АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року м. Дніпро

10 травня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

за участю

прокурора ОСОБА_6
представника заявника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою директора ТОВ «РА РАДАР» на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2016 року, -

в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою було задоволено клопотання слідчого ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке вилучене 21.11.2016 в приміщенні ТОВ «РА Радар» за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Поштовий, б. 60, приміщення 41а на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2016, а саме: системний блок комп`ютера чорного кольору з надписом «Trend Sonic»; системний блок комп`ютера чорного кольору; системний блок комп`ютера чорного кольору з надписом «Logic Power»; системний блок комп`ютера чорного кольору без бокової кришки з надписом «Mente InternenMultimedia System»; системний блок комп`ютера чорного кольору з надписом «Trend Sonic»; системний блок комп`ютера чорного кольору з надписом «Trend Sonic» з біркою «Менеджер 3»; системний блок комп`ютера чорного кольору з надписом «Vento А8»; системний блок комп`ютера чорного кольору з біркою «Менеджер 1»; системний блок комп`ютера чорного кольору без номеру; системний блок комп`ютера чорного кольору з надписом «Trend Sonic».

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим доведено, що дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою встановлення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, накладення арешту на зазначене майно є необхідним.

На зазначену ухвалу слідчого судді директором ТОВ РА «РАДАР» подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт посилається на те, що як слідчим суддею так і слідчим разом з прокурором не зазначено жодних відомостей та доказів, на яких ґрунтується позиція щодо того, що викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою встановлення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення є необхідним накладення арешту на майно. Не зазначено за якими ознаками вилучене майно відповідає вимогам ст. 167 КПК України. Крім того, апелянт зазначає, що слідчим не визначені конкретні підстави та мета арешту майна. Директор підприємства вказує, що речі на які накладено арешт, належать стороннім суб`єктам господарювання, представники яких знаходились в одному офісному приміщенні з ТОВ «РА РАДАР».

В доповненнях до апеляційної скарги апелянт зазначає, що на його думку, вилучені під час обшуку системні блоки не відповідають критеріям тимчасово вилученого майна, визначеним ст. 167 КПК України, та містять ознаки речових доказів, встановлених положеннями ст.98 КПК України, а застосування даного заходу забезпечення провадження через неможливість виконання зобов`язань за укладеними угодами суттєво обмежує здійснення господарської діяльності підприємством. Крім того, апелянт звертає увагу, що на день розгляду клопотання слідчим суддею, жодній особі не повідомлено про підозру у зазначеному кримінальному провадженні, жодну особу не визнано потерпілим, розмір завданих кримінальним правопорушенням збитків належним чином не визначено, а цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений. На думку апелянта, ухвалюючи рішення про арешт належного майна ТОВ «РА РАДАР», слідчий суддя не дотримався встановлених законом загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ч. 3 ст. 132 КПК України, та в порушення вимог ч. 4 ст. 132 КПК України, не врахував для оцінки потреб досудового розслідування можливість без застосування арешту майна отримати необхідну інформацію або документи для використання під час досудового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Крім того, в апеляційній скарзі директор ТОВ «РА РАДАР» ставить питання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали, посилаючись на те, що клопотання про арешт майна розглянуто без участі представника підприємства, а про існування оскаржуваної ухвали, адміністрації підприємства стало відомо лише 31 березня 2017 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, який підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду скасувати, думку прокурора, який просив у задоволенні скарги відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

На думку судової колегії, клопотання директора ТОВ «РА РАДАР підлягає задоволенню, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, клопотання слідчого розглянуто без участі представника ТОВ «РА Радар», а матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо направлення на адресу підприємства копії судового рішення, а також будь-яких даних щодо отримання представником ТОВ «РА РАДАР» копії оскаржуваної ухвали.

Між тим, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо незаконності судового рішення, є необґрунтованими, оскільки, на думку судової колегії, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у діяльність ТОВ «РА РАДАР» з потребами кримінального провадження.
При цьому, арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Перевіривши зміст клопотання, вивчивши матеріали додані до клопотання, вислухавши пояснення прокурора, проаналізувавши підстави, з яких слідчий ставить питання про накладення арешту на майно, а також з`ясувавши інші обставини, які мають значення для вирішення питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя, на думку колегії суддів, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України,дійшов обґрунтованого висновку, що в матеріалах кримінального провадження наявна справжня потреба в накладенні арешту на вилучене в ході обшуку майно, оскільки воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею були досліджені обставини кримінального провадження та не знайдено у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного. Всі інші обставини підлягають з`ясуванню судом під час розгляду кримінального провадження по суті.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2016 року, якою накладено арешт на майно ТОВ «РА РАДАР», слід залишити без змін.
На підставі наведеного вище, керуючись ст.ст. 376, 404,405 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Поновити директору ТОВ «РА РАДАР» строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2016 року.

Апеляційну скаргу директора ТОВ «РА РАДАР» залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Судді: