Справа № 289/1533/16-к
Номер провадження 1-кп/289/140/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.12.2016 м. Радомишль
Радомишльський районний суд Житомирської області у складі

головуючий: суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000377 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нижнєвартовськ Тюменської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, неодруженого, працюючого різноробочим ПАТ ПБК «Радомишль», зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.08.2006 року Радомишльським районним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі терміном на 1 рік, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 10.04.2008 року Радомишльським районним судом за ч. 2 ст. 307, ст.ст. 70, 71 КК України до позбавлені волі терміном на 5 років 1 місяць з конфіскацією майна ;

- 24.07.2013 року Радомишльським районним судом за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі терміном на 3 роки, на підставі ст.71 КК України частково приєднане не відбуте покарання за попереднім вироком і встановлено термін 3 роки 1 місяць; Ухвалою Коростишівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.12.2014 звільнено умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк 2 місяці 19 днів;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
21 червня 2016 року, біля 18-00 години ОСОБА_4 перебуваючи на березі річки Мика, що по вулиці Старокиївська в м. Радомишль Житомирської області, помітив на березі річки мобільні телефони, які залишили біля своїх сумок діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а самі в цей час купалися в річці.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, скориставшись відсутністю власників, ОСОБА_4 , переслідуючи корисний мотив та усвідомлюючи протиправність вчиняємих дій, викрав мобільний телефон марки «FIy Iq 431» вартістю 945 гривень в якому знаходились 2 сім карти мобільного оператора «Київстар» вартістю 15 гривень за кожну та флеш карта ємністю 4 Gb вартістю 80 гривень, який належить ОСОБА_5 , та мобільний телефон марки «Bravis Solo» вартістю 899 гривень 50 коп., в якому знаходилась сім карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 15 гривень та флеш карта ємністю 2 Gb вартістю 40 гривень, що належить ОСОБА_8 , та розпорядився ними в подальшому на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 1055 гривень, а ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 954 грн. 50 коп.

Обвинувачений у вчиненні інкримінованого йому злочину винним себе визнав повністю і підтвердив факт вчинення злочину при викладених вище обставинах. Пояснив, що, телефони лежали на траві біля сумок, а дітей він не бачив. Щиро кається у вчиненому та просив вибачення у потерпілих, просить суд його суворо не карати. На даний час мобільні телефони повернуті власникам.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини його вина підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_5 , який під присягою надав показання, аналогічні викладеним вище обставинам. Щодо призначеного покарання покладається на розсуд суду.

Переконавшись у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в інкримінованому йому, органом досудового розслідування злочині, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеним фактом за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він: раніше неодноразово судимий, судимості не зняті і не погашені; офіційно працевлаштований; за місцем реєстрації на диспансерному обліку у психіатра не перебуває; за місцем проживання та роботи характеризується позитивно; на утриманні нікого не має, інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано.

В суді ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, щиро розкаявся, що на підставі ст. 66 КК України визнається пом`якшуючими покарання обставинами.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При призначені покарання, суд враховує ступінь тяжкості - скоєний злочин є злочином середньої тяжкості, та громадську небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, однак, мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Суд також враховує наявність пом`якшуючої обставини щире каяття, враховує думку прокурора та потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання, матеріальна шкода відшкодована, ОСОБА_4 соціально адаптований, має постійне місце проживання, роботи, має сім`ю, хоча шлюб офіційно не зареєстровано, тому підстав очікувати продовження обвинуваченим вчинення правопорушень суд не встановив і дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченого покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України та виправлення без відбування покарання, при застосуванні ст.ст. 75, 76 КК України із покладанням обов`язків, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів.

Застосування більш суворих розмірів покарання або ізоляції від суспільства, за конкретних обставин справи і поведінки обвинуваченого, суд визнає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст. 69 КК України.

Цивільний позов у справі заявлено не було.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, ч.1 ст.185 КК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 1-річного іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази : мобільний телефон марки «FIy Iq 431» та мобільний телефон марки «Bravis Solo» - залишити власникам.
Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1
"___" __________ 20 __
(дата засвідчення копії)