печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України, яка полягає у неповерненні тимчасово видученого майна,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, і просить зобов`язати прокурора Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні № 0000250 здійснити повернення майна заявнику ОСОБА_4 , що мешкає АДРЕСА_1 (його представнику), а саме: мобільні телефони із сім-картками, ноутбук чорного кольору із зарядним пристроєм до нього, інше майно, яке знаходиться у швидкозшивачах з документами, зокрема довіреності, судові рішення та інші предмети, які не є доказами у кримінальному провадженні № 0000250 від 21.08.2015р., та були тимчасово вилучені у ОСОБА_4 згідно протоколу обшуку від 17.06.2016р., складеного старшим слідчим в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_5 , на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2016р., в приміщенні квартири АДРЕСА_2 .

Скарга підтримана адвокатом ОСОБА_3 та обґрунтована наступним. 17.06.2016 року, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2016р., винесеної за результатами розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування головного слідчого управління СБ України майора юстиції ОСОБА_6 погодженого прокурором Генеральної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000250 від 21.08.2015р. у приміщенні квартири АДРЕСА_2 було проведено обшук. Під час обшуку було вилучене майно, яке знаходилося у володінні ОСОБА_4 , зокрема мобільні телефон з сім-картками, ноутбук чорного кольору із зарядним пристроєм до нього, що підтверджується протоколом обшуку від 17.06.2016р., складеного старшим слідчим в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_5 . Також в ході проведення обшуку було вилучене майно, яке не внесено в протокол обшуку та не є доказами у справі, зокрема довіреності, судові рішення, які знаходилися у вилучених швидкозшивачах з документами, системний блок та інше. Разом з тим ці речі, неможливо вважати такими щодо яких надано дозвіл на відшукання та вилучення оскільки вони ідентифіковані за родовими ознаками, тобто такі які неможливо ідентифікувати серед інших аналогічних їм, оскільки таке формулювання «швидкозшивачі з документами», як зазначено в протоколі обшуку від 17.06.2016р , не узгоджується з положеннями ч.2 ст.235КПК України. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду (ч.2 СТ.168КПК України). Відповідно до ч.І ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. 12.12.2016 р. адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 надіслав поштою до прокурора у кримінальному провадженні № 0000250 від 21.08.2015р. Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 клопотання від 11.12.2016р. про повернення тимчасово вилученого майна, що підтверджується фіскальним чеком 399 від 12.12.2016р. Як вбачається з роздруківки з сайту Укрпошти, про пересилання поштових відправлень. Генеральна прокуратура України отримала зазначене клопотання 14.12.2016р. Проте розгляд клопотання станом на 23.12.2016р. не відбувся та майно не повернуто. Отримавши зазначене клопотання прокурор повинен був вирішити чи є підстави для його задоволення та перевірити чи майно, яке було вилучено безпідставно та повернути безпідставно вилучене майно, тобто майно, яке не має статусу доказів по справі.

Згідно ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений дим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасово вилученого майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його вилучено.

Проте, відповідно до норм передбачених в КПК України арешт на зазначено майно не накладався. Згідно ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Під час обшуку були вилучені документи та речі, що належать заявникові.

Згідно ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Прокурор ОСОБА_8 заперечував проти задоволення скарги, вказуючи на те, що речі та документи, які були вилучені під час обшуку зазначені в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, при цьому були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Отже підстави для повернення вилученого майна відсутні.

Вислухавши адвоката, прокурора, вивчивши надані сторонами матеріали, слід дійти наступного висновку.

Згідно ст.236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.

Згідно до протоколу Першого Конвенції Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З урахування вказаних положень орган досудового розслідування зобов`язаний як найшвидше вирішити питання про значення вилученого майна для досудового розслідування кримінального провадження, можливість залишення завірених копій та повернення оригіналів, з метою не порушення права особи, у якої воно було вилучено, а також з метою недопущення зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

В даному випадку майно, яке було вилучено підчас обшуку17 червня 2016 року, не є тимчасово вилученим майном, оскільки про нього прямо надало дозвіл на відшукання та вилучення в ухвалі слідчого судді від 03 червня 2016 року .

При цьому , вилучене майно має бути оглянуто, докладно описано та з урахуванням положень ст.100 КПК України , визначений статус речового майна ( при наявності достатніх підстав) .

Із дослідженого в судовому засіданні вбачається, що частина з вилученого дійсно визана слідчим речовими доказами, при цьому із постанови не можливо встановити чи мають речі та документи доказове значення у кримінальному провадженні.

При цьому враховуючи положення ст.100 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний вирішити питання у відповідності до ч3 ст.100 КПК України у найкоротші строки.

Не вчинення вказаних дій є порушенням положень КПК України .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 100,236,303,307,309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора , що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000250 від 21.08. 2015р. вирішити питання у відповідності до вимог ст. 100 КПК України щодо вилученого у ОСОБА_4 під час обшуку 17 червня 2016 року, майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1