Справа № 308/6359/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.07.2017 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області радником юстиції ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області радником юстиції ОСОБА_4 , згідно з яким ініційовано питання щодо накладення арешту на майно транспортний засіб марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 1986 року випуску, що належить ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_1 , зберігати автомобіль марки «ВАЗ 2107» р.н.з. НОМЕР_1 на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, що за адресою: м. Мукачево вул. Добролюбова, 11.

З внесеного клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що згідно з даними витягу з кримінального провадження № 0000142, сформованого станом на 03.07.2017 року, органом досудового розслідування Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2017 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 2 липня 2017 року, приблизно о 22 годині 37 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи легковим автомобілем марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони с. Лісарня, у напрямку с. В. Визниця, Мукачівського району, при здійсненні маневру обгону попутного транспортного засобу марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номерний знак Польської республіки НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , поблизу бази відпочинку «Бородіно», що за адресою: с. Лісарня, 1, Мукачівського району, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не впорався із керуванням транспортного засобу з`їхав у лівий по ходу руху кювет, де автомобіль наїхав на перешкоду дерево.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 та пасажир переднього сидіння ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження з якими доставлені у Мукачівську ЦРЛ, а пасажир заднього сидіння ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди.

3 липня 2017 року у ході проведення огляду місця ДТП, у відповідності до вимог ст. 237 КПК України транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 був вилучений та доставлений на спецмайданчик Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, для його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації (деформацій) внаслідок наїзду, характеру їх утворення, а також проведення судових експертиз.

З посиланням на викладене, а також те, що транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , є предметом кримінального правопорушення на якому збереглися сліди злочину, для його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації (деформацій) внаслідок наїзду, характеру їх утворення, необхідне проведення судових експертиз, що неможливо без вказаного транспортного засобу, з метою унеможливити розпоряджатися власникові вказаним автомобілем, його ремонту до проведення необхідних експертиз, з врахуванням того, що потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов про відшкодування витрат, з метою забезпечення кримінального провадження слідчий просить накласти арешт на вказаний транспортний засіб.

Слідчий у ході судового розгляду заявлене клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Володілець транспортного засобу, повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не з"явився.
Дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Одним із процесуальних джерел доказів є речові докази, за ч. 2 ст. 84 КПК України, якими відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За ч. 7 ст. 237 КПК України, при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Підставою для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, є існування сукупності розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Метою накладення арешту згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Оцінивши вищенаведене, враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що зазначене у клопотанні тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події, а саме, транспортний засіб марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 1986 року випуску, що належить ОСОБА_5 , є доказом злочину і зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги те, що слідчим у судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на таке майно, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість та задоволення внесеного клопотання з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 237, 309, 394, 395 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на майно транспортний засіб марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 1986 року випуску, що належить ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1