Справа №463/2093/17
Провадження №1-в/463/97/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2017 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

лікаря-психіатра ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові подання лікаря-психіатра комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ОСОБА_5 про зміну застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на госпіталізацію до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, -

встановив:
до суду звернулася із заявою лікар-психіатр Львівського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_5 про зміну застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на госпіталізацію до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, оскільки він продовжує хворіти тяжким психічним розладом, вчиняє (виявляє) реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання йому психіатричної допомоги.

Оглянувши матеріали справи, заслухавши думку прокурора та лікаря-психіатра, які підтримали подання; а також думку захисника особи, щодо якої обираються заходи примусового медичного характеру, який не заперечив проти задоволення подання, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст.95 Кримінального кодексу України та ст.512 КПК України порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч.2 ст.95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 хворіє простою шизофренією з вираженим дефектом особистості по психоподібному типу, є інвалідом ІІ групи, з часу отримання останньої ухвали суду диспансер не відвідував, з місця реєстрації знятий, постійного місця проживання не має. Згідно медичної документації перебував на лікуванні в КЗ ЛОПЛ на загальних підставах, був виписаний зі стаціонару 01.06.2016 року, проте на прийом до лікаря не з`являвся. 20.04.2017 року з`явився на прийом до дільничого лікаря-психіатра, де повідомив, що на даний час перебуває на стаціонарному лікуванні в КЗ ЛОПЛ на загальних підставах, був представлений на ЛКК, в ході проведення огляду покинув кабінет. У хворого спостерігаються часті загострення психічного стану з частими та тривалими госпіталізація ми в КЗ ЛОПЛ, що унеможливлює виконання ухвали суду щодо надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а тому лікарська комісія вважає, що хворому необхідно змінити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Як вбачається із оглянутої в судовому засіданні кримінальної справи, постановою Сихівського районного суду м. Львова від 12.02.2014 року до ОСОБА_6 був застосований примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом, відповідно до якої він перебував на лікуванні з 08.08.2013 року до 05.12.2014 року. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 29.09.2016 року ОСОБА_6 було змінено застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом на примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. З того часу ухвалами суду за поданням лікаря-психіатра йому неодноразово продовжувались примусові заходи медичного характеру.

Як вбачається із висновку-обґрунтування ЛКК №21 від 20.04.2017р. (а.с.3-7) ОСОБА_6 встановлено діагноз: проста шизофренія з вираженим дефектом особистості по психоподібному типу. Психічний стан на момент огляду: свідомість ясна, орієнтований в часі, місці та власній особі. Багатомовний, словесно не корегований, агресивний, напружений, схильний до афективних спалахів, метушливий. Говорить на підвищених тонах. Мислення та мова прискорені, непослідовний. Емоційно лабільний, легко подразливий, висловлювання не завжди по суті. В клінічній картині на перший план виступає виражений психопатоподібний дефект в емоційно-вольовій сфері, до свого стану критика відсутня. Враховуючи часті загострення психічного стану з частими та тривалими госпіталізація ми в КЗ ЛОПЛ, що унеможливлює виконання ухвали суду щодо надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а тому лікарська комісія вважає, що хворому необхідно змінити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Оскільки ОСОБА_7 на даний час хворіє тяжким хронічним психічним розладом, його психічний стан потребує подальшого спостереження, лікування та корекції, однак примусовий захід у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку є недостатнім для надання хворому належної лікарської допомоги, хворий протягом року неодноразово стаціонарно лікувався в КЗ ЛОПП, а тому суд приходить до висновку, що заяву слід задоволити та змінити ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом терміном на 6 місяців.

Керуючись ст.514 КПК України, ст.95 КК України, -

ухвалив:
заяву лікаря-психіатра Львівського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_5 задовольнити.

Змінити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , 1966 року народження, у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом терміном на 6 місяців.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м.Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1