Справа № 191/1261/17
Провадження № 1-в/191/447/17
У Х В А Л А
іменем України
25 квітня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника СВК-94 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше засудженому: 4 рази,

у цій справі засуджений: 13.02.2015 року Краматорським міським судом Донецької області за ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 9 місяців позбавлення волі. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.10.2015 року в застосуванні Закону України» Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 23.12.2015 року на підставі ст.ст.433,434,436 КПК України вирок від 13.02.2015 року скасовано та призначено покарання за ч.2,3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.02.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано попереднє ув`язнення з 14.08.2014 року по 26.04.2015 року. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.04.2016 року у застосуванні ст.82 КК України відмовлено. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.04.2016 року у застосуванні ст.81 КК України відмовлено. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.04.2016 року у застосуванні Закону України «Про амністію у 2014 році» відмовлено. Початок строку 14.08.2014 року, кінець строку 29.06.2017 року,-

про умовно-дострокове звільнення засудженого,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував.

Представник СВК-94 просив відмовити в задоволенні клопотання.

Засуджений просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку засудженого, з урахуванням думки прокурора, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд зазначає, що висновок про можливість застосування засудженому умовно-дострокового звільнення повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуваючи покарання за тяжкий злочин, перебуваючи у СІЗО м.Артемівська, м.Дніпропетровська та Києва зарекомендував себе посередньо, мав 1 стягнення, заохочень не мав. До СВК-94 прибув 01.07.2015 року, потім 13.01.2016 року, 20.04.2016 року, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, не працевлаштований та наміри працевлаштуватись не висловлює, до суспільно-корисної діяльності з виконання робіт з благоустрою установи не залучався, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні, авторитетом серед засуджених не користується, до майна установи ставиться не дбайливо, вину у скоєному визнає частково з метою отримання поблажливого ставлення, 15.06.2016 року на засіданні адміністративної комісії установи відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як особі, яка не довела своє виправлення.

Проаналізувавши матеріали справи, суд находить, що засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, його поведінка не є сумлінною, а також з урахуванням того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування ст..81 КК України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст..81 КК України, ст.537,539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1