У Х В А Л А
26.12.2016 Справа №607/18571/15-к

Тернопільський міськрайонний суд в складі головуючого судді ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні під час розгляду провадження стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.2 ст.309 КК України,-

встановив:
Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 29.12.2016 року.

Відповідно до ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, в порядку Глави 18 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку.

Обвинувачений заявив клопотання змінити йому запобіжний захід на більш м`який.

Захисник заявила клопотання змінити обвинуваченому тримання під вартою на особисте зобов`язання, посилаючись на недоцільність у застосуванні до нього найбільш суворого запобіжного заходу, оскільки всі ризики перестали існувати.

На даний час розгляд провадження завершити неможливо з об`єктивних причин, що не залежать від суду, оскільки проведено заміну головуючого судді ОСОБА_6 , у зв`язку з його звільненням з роботи та заміну прокурора.

ОСОБА_4 обвинувачено у скоєнні кримінального правопорушення середньої тяжкості, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років. З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_4 раніше судимий.
ОСОБА_4 тривалий час більше одного року утримується під вартою. Під час обрання йому запобіжного заходу було враховано ризики можливого впливу на свідків, продовження вчинення нових злочинів, ухилення від суду.

Судом допитано заявлених сторонами свідків, тому даний ризик перестав існувати.

Крім цього, прокурор заявив клопотання відкласти судовий розгляд для зміни обвинувачення і зменшення його обсягу.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі», «Іловецький проти Польщі» вказано, що в контесті п.3 ст.5 Конвенції передбачає зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для продовження тримання під вартою. Коли ризику ухилення обвинуваченого від суду можна запобігти за допомогою інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).
Крім того у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Чахла проти Сполученого Королівства» зазначено, що будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки у відповідності із основними процесуальними нормами національного законодавства, але також відповідати меті ст.5 Конвенції, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі.

Суд вважає, що з метою запобігання спробам перешкоджати судовому розгляду у будь-який спосіб до обвинуваченого необхідно застосувати запобіжний захід.

Згідно з ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 листопада 2008 року в справі «Єлоєв проти України» після спливу певного проміжку часу судового розгляду навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурором не подано до суду письмового клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, в порядку Глави 18 КПК України. Також, прокурор не довів, що інший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України і не надав доказів.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Оскільки, продовжувати дію строку тримання під вартою обвинуваченого підстав немає, тому необхідно змінити запобіжний захід тримання під вартою на домашній арешт цілодобово, який буде достатнім для забезпечення виконання ним своїх обов`язків. Також, суд вважає за доцільне покласти на нього відповідні обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Отже, обвинуваченого необхідно доставити до місця його проживання, де встановити електронний засіб контролю і звільнити з-під варти.

Керуючись Главою 18, ст.331 КПК України, суд, -

постановив:
В задоволенні усного клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 відмовити

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.

Клопотання ОСОБА_4 задовольнити частково.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід тримання під вартою змінити на домашній арешт за адресою проживання с.Кудобинці Зборівського району Тернопільської області цілодобово на строк два місяці до 27 лютого 2017 року.

ОСОБА_4 негайно доставити до місця його проживання в с.Кудобинці Зборівського району Тернопільської області, де встановити йому електронний засіб контролю і звільнити з-під варти.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки: прибувати до Тернопільського міськрайонного суду за викликом; повідомляти суду про зміну свого місця проживання; здати на зберігання у Зборівський відділення поліції ГУНП України в Тернопільській області наявні у нього документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Ухвалу передати для виконання до Зборівського відділення поліції ГУНП України у Тернопільскій області, якому поставити на облік ОСОБА_4 , про що повідомити Тернопільському міськрайонному суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали вручити ОСОБА_4 і прокурору та направити до СІЗО №26 м.Чорткова Тернопільської області.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_1