Справа №296/7485/16-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомир у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю учасників судового провадження:
прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № 0001974 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Житомир, громадянина України, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз Шевченківським районним судом м. Києва, за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців позбавлення волі та маючи непогашену і не зняту судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нові, умисні кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, 10.03.2016 близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував у кафе «МакДональдз», що в м. Житомирі по вул. Київській, 77, де помітив з лівого боку прилавку жіночу куртку, що належить неповнолітній ОСОБА_6 .

В цей же день, час та місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з вищевказаної куртки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та пересвідчившись, що за ним із сторонніх осіб ніхто не спостерігає непомітно підійшов до вказаної куртки та з правої кишені, повторно викрав мобільний телефон торгівельної марки «Samsung Galaxy» в металевому корпусі, в якому знаходилась сім-картка оператора «Київстар» з № НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_4 , утримуючи вказане майно при собі, місце скоєння злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 2700 грн.

Крім цього, 18.08.2016 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував у маршрутному таксі № 27, де помітив раніше невідому йому потерпілу ОСОБА_8 , яка в руці тримала жіночу сумочку чорного кольору.

В цей же день, час та місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з вищевказаної сумки.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та пересвідчившись, що за ним із сторонніх осіб ніхто не спостерігає, підійшов до потерпілої та непомітно для неї та інших осіб з сумки, повторно викрав мобільний телефон торгівельної марки «LG L 65 Dual» з серійним номером НОМЕР_2 , НОМЕР_3 в корпусі білого кольору, який належить потерпілій ОСОБА_9 .
В подальшому ОСОБА_4 , утримуючи вказане майно при собі, місце скоєння злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1290 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємних викраденнях чужого майна (крадіжках), вчинених повторно, ОСОБА_4 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав, суду пояснив, будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за ст. 185 КК України вчинив злочини за наступних обставин.

Так, 10.03.2016 близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував у кафе «МакДональдз», що в м. Житомирі по вул. Київській, 77, де помітив з лівого боку прилавку жіночу куртку, що належить неповнолітній ОСОБА_6 . В цей же час пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, непомітно підійшов до вказаної куртки та з правої кишені викрав мобільний телефон «Samsung». Утримуючи вказане майно, він, місце скоєння злочину залишив та продав телефон невідомим.

Крім цього, 18.08.2016 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував у маршрутному таксі № 27 в м. Житомирі, де помітив раніше невідому потерпілу ОСОБА_8 , яка в руці тримала жіночу сумочку. Пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до потерпілої та непомітно для неї та інших осіб з сумки викрав мобільний телефон «LG». В подальшому ОСОБА_4 , утримуючи вказане майно при собі, місце скоєння злочину залишив та розпорядився викраденим майном. У вчиненому розкаявся, пояснив, що злочини вчиняв у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, оскільки його ніхто не брав на роботу.

Судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, їх позиція є добровільною та істинною, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Тому, враховуючи, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, суд, за згодою всіх учасників судового провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, ухвалив визнати недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, цивільний позов не заявлений, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає дані фактичні обставини справи.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, схильний до вчинення корисливих злочинів, має тяжкі хронічні захворювання.

Суд також враховує характер діяння, форму, вид та ступень вини, мотивів злочину; індивідуальні особливості особи: сімейний стан, спосіб життя, обставин, що характеризують поведінку винного до, та після вчинення злочину, його ставлення до вчиненого ним діяння, що він засуджується уперше.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Суд виходить з того, що призначене покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів. А тому призначає ОСОБА_4 покарання в виді обмеження волі.

Речові докази: ДВД диск з кафе «Макдональдс» зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.
Речовий доказ: ДВД диск з кафе «Макдональдс» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Строк відбування покарання рахувати з 05.12.2016 року, зарахувавши попереднє ув`язнення з 02.09.2016 року по набрання вироком законної сили в строк покарання з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає 4 дні обмеження волі.

Запобіжний захід в виді тримання під вартою ОСОБА_4 вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1