Справа № 626/1983/16-к
Провадження № 1-кп/626/161/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2017 року
Красноградський районний суд Харківської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 в травні 2016 року перебував поруч з свердловиною Хрестищенського ВБР, неподалік с.Октябрське Красноградського району Харківської області, та виявив дорогу з бетонних плит. 04 вересня 2016 року приблизно о 09-й годині ОСОБА_3 знаходився на вищевказаній дорозі, розташованій біля с.Октябрське Красноградського району де діючи з прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, а дорога не охороняється, шляхом вільного доступу викрав 10 штук плит дорожніх ПД 2,5* 1,2 , що коштували 2437,5 грн. та 9 штук плит дорожніх ПД 2*3 , вартість яких склала 2193,75 грн., згідно довідки Хрестищенського ВБР ФБУ "Укрбургаз". Після того як плити за допомогою спеціальних пристроїв були завантажені у транспортні засоби, обвинуваченого затримали працівники охорони філії БУ "Укрбургаз" ПАТ "Укргазвидобування". Діями обвинуваченого ОСОБА_3 ПАТ "Укргазвидобування" заподіяні збитки на суму 4631,25 грн., цивільний позов підприємством не заявлений.
У пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_3 у судовому засіданні винним себе визнав повністю, дати пояснення відмовився.
Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого 04 вересня 2016 року, який умисно, таємно, із корисливих спонукань, вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України.
При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення. Відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.1 ст. 185 КК України є середньої тяжкості. Враховуються дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_3 не був раніше засудженим, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, одружений.
Як передбачено ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.
Обставинами, які пом"якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд вважає те, що ОСОБА_3 розкаявся у вчиненому. На підставі ст.67 КК України, обставини які обтяжують покарання, не встановлені.
Суд дійшов висновку, що для забезпечення досягнення мети покарання, обвинуваченому належить призначити покарання у виді позбавлення волі. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, його особу, зокрема те , що він кається у скоєному, але не працює та не перебуває на обліку органів державної служби зайнятості, незважаючи на те, що є особою працездатного віку, інвалідність йому не встановлена.
Водночас, судом враховується особа обвинуваченого, який розкаявся у скоєному злочині, характеризується задовільно, раніше не судимий, одружений, що свідчить про наявність певних соціальних зв`язків, приймаючи до уваги позицію представника потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні для обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без відбування покарання. Відповідно до ст.75 КК України, слід звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік та з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Питання про речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України суд,
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік. Згідно з ч.1 ст.76 КК України, покласти на нього наступні обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі, 19 бетонних плит, передані на зберігання ОСОБА_6 , повернути власнику - філії БУ "Укрбургаз" ПАТ "Укргазвидобування".
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім - вручити в суді, відсутнім- надіслати поштою.

Головуюча ОСОБА_1