СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/192/17
Провадження № 1-кп/306/54/17
Рядок статзвіту 18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2017 року м.Свалява
Свалявський районний суд Закарпатської області
у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який народився та проживає в
АДРЕСА_1 , громадянство України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого (якому 04.11.2016 року Виноградівським ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою ),
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 02 листопада 2016 року близько 11 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , належному на праві приватної власності ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, таємно викрав з люстри коридорного приміщення 1 люмінесцентну (енергозберігаючу) лампу денного освітлення марки «MAXUS», бувшу у використанні, з люстр вітальної кімнати 5 люмінесцентних (енергозберігаючих) ламп денного освітлення марки «MAXUS», бувших у використанні, з люстри кухонної кімнати 4 люмінесцентних (енергозберігаючих) ламп денного освітлення марки «MAXUS», бувших у використанні, з люстр спальної кімнати 4 люмінесцентних (енергозберігаючих) ламп денного освітлення марки «MAXUS», бувших у використанні, які належали ОСОБА_4 , вартістю 40 грн., 23 коп. кожна, загальною вартістю 563 грн., 22 коп., чим заподіяв останньому майнову шкоду на вказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.185 КК України.
Копію обвинувального акту підозрюваний ОСОБА_5 отримав 23 січня 2017 року, від захисту інтересів адвокатом на досудовому розслідуванні - відмовився.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та суду показав, що 02 листопада 2016 року, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , який належить потерпілому ОСОБА_4 вчинив крадіжку люмінесцентних (енергозберігаючих) ламп марки «МАХUS», вказані лампи були знайдені в нього працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілого та просив суд його суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 дав суду показання про те, що вказаний будинок він здає подобово, і у листопаді 2016 року він здав цей будинок обвинуваченому ОСОБА_5 , та виявив що з будинку (з люстр у кімнатах) пропали люмінесцентні лампи марки «MAXUS», про що він заявив в поліцію. Частково викрадене ОСОБА_5 йому повернуто, тому претензій майнового характеру до обвинуваченого не має. При призначенні обвинуваченому покарання, просив суд його суворо не карати.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а учасники судового провадження не заперечили щодо встановлених фактичних обставин, тому суд, на підставі ч. 3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту обставин справи, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому з врахуванням обсягу доказів, які досліджувались у судовому засіданні, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто в умисному таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно.
При вирішенні питання призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, враховує постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про його особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, та у відповідності до ст.ст. 50, 65 КК України призначає покарання необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім цього суд враховує, що ОСОБА_5 є людиною молодого віку з належним станом здоров`я, при цьому ніде не працює та суспільно-корисною працею не займається, за місцем реєстрації та постійного проживання скарг на його поведінку не надходило та характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, про що свідчила його поведінка в судовому засіданні, та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, у справі не встановлено.
Зважаючи на викладене, позицію прокурора та потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання, в сукупності з вищенаведеними пом`якшуючими покарання обставинами, та, враховуючи ту обставину, що обвинувачений утримується під вартою, у зв`язку з обранням запобіжного заходу щодо нього в межах іншого кримінального провадження, суд доходить висновку, про призначення ОСОБА_5 покарання в межах закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді обмеження волі, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, та з врахуванням обставин справи і особи обвинуваченого, вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з визначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторона обвинувачення не заявляла та підстав для його застосування до набрання вироком законної сили, суд не вбачає
Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
5 люмінесцентних (енергозберігаючих) ламп денного освітлення марки «MAXUS», бувших у використанні, - повернути власнику ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Свалявський районний суд Закарпатської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча:

Суддя ОСОБА_1