Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/913/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.04.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Виноградів кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000188 від 26 лютого 2017 року) по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На початку лютого місяця 2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи в лісі поблизу с. Великі Ком`яти Виноградівського району, шляхом знайденого придбав штик-ніж із серійним номером « НОМЕР_1 », який переніс до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 .

В подальшому, 25 лютого 2017 року, ОСОБА_4 , переніс з місця свого проживання штик-ніж із серійним номером «Е 2433» в м. Виноградів до супермаркету «Барва», що по вул. Івана Франка, 135, де під час проведення огляду місця події, у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено штик-ніж, який згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області №1/95 від 09.03.2017 року, є багнетом, моделі № 2 до 8 мм магазинної гвинтівки системи Манліхера 1888 року, виробництва Австрія, з серійним номером «Е 2433», колюче-ріжучої дії, який відноситься до категорії клинкової холодної зброї, виготовлений промисловим способом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковано за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Під час підготовчого судового засідання було розглянуто угоду про визнання винуватості від 28 березня 2017 року у кримінальному провадженні №0000188, укладену між начальником Виноградівського відділу Берегівського місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 та скріплену підписами, в якій підозрюваний повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження та узгодили покарання за кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 263 КК України з призначенням покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та його правову кваліфікацію, а також ствердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Відповідно до ч.2 і ч.4 ст.469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої. При цьому, судом з`ясовано та встановлено, що обвинувачений зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено зміст частин 4, 6, 7 ст.474 КПК України, які йому зрозумілі та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є відмова від здійснення прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, а саме відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Також ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.

Після таких роз`яснень у підготовчому судовому засіданні обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про винуватість під час підготовчого судового засідання, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу з ухваленням обвинувального вироку.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку, встановленомуст.100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають відшкодуванню обвинуваченим.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

З огляду на вищевказане, керуючись ст. ст.100, 368, 370, 374, 394, 472-476 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 березня 2017 року у кримінальному провадженні №0000188, укладену між начальником Виноградівського відділу Берегівського місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Речовий доказ - багнет, моделі № 2 до 8 мм магазинної гвинтівки системи Манліхера 1888 року, виробництва Австрія, з серійним номером «Е 2433», колюче-ріжучої дії, який відноситься до категорії клинкової холодної зброї (а.п.45-46), що знаходиться на зберіганні у кімнаті речових доказів Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області (а.п.47), після вступу вироку в законну силу - знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведену Закарпатським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судову експертизу у розмірі 351,84 грн. (триста п`ятдесят однієї гривні 84 копійок) (а.п.35).

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, обвинуваченому підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1