Провадження № 1-кп/161/122/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 03 березня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001965 від 04 травня 2016 року, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Любомль, Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого утриманців, задовільним станом здоров`я, зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 вересня 2016 року за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, відповідно до ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
з участю:
прокурора ОСОБА_4
законного представника потерпілого ОСОБА_5
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8
представника ССД ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-
ВСТАНОВИВ:
Біля 15-ої години 30 хвилин 03 травня 2016 року, неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, з умислом на заволодіння майном, шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно зі столу, належне неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Grand 2», модель SM-G7102 ZKASEK, IMEI-код 1: НОМЕР_1 , IMEI-код 2: НОМЕР_2 , заподіявши останньому майнову шкоду на суму 2500 гривень 00 копійок.
03 березня 2017 року, між законним представником потерпілого ОСОБА_5 , неповнолітнім потерпілим ОСОБА_6 та законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про примирення в якій сторони зазначили формулювання обвинувачення відповідно до обвинувального акта, правову кваліфікацію за ч.1 ст.185 КК України, визначили розмір майнової шкоди в сумі 2500 гривень 00 копійок, строк відшкодування шкоди чи перелік дій не встановлюються, оскільки майнова шкода повністю відшкодована неповнолітнім обвинуваченим неповнолітньому потерпілому, обвинувачений повністю визнав свою вину та усвідомив протиправність своїх дій, вибачився перед потерпілим, повністю примирився, щиро розкаявся.
Разом з тим, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 запевнив суд, що цілком розуміє своє право на справедливий судовий розгляд та йому відомо про його права в ході судового розгляду, розуміє наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст.473 КПК України, йому зрозумілий характер обвинувачення та вид узгодженого покарання, укладення угоди із потерпілим є добровільним кроком із його сторони, тому просить суд затвердити угоду про примирення.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні запевнив суд у тому, що цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України та між ним та обвинуваченим досягнуто згоди по мірі покарання. Запевнив суд, що укладення угоди про примирення є його добровільним кроком.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, віднесений до злочинів середньої тяжкості, тобто угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_3 та законний представник потерпілого ОСОБА_5 , неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 розуміють положення ч. 5 ст. 474 КПК України та наслідки затвердження угоди передбачені ст. 473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не звертався.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 53, 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав визнання своєї вини.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_3 , законний представник потерпілого ОСОБА_5 , та неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 погоджуються на призначення узгодженого покарання.

Суспільно-небезпечні дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він судимий за скоєння злочину, вчиненого після злочину в якому обвинувачується, не працює, має задовільний стан здоров`я, не одружений, не має утриманців, на обліку у лікарів не перебуває (а.с.63-66, 69-76).
За місцем проживання неповнолітній ОСОБА_3 характеризується посередньо (а.с.67).
Обставини, що пом`якшують покарання, є вчинення злочину в неповнолітньому віці, щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, та добровільне відшкодування збитків.
Обставин, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення не встановлено.
Суд, враховуючи обставини угоди, ступінь тяжкості вчиненого злочину, як за рівнем суспільної небезпеки так і за класифікацією злочину, як середньої тяжкості, дані про особу винного, що указані вище, наявність пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих обставин покарання, визнанням своєї вини, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між представником неповнолітнього потерпілого, неповнолітнім потерпілим та обвинуваченим та призначення зазначеного в угоді за злочин покарання.
У зв`язку з тим, що неповнолітньому обвинуваченому під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався, суд також не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу.
Заявлений ОСОБА_6 цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, за заявою ОСОБА_6 слід залишити без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374, 475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Угоду від 03 березня 2017 року по кримінальному провадженню №0001965 про примирення між законним представником потерпілого ОСОБА_5 , неповнолітнім потерпілим ОСОБА_6 та законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання: у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Заявлений позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди в сумі 2500 гривень залишити без розгляду.
Вирок суду на підставі угоди про примирення між законним представником потерпілого, неповнолітнім потерпілим та законним представником неповнолітнього обвинуваченого, неповнолітнім обвинуваченим може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, в наступному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст. 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити засудженому , законному представнику засудженого, законному представнику потерпілого, неповнолітньому потерпілому і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1