Справа № 404/3930/17
Номер провадження 1-кс/404/1153/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання, внесене у кримінальному провадженні № 0000830, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, українця, громадянина України, маючого середню світу, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 206-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Кіровоградського РВП КВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , яке погоджено з процесуальним керівником прокуратури Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_9 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ним здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 26.06.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.06.2017 року близько 08:00 год. ОСОБА_6 вчинив дії кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Під час досудового розслідування ОСОБА_6 26.06.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 206-2 КК України, встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий, прокурори, підтримали клопотання та просили його задовольнити

Підозрюваний вказав, що його позиція повністю узгоджується з адвокатом. Щодо себе зазначив, що проживає за місцем реєстрації - АДРЕСА_1 , разом з батьком та матір`ю і п`ятьма братами віком від 1,5 до 14 років. Щодо перебування в с. Бережинка зазначив, що це був його перший робочий день, оскільки неофіційно працевлаштувався в охоронну фірму «Борисфен», за добу йому мали б платити 400 500 грн., на чергування зброї із собою не брав, мав спальник та продукти харчування, оскільки йому повідомили, що умови проживання не комфортні. Коли на нього напали невідомі люди, більшість з яких була пенсійного віку, він опору не чинив, навпаки вчинив дії по втечі, захоплювати будь-які об`єкти наміру не мав. Щодо доводів слідчого про можливість втечі до АРК Крим або в зону проведення антитерористичної операції, вказав на їх безпідставність, оскільки в період з грудня 2014 року по серпень 2015 року служив у військовому підрозділі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », приймав активну участь у бойових діях, тому його затримання на непідконтрольних Україні територіях, може мати негативні для нього наслідки. Зазначав, що не має наміру ухилятись від слідства та суду, в разі повернення його до дому офіційно працевлаштується до магазину. Наголошував, що вважає себе добропорядною людиною, яка не переступить межу закону, виникла ситуація є збігом несприятливих для нього обставин, введенням в оману.

Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки його матеріалами не доведено кваліфікуючі ознаки правопорушення вчинення якого інкримінується підзахисному, підозра необґрунтована.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що у слідчого Кіровоградського РВП КВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 перебуває кримінальне провадження № 0000830, внесене до ЄРДР 26.06.2017 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 206-2 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні протиправного заволодіння майном підприємства у тому числі частками його засновників, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених або викрадених документів, печаток, штампів підприємства, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінального правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 206-2 КК України, у вчинені якого 26.06.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру.
Обґрунтованість підозри підтверджується протоколами допиту свідків від 26.06.2017 року та протоколом огляду місця події від 26.06.2017 року.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 206-2 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Згідно до протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 26.06.2017 року підозрюваного ОСОБА_6 затримано 26.06.2017 року о 10:00 год. Підозрюваний повідомив, що фактично був затриманий близько 09-30 год. 26.06.2017 року.

Так, ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

Слідчим не надано жодного документа які б, підтверджували твердження що перебуваючи на волі, підозрюваний буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки чи вчинить інше кримінальне правопорушення.

Навпаки в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, має родину, та таким чином суд приходить до висновку що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, перебування підозрюваного в зоні АТО ускладнює його переховування на територіях України, що на даний час їй не підконтрольні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Твердження того, що ОСОБА_6 підозрюється в скоєнні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років не є обов`язковою вимогою для суду, щодо обов`язкового застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Вказане підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини зокрема рішенням в справі «Мамедова проти Росії» від 01.06.2006 року.

Про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, визначеному у клопотанні, прокурором при його розгляді не доведено.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 злочину, його майновий стан, постійне місце проживання, вважаю, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід повністю забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що встановлено в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Застосовуючи такий запобіжний захід, як домашній арешт, суд враховує, що у розпорядженні слідчого по даному провадженню є достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину та докази про причетність до його скоєння ОСОБА_6 .

Під час розслідування встановлено, що особисте зобов`язання не може бути застосоване до підозрюваного ОСОБА_6 , так як даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а злочин у вчиненні якого підозрюється останній є тяжким злочином.

Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування, не може бути застосована, так як в ході розслідування даного провадження встановлено, що осіб які б могли взяти ОСОБА_6 на поруки не встановлено.

Встановлено, що на даний момент ОСОБА_6 не працює, а тому його дохід не дозволяє внести кошти у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання покладених на нього обов`язків в розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у зв`язку з відсутністю таких коштів.

Враховуючи вказані обставини, а саме те що ОСОБА_6 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, слідчий суддя переконаний, що на даний момент виключно такий запобіжний захід, як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Щодо доводів захисника про відсутність кваліфікуючих ознак правопорушення вчинення якого інкримінується підзахисному, то слідчий суддя не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Крім того слідчий суддя на цьому етапі не повинен повністю перевіряти наявність доказів, які доводять вину обвинуваченого та досліджувати вказані докази.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого Кіровоградського РВП КВП ГУНП В Кіровоградській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 206-2 КК України відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяця.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , на строк до 24.00 год. 24.08.2017 року, такі обов`язки:

- заборонити з 21.00 год. до 05.00 год. залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками по справі;

- надати можливість працівникам органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 з`являтися в житло з вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали доручити Новомосковському ВП ГУНП в Дніпропетровської області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1