АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/531/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 29 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором першого відділу процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_10 , та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , а саме на грошові кошти в сумі 1000 доларів СШАта 6785 Євро, які було вилучено під час обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна і зобов`язати прокурора міста Києва повернути власнику ОСОБА_8 грошові кошти.

Зокрема, апелянт вважає, що були порушені правила територіальної підсудності, передбачені ч. 2 ст. 132 КПК України, оскільки, відповідно до зазначеної в клопотанні слідчого інформації, а також згідно з наданим витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, досудове розслідування у кримінальному провадженні 0013047 від 29 серпня 2015 року здійснює прокуратура міста Києва, яка розташована у Печерському районі міста Києва за адресою: місто Київ, вул. Предславинська, 45/9, а тому слідчий суддя Дніпровського районного суду, на думку сторони захисту, не мав права розглядати клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Далі захисник зазначає, що у клопотанні слідчого і в оскаржуваній ухвалі слідчого судді чітко не визначена правова підстава для арешту тимчасово вилученого майна підозрюваного ОСОБА_8 , зокрема, слідчим і слідчим суддею не враховано, що зазначені грошові кошти належать на праві спільної сумісної власності також і дружині ОСОБА_8 ОСОБА_11 , з якою підозрюваний перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2006 pоку, тобто ці грошові кошти є особистим збереженням їх сім`ї на протязі багатьох років.

Крім того, апелянт стверджує, що слідчим суддею не з`ясовано питання про розмір шкоди, завданої злочином, та наявність причинного зв`язку між ними, оскільки, згідно висновку експерта № 8939 від 27.11.2015 року, поняття збитків (шкоди) взагалі відсутнє, а також не вказано особу, якій було спричинено збитки (тому, вочевидь, і не вказано, що не було спричинено), при цьому заявлена стороною обвинувачення сума ,5 гривень теж відсутня. Одночасно автор апеляції запевняє, що під час накладення арешту не було встановлено наявність зв`язку між кримінальним правопорушенням та конкретними грошовими коштами родини підозрюваного ОСОБА_8 .
В свою чергу, апелянт звертає увагу, що на даний час в окружному суді міста Лімасол (Кіпр) розглядається справа № 2040/2015 за позовом ОСОБА_12 , в якості трастового керуючого The DNS Trust Settlement, кінцевим бенефіціаром якого, за її власним твердженням, є потерпіла ОСОБА_13 (хоча насправді цими бенефіціарами є компанії «Blue Radiance Enterpises S.A.», «SP-Works Electronics S.A.» та «3-Dimention Art Enterprises S.A.»), до компанії «Агрейн Холдинг Лімітед» та інших відповідачів (усього 27). При цьому захисник наголошує, що позовні вимоги, а головне обставини, якими вони обґрунтовуються, є ідентичними до тих, що викладені у заяві про злочин та у цивільному позові ОСОБА_13 у кримінальному провадженні №0001716 від 12.08.2015 року. Тобто, і цивільний позов у цій справі, і позов у справі № 2040/2015 відтворюють позицію ОСОБА_13 щодо обставин нібито спричинення їй збитків внаслідок розірвання договорів купівлі-продажу часток в аграрних підприємствах, які вона під присягою дала компетентному суду Республіки Кіпр.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, прокуратурою міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001716, внесеному 12 серпня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом заволодіння керуючим партнером одного із підприємств, що здійснює свою господарську діяльність в аграрній сфері, шляхом обману та зловживання довірою належною іншому партнеру часткою майна в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Постановою заступника начальника управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва для розслідування даного провадження створено слідчу групу та визначено місце проведення досудового розслідування третій слідчий відділ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва, розміщений у приміщенні за адресою: місто Київ, Каунаська, 3-В, що знаходиться у Дніпровському районі міста Києва.
Органами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 впродовж 2006 2012 років у рівних долях володіли активами 22 компаній аграрної спрямованості, а саме ТОВ «Агрейн Менеджмент», ТОВ «Агрейн Транс», ТОВ «Агрікор Холдинг», ТОВ «Агрістейт», ТОВ «Агровіт», ТОВ «Агропрайм Холдинг», ТОВ «Агросет», ПП «Соєва Сфера», ТОВ «Сервіс Грейн», ТОВ «Елеватор Агро», ТОВ «Сантагро», СТОВ «Добробут», ПСП «Нива», ТОВ «Агрофірма «Рассвет», ТОВ «Мілл Агро», ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», ТОВ «Агропромислова фірма «Дніпро», ДІЇ «Агрофірма «Іскра», ТОВ «Прилуцьке Племпідприємство», ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів», ТОВ «Агростем», ТОВ «Агрейн Трейдинг», тобто групою компаній «Агрейн», а фактичне управління групою компаній здійснювалось ОСОБА_15 та підконтрольними йому особами.

З метою впорядкування (реструктуризації) групи компаній «Агрейн» за рекомендацією консалтингової фірми «Делойт енд Туш ЮСК» у 2011 році розпочато реструктуризацію компаній шляхом створення кінцевого власника (холдингової компанії) та чотирьох субхолдингових компаній.

При цьому процес створення вертикальної структури холдингу повинен був відбуватись шляхом укладення формальних договорів купівлі-продажу, згідно яких корпоративні права на українські компанії групи «Агрейн» переходили на 5 вищевказаних компаній-нерезидентів (холдингової та субхолдингових), зареєстрованих у Республіці Кіпр та Британських Віргінських островах.

На виконання вищевказаних рекомендацій ОСОБА_13 та ОСОБА_15 у 2012 році створили холдингову компанію Agrein Holding Limited, юрисдикції Республіки Кіпр, акції якої належали у рівних долях: 50 % акцій цієї кіпрської компанії належало трастовому керуючому DNS Trust, бенефіціаром якого є ОСОБА_13 , та 50 % трастовому керуючому PNP Agri Trust (Radosar Trading LTD), бенефіціаром якого є ОСОБА_15 .

В подальшому, у 2012 році було створено вищевказані субхолдингові компанії: Agrein Finance Limited, Agrein Management Limited, Agrein Investments Limited, Agrein Overseas Limited, корпоративні права яких сконцентровано на компанії Agrein Holding Limited.

Вказаними компаніями-нерезидентами мали бути придбані корпоративні права вищевказаних 22 сільськогосподарських підприємств.
При цьому ОСОБА_13 довірила ОСОБА_15 бути керуючим партнером спільного бізнесу та оформити номінальними власниками бізнесу фізичних та юридичних осіб, що були йому підконтрольні.

Так, на момент створення Agrein Holding Limited українські підприємства були оформлені на номінальних власників, підконтрольних ОСОБА_15 , а саме ТОВ «ВАЙЗ КОІН», ТОВ «ГОЛДЕН ТРІДЛ», ТОВ «КАРЕНСІ КЛІК», ТОВ «ЛІД ЛАЙН», ТОВ «УЕЛС ХАУС», ТОВ «СТРІМЗ КЕПІТАЛ», а також на фізичних осіб, якими у серпні 2012 року відступлено корпоративні права (відчужено частки) у 22 вищезазначених українських компаніях на користь компаній-нерезидентів Agrein Finance Limited, Agrein Management Limited Agrein Investments Limited, Agrein Overseas Limited, що входять до холдингу «Агрейн».

Зазначене відступлення мало відбутися шляхом виконання договорів купівлі-продажу корпоративних прав.
Однак, наприкінці 2012 напочатку 2013 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_15 виник корпоративний конфлікт, який полягає у ненаданні останнім та підконтрольними йому особами громадянці ОСОБА_13 інформації щодо фінансово-господарської діяльності їх бізнесу, недопущенні ОСОБА_13 до приміщень суб`єктів господарювання, в яких здійснювалась основна бухгалтерська та управлінська діяльність групи компаній «Агрейн».
Неправомірними діями ОСОБА_15 та підконтрольних йому осіб відбулося усунення ОСОБА_13 від будь-якого доступу до аграрного бізнесу, а також неправомірне заволодіння часткою ОСОБА_13 у спільному бізнесі, що призвело до заподіяння ОСОБА_13 шкоди в особливо великих розмірах.
Для здійснення протиправного заволодіння часткою корпоративних прав та майна ОСОБА_13 були задіяні ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, які вступили у злочинну змову з ОСОБА_15 .
Заволодіння часткою ОСОБА_13 відбулося шляхом підроблення документів, унеможливлення проведення оплати по договорам купівлі-продажу часток та з використанням формальних судових рішень у господарських спорах в семи областях України, сторони яких (як позивачі, так і відповідачі) були підконтрольні ОСОБА_15 . Зазначені дії унеможливили здійснення реструктуризації, погодженої співвласниками групи компаній «Агрейн» ( ОСОБА_13 , ОСОБА_15 ) та розробленої консалтинговою фірмою «Делойт енд Туш ЮСК».
Згідно матеріалів проведеної авторознавчої експертизи в даних судових справах позови є тотожними між собою, складені одними і тими ж людьми, а судові рішення складено шляхом переписування позовних заяв із збереженням конструкцій мови, форми і змісту словесних обертів.
В результаті неправомірних дій ОСОБА_15 та інших осіб, що діяли з ним у змові в липні 2016 року, відбулося переоформлення корпоративних прав 19 компаній групи «Агрейн» на ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Експерт», корпоративні права якого належать ТОВ "КОРІСТЕР", яке фактично підконтрольне ОСОБА_15 .
Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_15 , використовуючи підконтрольних йому осіб, заволодів частками ОСОБА_13 в групі компаній «Агрейн», загальна вартість яких згідно висновку ХНДІСЕ складає ,5 грн.
26 грудня 2016 року ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , ОСОБА_25 , ОСОБА_15 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
27 грудня 2016 року ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 22 грудня 2016 року надано дозвіл на проведення обшуку в приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власностіналежить ОСОБА_8 , з метою відшукання та вилучення грошовихкоштів, цінностей, майна, що могли бути здобуті в результаті вчинення кримінальногоправопорушення.

26 грудня 2016 року на підставі зазначеної ухвали було проведено обшук в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_8 , в ході якого було виявлено і вилучено, у тому числі прозорийполіетиленовий пакет типу файл «А4», який опечатаний биркою «СЛІДЧИЙ ВІДДІЛ ДЛЯ ДОКУМЕНТІВ», на якій зазначено дата, місце та предмети, які вилучені в ході проведення санкціонованогообшуку працівниками прокуратори міста Києва у квартирі АДРЕСА_2 .
Проведеним органом досудового розслідування оглядом встановлено, що зазначений поліетиленовий пакет містить грошові кошти у сумі 1000 доларів США та 6785 Євро.
Зазначені грошові кошти було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову від 27 грудня 2016 року.
Потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_13 заявлено цивільний позов у провадженні на суму гривень, а також остання звернулася до органу досудового розслідування із клопотанням про вжиття заходів стосовно забезпечення її цивільного позову шляхом внесення клопотання про арешт майна.

Розмір шкоди, що заподіяний ОСОБА_13 , як стверджують органи досудового розслідування, є співрозмірним вартості майна, яке належить арештувати.
28 грудня 2016 року слідчий в ОВС першого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_10 , звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , а саме на грошові кошти в сумі 1000 доларів США та 6785 Євро, які було вилучено під час обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 29 грудня 2016 року клопотання слідчого було задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001716 від 12 серпня 2015 року, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на грошові кошти в сумі 1000 доларів США та 6785 Євро, які було вилучено під час обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на вказані грошові кошти в сумі 1000 доларів США та 6785 Євро, з огляду на те, що ці кошти не тільки відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а вони підлягають арешту і з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якої передбачає в якості додаткового виду покарання конфіскацію майна.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені як ч. 3 ст. 170, ст. 98 КПК України, так і ч. 5 ст. 170 того ж КПК, для задоволення клопотання та накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , а саме на грошові кошти в сумі 1000 доларів СШАта 6785 Євро, які було вилучено під час обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна не тільки з метою забезпечення збереження грошових коштів в якості речових доказів, а і з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання. При цьому завданням такого арешту є запобігання можливості їх відчуження,зникнення, втрати, використання, перетворення, тощо.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на грошові кошти в сумі 1000 доларів США та 6785 Євро, які було вилучено під час обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому колегія суддів звертає увагу, що питання належності вказаних грошових коштів не тільки підозрюваному, а і його дружині на праві спільної сумісної власності може бути вирішене лише при розгляді даного кримінального провадження по суті на підставі сукупності зібраних у справі доказів, яким має бути надана судом відповідна оцінка.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на грошові кошти в сумі 1000 доларів США та 6785 Євро, які було вилучено під час обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається, як відсутнє і порушення правил територіальної підсудності у даному провадженні, на яке звертає увагу апелянт, оскільки за наявними в матеріалах провадження документами адреса третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва: місто Київ, вул. Каунаська, 3, що знаходиться у Дніпровському районі міста Києва. При цьому слід зазначити, що постановою начальника управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_28 від 25 листопада 2016 року до складу слідчої групи в даному провадженні був включений і слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 (арк. судового провадження 9), який і вніс 28 грудня 2016 року клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001716 від 12 серпня 2015 року.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 29 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , погоджене із прокурором першого відділу процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_10 , та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , а саме на грошові кошти в сумі 1000 доларів США та 6785 Євро, які було вилучено під час обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4