Справа № 645/1683/15-к
Провадження № 1-кп/645/82/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньотехнічної освітою, розлученого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, маючого неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою суду від 24.10.2016 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який спливає 22.12.2016 року.

Судовий розгляд справи триває, в зв`язку з неявкою в судове засідання потерпілої, суд вважає необхідним відкласти судове засідання до 13.01.2017 року 12 год. 00 хв.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Таким чином, на виконання вимог вказаної частини ст. 331 КПК України на обговорення учасників судового провадження поставлено питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Прокурор просив суд продовжити строк перебування обвинуваченого під вартою, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 звинувачується у вчиненні розбійного нападу, в той час, як він був обвинуваченим по іншому кримінальному провадженню, що перебувало в провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова, а тому наявний ризик, що перебуваючи на свободі він може продовживати свою злочинну діяльність.

Захисник обвинуваченого заперечував проти продовження строків перебування під вартою з врахуванням того, що ОСОБА_4 має неповнолітню дитину, перебуваючи на свободі в якості обвинуваченого належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки та з`являвся на кожну вимогу слідчого та суду, а надані з боку обвинувачення докази щодо звинувачення ОСОБА_4 не є переконливими. За таких обставин, захист просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений позицію захисника підтримав.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши обвинувальні акти, суд приходить до наступного.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.12.2015 року ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.10.2016 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 22.12.2016 року.

На теперішній час судовий розгляд справи триває, в зв`язку із викликом в судове засідання потерпілої дата наступного судового засідання призначається судом на 13.01.2017 року.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для продовження обраного запобіжного заходу, суд виходить з того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніш неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, є обвинуваченим по іншому кримінальному провадженню, яке з 02.03.2015 року перебуває на розгляді у Фрунзенському районному суді м.Харкова, в рамках якого ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22.05.2015 р. ОСОБА_4 було змінено раніш обраний запобіжний захід - тримання під вартою на домашній арешт та покладено процесуальні обов`язки. Не зважаючи на викладені обставини ОСОБА_4 знов висунуто обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливості з боку обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення. За наявних у суду негативних даних про особу обвинуваченого, а саме наявності засудження за аналогічний злочин, відсутність офіційного джерела існування та міцних соціальних зв`язків, суд вважає підставним вважати, що обвинувачений перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, вплинути на недопитаних у суді потерпілих та свідків, переховатися від суду. За сукупності таких обставин суд вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.
Доводи, які приводяться стороною захисту на користь обвинуваченого, на погляд суду не перевищують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини по провадженню, недопущенні перешкоджання цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання судових рішень.

Крім того, у судові засідання у період часу з 11.02.2016 року по 19.12.2016 року потерпіла ОСОБА_7 на виклики суду жодного разу не з`являлася, причини неявки суду своєчасно не повідомила. Матеріали кримінального провадження свідчать, що судові повістки за адресою, зазначеною потерпілою ОСОБА_7 в якості місця свого постійного проживання: АДРЕСА_2 , потерпіла ОСОБА_7 не отримує через її неявку до відділення поштового зв`язку, про зміну адреси місця свого проживання потерпіла ОСОБА_7 органи досудового розслідування та суд не повідомляла.

При наданні на ім`я суду письмових пояснень про причини своєї неодноразової неявки в судові засідання потерпіла ОСОБА_7 в якості адреси свого проживання зазначила: АДРЕСА_2 , даних на підтвердження поважності неявки в судові засідання суду не надала. Будучи належним чином повідомленою з боку суду про дату та час проведення чергового судового засідання, потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання 19.12.2016 року знову не з`явилася, про поважність причини неявки суд не повідомила, на телефонні дзвінки не відповідає.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про накладення на потерпілу ОСОБА_7 грошового стягнення.

Обвинувачений та захист вказане клопотання підтримали.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Положеннями ст. 57 КПК України передбачено, що потерпілий зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття - завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття.

Відповідно до ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Відповідно до ч. 1 ст.144 КК України, грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах передбачених цим кодексом за невиконання процесуальних обов`язків.

Ст. 325 КПК України передбачено, що якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Суд має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу.

Враховуючи, що потерпіла ОСОБА_7 неодноразово не з`явилася до суду без поважних причин, при цьому про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістила, на вимогу працівників міліції категорично відмовляється з`являтися до судового засідання, тим самим порушує свої процесуальні обов`язки, суд вважає необхідним накласти грошове стягнення на потерпілу ОСОБА_7 у максимальному розмірі 3200,00 грн.

Керуючись ст. ст. 57, 139, 144, 325, 334 КПК України суд, -

ухвалив :
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 17 лютого 2017 року.

Строк дії ухвали в цій частині закінчується 17 лютого 2017 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Накласти на потерпілу ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , грошове стягнення у розмірі 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп.

Роз`яснити, що особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Копію ухвали направити потерпілій ОСОБА_7 - для відома.

Головуючий-суддя ОСОБА_1