пр. № 1-кс/759/544/17
ун. № 759/2439/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2017 року м.Київ

слідчий суддя Святошинського району м.Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , яий діє в інтересах володільця майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Лоджинплюс» про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

15.02.2017 р. адвокат ОСОБА_3 , який за договором про надання правової допомоги та ордером є представником ТОВ «Лоджинплюс», звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва із клопотанням в порядку ст.174 КПК України, в якому просить скасувати арешт на майно, яке було арештовано у межах кримінального провадження № 0000052 (відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.205 КК України) і на яке накладено заборону користування та розпорядження на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.01.2017 року у справі пр. № 1-кс/759/180/17, ун.№759/592/17. Майном на яке накладено арешт та заборону на користування і розпорядження є макуха з насіння соняшнику насипом, виготовленої із сировини врожаю 2016 року загальною вагою 456920 кг. Окрім цього просить зобов`язати директора Приватного підприємства «Будівельна Інвестиційна Група () ОСОБА_6 або будь-яку відповідальну особу у віданні якої на відповідальному зберіганні знаходиться майно ТОВ «Лоджинплюс» (), а саме: макуха з насіння соняшнику насипом, виготовленої із сировини врожаю 2016 року загальною вагою 456920 кг., негайно повернути його володільцю майна ТОВ «Лоджинплюс».
Клопотання обґрунтоване необгрунтованістю накладення арешту на майно ТОВ «Лоджинплюс».
У судомову засіданні представники заявника підтримують клопотання та просять його задовольнити.
Слідчий заперечує проти доводів клопотання про скасування арешту, оскільки вважає арештоване майно таким, що здобуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а власником арештованого майна є невстановлені слідством особи. Майно, на яке слідчим суддею накладений арешт постановою слідчого визнано речовим доказом.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення представників власника арештованого майна, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку про наявність правових підстав для його задоволення.
Вирішуючи клопотання, слідчий суддя виходить із загального правила змагальності сторін у кримінальному провадженні та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, про що закріплено в ст.22 КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що 12.01.2017 р. до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань в межах кримінального провадження № 0000052 додатково внесені відомості матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів: «В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000052 встановлено, що невстановлені слідством особи з метою прикриття незаконної діяльності зареєстрували суб`єкт підприємницької діяльності ТОВ «Лоджинплюс» () на ОСОБА_7 » за правовою кваліфікацією ч.1 ст.205 КК України.
13.01.2017 р. до Святошинського районного суду м.Києва звернувся слідчий СВ ФР ДПІ у Святошинському районі м.Києва з клопотанням про накладення арешту на товар, який належить ТОВ «Лоджинплюс» () на макуху з насіння соняшнику насипом, виготовлена із сировини врожаю 2016 р. загальною вагою 11000000 кг. , ціна товару 1595000 доларів США, яке знаходиться у приміщеннях за адресою: м.Херсон, пр-т Ушакова, 4, а також із клопотанням про заборону будь-яким особам користуватись та розпоряджєатись вказаним майном. Обгрунтувалось клопотання допитом засновника та директора товариства ОСОБА_8 та встанволення слідством відсутності будь-якого її відношення до відкриття та діяльності підприємства, а також фактичним здійсненням підприємством підприємницької діяльності з підписання договорів та контрактів з поставки сільгосппродукції , фактичними діями з поставки на адресу нерезидента продукції та початком відвантаження товару на експорт.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 13.01.2017 року у справі пр. № 1-кс/759/180/17, ун.№759/592/17 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на товар, який належить ТОВ «Лоджинплюс» (), а саме на макуху з насіння соняшнику насипом, виготовлена із сировини врожаю 2016 р. загальною вагою 11000000 кг. , ціна товару 1595000 доларів США, який знаходиться у нежитлових приміщеннях за адресою: м.Херсон, пр-т Ушакова, 4. Також заборонено будь-яким особам користуватись та розпоряджатись майном, що належить ТОВ «Лоджинплюс» () та знаходиься у нежитлових приміщеннях за адресою: м.Херсон, пр-т Ушакова, 4 до вирішення питання з даним майном в установленому законом порядку.
Задовольняючи клопотання про накладення арешту слідчий суддя виходив з необхідності та можливості забезпечення збереження речових доказів, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження товару, а також можливості цього товару бути доказом та правових підстав ст.98, п.1 ч.2 ст.170 КПК України.
Постановою слідчого СВ ФР ДПІ у Святошинському раойні м.Києва від 18.01.2017 р. у кримінальному провадженні № 0000052, макуха з насіння соняшнику насипом, виготовлена із сировини врожаю 2016 р. вагою 456620 кг., яка належить ТОВ «Лоджинплюс» () було визнано речовими доказами.
Відповідно до ч.1 абз.1 ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що арешт майна може бути накладений щодо будь-якого майна, навіть майна осіб не причетних до вчинення злочину, якщо вказане майно містить ознаки речового доказу, може бути використане стороною обвинувачення в процесі доказування. Якщо майно не містить ознак речового доказу, то таке майно може бути арештоване виключно в тому разі, якщо воно належить певній особі та вказана особа має певний процесуальний статус (підозрюваний, обвинувачений, юридична особа - суб`єкт спеціальної конфіскації).

Слідчий у судовому засіданні не наполягає на тому, що шрот соняшниковий несе на собі сліди злочину за кваліфакацією ч.1 ст.205 КК України та є майном, на який прямо був злочин спрямований. Однак вважає його речовим доказом як майно, що було набуто кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз ст. 98 КПК України дає підстави стверджувати, що законодавець виписав можливість арешту як майна, на яке прямо був спрямований злочин (наприклад на річ, яка була викрадена), так і можливість арешту майна, яке було придбано за рахунок коштів від реалізації вказаної речі, а також арешту майна у разі розслідування кримінального провадження за ст. 209 КК України.

Відповідно до клопотання про накладення арешту, слідчий вважав макуху з насіння соняшнику майном ТОВ «Лоджинплюс» про що свідчить сам текст клопотання про накладення арешту («… під час досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Лоджинплюс» () є власником ТМЦ - макуха з насіння соняшнику…») та текст оскаржуваної ухвали, але не майном що належить не встановленим особам, але оформленим за документами ТОВ «Лоджинплюс» () . Нинішній власник ТОВ «Лоджинплюс» () арештоване майно також вважає своїм майном. Будь-яких доказів що за рахунок коштів, отриманих від іншого злочину, ТОВ «Лоджинплюс» () придбало майно (макуху з насіння соняшнику) слідством не надано, то за таких обставин до вказаного майна не може застосовуватися поняття "майно, що було набуто кримінально протиправним шляхом".

При вирішенні питань даного клопотання, слідчий суддя також виходить із визначення належності доказів у кримінальному провадженні, зокрема за кваліфікацією ст.205 КК України.

Відповідно до положень п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.3,4 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Слідчим не доведено передбачених ч.3 ст.131 КПК України обставин, у тому числі і того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого.

З огляду на наведене, передбачені законодавством підстави щодо накладення арешту були відсутні.

Законодавством передбачене вирішення слідчим суддею питання щодо повернення тимчасово вилученого майна, що підлягає застосуванню у даному випадку.За діючим законодавством тимчасово вилучено майно має бути повернуто особі в якої його вилучили, або власнику майна.

Оцінюючи зібрані в клопотанні докази в їх сукупності та співставленні, слідчий судя приходить до висновку, що арешт на майно був накладений слідчим суддею з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зничщення, перетворення, відчуження товару, який належить ТОВ «Лоджинплюс» та може бути доказом факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому необґрунтовано, що відповідно до частини 1 ст.174 КПК України є підставою для його скасування.
Повернення арештованого майна особи у якої воно було вилучено є абсолютним та не передбачає обов`язку скасувань усіх подальших дій, які були проведені у відношенні цього майна на підставі ухвали про накледенння арешту та які посилались на таку ухвалу.
Керуючись ст.ст. 98, 167, 170, 171, 173, 174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ :
Клопотання клопотання адвоката ОСОБА_3 , яий діє в інтересах володільця майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Лоджинплюс» про скасування арешту майна, задовольнити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва 13.01.2017 року у справі (пр. № 1-кс/759/180/17, ун.№759/592/17) постановленою за клопотанням старшого слідчого СВ ФР ДПІ у Святошинському райні м.Києва ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_10 , в межах кримінального провадження №0000052, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2017 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.205 КК України - на макуху з насіння соняшнику насипом, що виготовлена із сировини врожаю 2016 р. в межах фактичного арешту загальною вагою 456920 кг., що належить ТОВ «Лоджинплюс» () , скасувати.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через районний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1