Справа № 729/959/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/109/2017
Категорія - ст. 185 ч. 3 КК Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000408 від 03.07.2016 року, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2016 року по кримінальному провадженню, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веприк Бобровицького району Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого в порядку ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі п.п. 3-4 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави за проведення експертиз 1319 (одну тисячу триста дев`ятнадцять) гривень 40 кой.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , на початку жовтня 2015 року, точної дати слідством не встановлено, близько 02 години 30 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою скоєння таємного викрадення чужого майна прибув до господарства ОСОБА_8 , яке розташоване в АДРЕСА_3 , де пошкодивши замок вхідних дверей, проник до житлового будинку, звідки викрав пічну плиту розміром 40*70 см. з двома кружками, вартістю 430 грн., пічні чавунні дверцята розміром 22*16см., вартістю 96,67 грн. та пічні чавунні дверцята, розміром 22*22, вартістю 73,33 грн. Заподіявши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 600 грн.,

Продовжуючи злочинну діяльність ОСОБА_6 , 29.06.2016 року близько 02 години 30 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, з метою скоєння крадіжки прибув до господарства ОСОБА_9 , яке розташоване в АДРЕСА_4 . Пошкодивши віконне скло проник до приміщення літньої кухні, звідки викрав аудіо-магнітофон марки «ЕLЕКТА» модель ЕК-580 КАR вартістю 200 гри., алюмінієву каструлю об`ємом 5 літрів вартістю 80,00 грн, та каструлю з нержавіючої сталі об`ємом 20 літрів вартістю 292,50 грн. Всього на суму 572,50 грн., заподівши потерпілій матеріальної шкоди на вищезазначену суму.

Далі, ОСОБА_6 , 01.07.2016 року близько 04 години ранку перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна прибув до господарства ОСОБА_9 , яке розташоване в АДРЕСА_4 . Пошкодивши віконне скло проник до приміщення літньої кухні, звідки викрав мікрохвильову піч марки «LG» модель МS2022G вартістю 761,44 грн., електричний чайник марки «DELFA» модель DK7511 вартістю 131,62 грн., заподіявши останній збитків на загальну суму 893,06 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора в якій, не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність вини обвинуваченого, просив вирок місцевого суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити покарання ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України визначене у вироку Бобровицького районного суду від 23.09.2016 без застосування ст.ст. 75, 76 КК України. В решті вирок суду залишити без змін.

Обґрунтовуючи викладені в апеляційній скарзі вимоги, прокурор вказав, що вирок місцевого суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого. Вказував, що судом першої інстанції не вмотивовані пом`якшуючи обставини, також не в повній мірі враховано особу ОСОБА_6 ..

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача по справі, прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених в ній підстав, обвинуваченого, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора та просив залишити її без задоволення, а вирок без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 349 ч. 3 КПК України, судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження, було визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, вини обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому наслідки такого порядку, згідно вироку, роз`яснені учасникам провадження, що усуває сумніви в правильності розуміння змісту цих обставин та їх добровільності у сторін кримінального провадження.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його характер, особу винного, його молодий вік, відношення до вчиненого, суму викраденого, сімейний та матеріальний стан, часткове добровільне відшкодування шкоди, відсутність претензій зі сторони потерпілих, характеризуючи дані, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та обставини, що обтяжують покарання: вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, судом першої інстанції помилково визнані ці обставини винятковими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а як наслідок застосування ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

Так, районним судом не в повній мірі враховано, що ОСОБА_6 маючи працездатний вік ніде не працює, в силу статті 89 КК України раніше не судимий. Аналізуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання про наявність у ОСОБА_6 стійкого небажання виправлення, що підтверджується нестійкими соціальними зв`язками, не бажанням працювати та своєю поведінкою довести своє виправлення.

Враховуючи наведене, колегія приходить до переконання про задоволення апеляційної скарги прокурора в повному обсязі та скасування вироку районного суду в частині призначення покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 413, 420 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області задовольнити.

Вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2016 року, щодо ОСОБА_6 , скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_6 покарання за частиною 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (трьох) років.

В решті вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2016 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4