патрон калібру 7,62 ТТ, макетом масо-габаритним револьвера системи «Наган» зразка 1895 року, калібру 7,62 мм, № НОМЕР_2 , 1923 року випуску разом із кобурою та патронами у кількості восьми штук, дульнозарядним кременевим іграшковим пістолетом і з цим майном через вікно залишив будинок та подвір?я. Коли він сів в машину з викраденими речами і вони від?їхали, їх затримали працівники міліції. Визнав оцінку викраденого майна, зазначеного в обвинуваченні та те, що викрав майно ОСОБА_8 на суму 8 500,00 грн. У скоєному розкаявся, просив його суворо не карати. Наполягав, що зазначенні вище діяння він вчиняв самостійно і про його наміри та дії ОСОБА_6 не знав і вони з ним не домовлялись про спільне вчинення злочину.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за ч. 2 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став, та 11.02.2014 р. близько 12 год 30 хв (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), з корисливих мотивів, маючи намір на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, повторно, шляхом віджиму метало-пластикового вікна, проник до будинку АДРЕСА_4 , власником якого є ОСОБА_8 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_8 майно, а саме: ножі господарсько-побутового призначення у кількості 2 шт, вартістю 300,00 грн. кожний, ножі сувенірні у кількості 2 шт, вартістю 100,00 грн. кожний, макет масо-габаритний гвинтівки Мосіна зразка 1891/1930 р. № НОМЕР_1 , вартістю 2 500,00 грн.; пістолет-кулемет Шпагіна № НОМЕР_3 під холостий патрон калібру 7,62 ТТ, вартістю 3 400,00 грн.; макет масо-габаритний револьвера системи «Наган» зразка 1895 року, калібру 7,62 мм, № НОМЕР_2 , 1923 року випуску разом із кобурою та патронами у кількості восьми штук, загальною вартістю 1 800,00 грн.; дульнозарядний кременевий іграшковий пістолет, який для потерпілого матеріальної цінності не представляє, а всього майна на загальну суму 8 500,00 грн.

З викраденим майном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник і розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Не зважаючи на часткове визнання ОСОБА_7 свої вини, його вина у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується:

-показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтвердив, що 11.02.2014 р. в м. Ірпіні Київської області, після того як він віддав на прохання свого брата незнайомому йому чоловіку на ім`я ОСОБА_9 1 300,00 гривень, ОСОБА_7 , попросив поїхати на Київ через Стоянку, сказав, що покаже дорогу. Приїхавши на вказане ОСОБА_7 місце, він залишився разом з таксистом в автомобілі, а ОСОБА_7 , пішов в невідомому йому напрямку. Приблизно через 20 хвилин ОСОБА_7 повернувся та поклав якісь речі в машину, після чого їх було затримано працівниками міліції;

-показаннями свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що заробляє на життя шляхом приватних перевезень на автомобілі «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_4 . 11.02.2014 р. в м. Києві, біля будинку № 9 по вул. Маршала Гречка, до нього підійшов ОСОБА_6 і попросив відвезти його в м. Ірпінь Київської області. Коли їхали туди, на його прохання заїхали в магазин «Ашан». Він чекав, а ОСОБА_6 пішов у магазин. Звідти він повернувся з ОСОБА_7 , вони разом сіли в машину і всі поїхали в м. Ірпінь. В м. Ірпіні, біля розважального закладу «Адмірал клуб», ОСОБА_6 вийшов з автомобіля, через деякий час повернувся. ОСОБА_7 попросив поїхати в м. Київ іншим шляхом, через Житомирську трасу, завезти його до метро «Житомирська». Коли їхали по Ірпіню, ОСОБА_7 попросив зупинитись і кудись пішов, а він та ОСОБА_6 залишились чекати його в автомобілі. Приблизно через 20 хвилин ОСОБА_7 повернувся з сумкою, сів в машину на заднє сидіння. Потім до них під?їхали працівники міліції, і як в подальшому з?ясувалось, ОСОБА_7 викрав зброю, яку розкладали біля автомобіля;

-витягами від 11.02.2014 р. і від 13.02.2014 р. з кримінального провадження № 0000247, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 11.02.2014 р. (т. 2 а.с. 1-2), згідно яких за заявою ОСОБА_8 було відкрито та зареєстровано кримінальне провадження за фактом крадіжки в нього 11.02.2014 р. майна;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.02.2014р. (т. 2 а.с. 5), згідно якого ОСОБА_8 повідомив, що 11.02.2014 р, близько 15 год 00 хв, виявив пошкоджене вікно на власному будинку за адресою: АДРЕСА_7 , та пропажу речей;

-рапортом о/у УКР ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_12 від 11.02.2014 р. (т. 2 а.с. 6), з якого вбачається, що 11.02.2014 р. ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 було затримано о 13 год 00 хв за адресою: м. Ірпінь, вул. Свердлова, 12 у зв`язку із тим, що вони на автомобілі «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_4 скоїли крадіжку з приватного будинку за адресою: АДРЕСА_8 ;

-протоколом огляду місця події з ілюстративною фото-таблицею до нього від 11.02.2014р. (т. 2 а.с. 8-14), яким зафіксовано стан подвір?я, будинку та його приміщень за адресою: АДРЕСА_7 , в тому числі відкрите металопластикове вікно;

-протоколом огляду місця події з ілюстративною фото-таблицею до нього від 11.02.2014р. (т. 2 а.с. 18-24-в), предметом огляду якого є автомобіль «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_4 , на задньому сидінні якого виявлено предмети, схожі на зброю, які вилучено;

-паспортом на експонат гвинтівки Мосіна зр. 1891/1930 рр. (т. 2 а.с. 38), згідно якого цей предмет є виробом господарсько-побутового призначення;

-паспортом на макет масо-габаритний револьвера системи нагана зразка 1895 р. (т. 2 а.с. 39-40), згідно якого цей предмет є виробом побутового призначення;

-довідкою ФОП ОСОБА_13 (т. 2 а.с. 43), якою визначено вартість викраденого майна;

-висновком експерта від 08.04.13 № 288 ВКЕ (т. 2 а.с. 56-62), згідно якого вилучені згідно протоколу огляду місця події від 11.02.2014 р. речі не є зброєю чи боєприпасами;

-висновком експерта від 20.03.14 № 86 (т. 2 а.с. 181-196), згідно якого вилучені згідно протоколу огляду місця події від 11.02.2014 р. ножі не є холодною зброєю.

В той же час, суд вважає безпідставною кваліфікацію дій ОСОБА_7 в частині скоєння ним злочину за попередньою змовою із ОСОБА_6 , оскільки суду не надано жодних доказів на підтвердження такої обставини, а ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заперечують, що між ними була якась домовленість про викрадення майна і що вони разом скоїли крадіжку.

Також свідок ОСОБА_11 повідомив, що він із ОСОБА_6 сиділи в автомобілі, коли ОСОБА_7 кудись пішов, а потім повернувся з сумкою, в якій були викрадені речі.

Обираючи міру покарання ОСОБА_7 суд враховує, що він скоїв злочин, який відноситься до тяжких злочинів.

Як особа ОСОБА_7 характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, хворіє на туберкульоз, вчинив злочин, маючи не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд знаходить: визнання своєї вини.

Обставинами, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, суд вважає рецидив злочинів.

Враховуючи дані обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 неможливе без ізоляції його від суспільства, оскільки він, маючи не зняті і непогашені судимості, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив злочин. Тому суд вирішив, призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 185 КК України. Визначаючи розмір покарання, суд враховує визнання обвинуваченим своєї вини, його характеристику, те що він хворіє на туберкульоз та ВІЛ, а також, що на його утриманні перебуває матір, яка є інвалідом.

В дебатах прокурор просила призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 05 років. Суд не погоджується з такою позицією прокурора, оскільки вона не відповідає нормам закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 416 КПК України при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 19.11.2014 р. в даному провадженні (т. 1 а.с. 139-143) ОСОБА_7 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 03 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13.10.2015 р. (т. 1 а.с. 253-255) зазначений вирок скасовано у зв?язку із істотним порушенням кримінального процесуального закону, а не у зв`язку із необхідністю посилення покарання.

Таким чином, враховуючи наведене та санкцію ч. 3 ст. 185 КК України, суд не взмозі призначити ОСОБА_7 покарання більше ніж позбавлення волі строком на 03 роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції станом на 20.06.2017 р.) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, керуючись ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції станом на 20.06.2017 р.), суд зараховує у строк відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_7 час його перебування під вартою в період з 11.02.2014 р. (день затримання) по 25.03.2015 р. та з 05.09.2015 р. по 29.06.2016 р. (день, коли було змінено запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт) включно з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі. Суд не враховує в цей час період з 26.03.2015 р. по 04.09.2015 р., оскільки в цей час ОСОБА_7 відбував покарання у Бучанській ВК № 85, про що свідчать лист Київського СІЗО від 07.09.15 № 08-257/2, копія списку підсудних та установчих даних на них (т. 2 а.с. 236, 243), ухвала Ірпінського міського суду від 29.06.2016 р. (т. 3 а.с. 74-75).

Враховуючи наведене, час попереднього ув?язнення, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 відбув покарання, що призначається йому цим вироком.

Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що залишається не доведеним те, що ОСОБА_6 вчинено злочин, в якому він обвинувачується в даному кримінальному провадженні.

Стороною обвинувачення не надано жодних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

При цьому, суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заперечують, що між ними була якась домовленість про викрадення майна і що вони разом скоїли крадіжку.

Також свідок ОСОБА_11 повідомив, що він із ОСОБА_6 сиділи в автомобілі, коли ОСОБА_7 кудись пішов, а потім повернувся з сумкою, в якій були викрадені речі.

Суд відкидає надані стороною обвинувачення докази з наступних підстав:

-витяги від 11.02.2014 р. і від 13.02.2014 р. з кримінального провадження № 0000247, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 11.02.2014 р. (т. 2 а.с. 1-2), лише підтверджують, що за заявою ОСОБА_8 було відкрито та зареєстровано кримінальне провадження за фактом крадіжки в нього 11.02.2014 р. майна;

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.02.2014р. (т. 2 а.с. 5), вказує лише на те, що ОСОБА_8 повідомив, що 11.02.2014 р, близько 15 год 00 хв, виявив пошкоджене вікно на власному будинку за адресою: АДРЕСА_7 , та пропажу речей;

-хоч рапорт о/у УКР ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_12 від 11.02.2014 р. (т. 2 а.с. 6) містить вказівку на те, що 11.02.2014 р. ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 було затримано о 13 год 00 хв за адресою: м. Ірпінь, вул. Свердлова, 12 у зв`язку із тим, що вони на автомобілі «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_4 скоїли крадіжку з приватного будинку за адресою: АДРЕСА_8 , однак такий доказ є сумнівним, оскільки ОСОБА_12 не був свідком скоєння злочину і лише засвідчив факт затримання осіб;

-протоколом огляду місця події з ілюстративною фото-таблицею до нього від 11.02.2014р. (т. 2 а.с. 8-14), лише зафіксовано стан подвір?я, будинку та його приміщень за адресою: АДРЕСА_7 ;

-протокол огляду місця події з ілюстративною фото-таблицею до нього від 11.02.2014р. (т. 2 а.с. 18-24-в), підтверджує лише, що на задньому сидінні автомобіля «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_4 виявлено та вилучено викрадені речі;

-паспорт на експонат гвинтівки Мосіна зр. 1891/1930 рр. (т. 2 а.с. 38), паспорт на макет масо-габаритний револьвера системи Нагана зразка 1895 р. (т. 2 а.с. 39-40), довідка ФОП ОСОБА_13 (т. 2 а.с. 43), висновок експерта від 08.04.13 № 288 ВКЕ (т. 2 а.с. 56-62), висновок експерта від 20.03.14 № 86 (т. 2 а.с. 181-196), лише підтверджують вартість викрадених речей і те, що вони не є вогнепальною та холодною зброєю чи боєприпасами;

-висновок експерта від 07.04.14 № 100 (т. 2 а.с. 66-75) вказує, що сліди вилучені під час огляду місця події 11.02.2014 р. не є придатними для ідентифікації;

-висновок спеціаліста від 04.02.11 № 5-20 (т. 2 а.с. 41-42) взагалі не стосується даного провадження, оскільки предметом його дослідження були 20 пістолетів-кулеметів «ППШ-41», номери яких не відповідають тому, що було виявлено та вилучено 11.02.2014 р. під час огляду місця подій в цьому кримінальному провадженню.

Речові докази судом не досліджувались, оскільки не були надані суду стороною обвинувачення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Оскільки в суді не доведено, що ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, суд виправдовує його за цією статтею.

Суд не застосовує до обвинувачених запобіжні заходи, тому що таких клопотань до суду не надходило, а обрані раніше припинили свою дію.

Речовими доказами по справі суд розпоряджається відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Понесені по справі судові витрати суд відшкодовує за рахунок обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 72 КК України, ст.ст. 100, 369-373, 416 КПК України, суд-

з а с у д и в :
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання по цій статті у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня його затримання, з 11.02.2014 р.
Зарахувати у строк покарання ОСОБА_7 час його попереднього ув?язнення з 11.02.2014 р. по 25.03.2015 р. та з 05.09.2015 р. по 29.06.2016 р. з розрахунку одному дню попереднього ув?язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що відбув покарання за цим вироком.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертиз по справі в розмірі 1 277,28 грн. (Одна тисяча двісті сімдесят сім гривень 28 коп.).
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати невинним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та виправдати його за цією статтею.

Речові докази: ножі господарсько-побутового призначення у кількості 2 шт, ножі сувенірні 2 шт, макет масо-габаритний гвинтівки Мосіна зразка 1891/1930 р. № НОМЕР_1 , пістолет-кулемет Шпагіна № 44 570 під холостий патрон калібру 7,62 ТТ, макет масо-габаритний револьвера системи «Наган» зразка 1895 року, калібру 7,62 MM, № НОМЕР_2 , 1923 р.в. разом із кобурою та патронами у кількості восьми штук, дульнозарядний кременевий іграшковий пістолет залишити у власності потерпілого ОСОБА_8 .

Речовий доказ: автомобіль «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_4 залишити у користуванні ОСОБА_11 .

Речові докази: чорні шкіряні перчатки, ліхтарик чорного кольору, 01,75 грн., металевий ланцюжок із двома ключами залишити у власності ОСОБА_7 .

Речові докази: мобільний телефон марки «Нокіа», перчатки синього кольору, перчатки білого кольору з блакитним вкрапленням, металеву запальничку, 02,15 грн., пачку цигарок «Прилуки» повернути ОСОБА_6 .

На вирок до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги з дня вирішення апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення буде вручено обвинуваченому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення буде надіслано учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.
Суддя: ОСОБА_1