Справа № 355/547/17
Провадження № 1-кп/355/55/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про призначення судового розгляду
19 травня 2017 року Баришівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні№0000410 від 31.03.2017 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль, Київської області, українця, громадянина України, одруженого, на даний час відсторонений від посади заступника начальника Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київській області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст.368КК України, -
В С Т А Н О В И В :
До Баришівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000410 від 31.03.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважав за можливе та просив призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.
Заперечуючи щодо призначення справи до судового розгляду, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України, а саме:
1.Перший аркуш обвинувального акту містить назву виокремленої частини акту під назвою «Встановлені під час проведеного розслідування фактичні обставини кримінальних правопорушень», що не відповідає фактичним обставинам справи встановлених під час досудового розслідування, та свідчать про зазначення прокурором кваліфікуючої ознаки як множинність вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень.
2.У виокремленій частині обвинувального акту під назвою «Встановлені під час проведеного розслідування фактичні обставини кримінальних правопорушень» наведені твердження про встановлення двох протилежних одна одній та взаємовиключних фактичних обставин, а саме в передостанньому абзаці другого аркушу обвинувального акту зазначено, що ОСОБА_6 , отримав від директора ТОВ «УБА-Агросвіт» Малюти ТО талони на пальне марки А-92 на 1000 літрів, однак в наступному абзаці того ж аркушу зазначено, що ОСОБА_5 отримав грошові кошти. Дане твердження ставить під сумнів питання , щодо предмету неправомірної вигоди.
3.Приписи ст. 290 КПК України покликані забезпечити право підозрюваного, його захисника предметно знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, у чому полягає суть підозри і якими є його підстави. Однак, із обвинувального акту не вбачається за виконання яких дій з використанням свого службового становища ОСОБА_5 ( за версією досудового слідства) отримав неправомірну вигоду.
Окрім того, із змісту обвинувального акту не зрозуміло в інтересах якої особи передавалася неправомірна вигода в інтересах ОСОБА_7 чи в інтересах третьої особи - ТОВ « УБА-Агросвіт».

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити.
Провівши підготовчі дії, вислухавши думки учасників процесу щодо можливості призначення на підставі обвинувального акту судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступних висновків.
Згідно п.13. ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом. Згідно вимог ч.4.ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України, зокрема має містити, викладання фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статей закону України про кримінальну відповідальність та формування обвинувачення. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту згідно ст.377 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Так, п. 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Даний обвинувальний акт не містить чіткого формулювання висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, а викладені лише обставини, які слідчий вважає за доцільне викласти за результатами досудового розслідування та правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.
Окрім того, як вбачається із передостаннього абзацу на 2 аркуші обвинувального акту, ОСОБА_5 отримав від директора ТОВ «УБА-Агросвіт» Малюти ТО талони на пальне марки А-92 на 1000 літрів.
Разом з цим, наступний за вказаним абзацом останній абзац цього ж аркушу обвинувального акту вміщає твердження про отримання ОСОБА_5 грошових коштів.
Таким чином, на думку суду є очевидним, що обвинувальний акт вміщає явне протиріччя у такому принципово важливому питанні як предмет неправомірної вигоди.
Приписи ст. 290 КПК України покликані забезпечити право підозрюваного, його захисника предметно знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, у чому полягає суть підозри і якими є його підстави (підп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини, п. 1 ч. З ст. 42 КПК України ). Це право - найважливіша умова реалізації вказаними особами своїх процесуальних інтересів у кримінальному провадженні.
У постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 07.11.2013 року вказано, що диспозиція частини третьої статті 368 КК передбачає кримінальну відповідальність тільки тоді, коли одержання хабара (неправомірної вигоди) особою відбувається в обмін на вчинення чи невчинення нею в інтересах того, хто дає хабар (неправомірну вигоду), чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. Стосовно такого трактування цієї норми закону Верховний Суд України у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 5 «Про судову практику у справах про хабарництво» роз`яснив, що відповідальність за одержання хабара настає лише за умови, що службова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу.
Отже, в обвинувальному акті повинно бути чітко зазначено, за виконання яких дій з використанням свого службового становища ОСОБА_5 отримав неправомірну вигоду.
Однак, обвинувальний акт такої інформації не вміщає, а натомість зазначено: « за вчинення в інтересах ОСОБА_7 будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, а саме: за не перешкоджання законній господарській діяльності очолюваного нею ТОВ «УБА-Агросвіт».
Таким чином, в обвинувальному акті чітко не зазначена дія, яку повинен був вчинити чи не вчинити з використанням службового становища обвинувачений так як відмежування інкримінованого складу правопорушення від суміжних складів передбачає встановлення повноважень службової особи на вчинення дії, за яку передається неправомірна вигода.
Також, в обвинувальному акті не зазначено яку саме господарську діяльність здійснює ТОВ «УБА-Агросвіт», не вказано чи надавали службові повноваження ОСОБА_8 можливість у перешкоджанні законній господарській діяльності ТОВ «УБА-Агросвіт» та в який саме спосіб ОСОБА_5 перешкоджав (якщо перешкоджав) здійсненню цієї діяльності до отримання неправомірної вигоди, які службові повноваження використовував, якій законній господарській діяльності чи якому із видів її діяльності, що здійснюється ТОВ «УБА-Агросвіт», ОСОБА_5 зобов`язувався не перешкоджати та які службові повноваження він при цьому міг використати.
Врешті, із змісту обвинувального акту не зрозуміло в інтересах якої особи, а саме в інтересах фізичної особи ОСОБА_7 , чи в інтересах юридичної особи ТОВ «УБА-Агросвіт» передавалася неправомірна вигода.
Стаття 17 Закону України « Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини » передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі « Абрамян проти Росії » від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення кримінального правопорушення можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінального провадження, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальному провадженні надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Є очевидним, що вказані недоліки обвинувального акту свідчать про його невідповідність вимогам кримінально-процесуального закону, а також практиці Європейського суду з прав людини, а тому акт підлягає поверненню прокурору для усунення вказаних недоліків.
У відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,110, 314, 315, 291 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000410 від 31.03.2017 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст.368 КК України - повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1