Справа № 461/4430/17
Провадження № 1-кс/461/4373/17
УХВАЛА
іменем України
04.07.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову заступника начальника другого слідчого відділу СУ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 31.05.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №00000057 від 17.02.2017 року та направити матеріали провадження для продовження досудового розслідування.

В обґрунтування скарги покликається на те, що із оскаржуваною постановою не погоджується, оскільки слідчим не виокремлено індивідуальні дії кожного з вказаних ним підозрюваних, не надано їм належної правової оцінки в рамках диспозиції ст.375 КК України. Окрім того, вважає, що слідчим не надано жодної оцінки винесеним завідомо неправосудним ухвалам суддів, які були скасовані вищестоящими інстанціями. Окрім того, вважає, що він пропустив строк на оскарження з поважних причин, оскільки постанову про закриття кримінального провадження отримав 15.06.2017 року поштовим зв`язком. Зазначив, що оскільки останній день подачі скарги припав на вихідний день, ОСОБА_3 дану скаргу відправив на наступний день, тобто 26.06.2017 року поштовим зв`язком. У зв`язку з цим просить суд поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, а скаргу задоволити.

Так, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_3 15.06.2017 року отримав поштовим зв`язком постанову від 31.05.2017 року про закриття кримінального провадження. Дану скаргу ОСОБА_3 відправив до Галицького районного суду м.Львова поштовим зв`язком 26.06.2017 року.

За таких підстав, слідчий суддя вважає за необхідне поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримав, просив таку задоволити з підстав, викладених у ній.

Слідчий у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив та пояснив, що всі необхідні слідчі дії проведені та на законних підставах винесена постанова про закриття кримінального провадження. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Під час судового розгляду скарги встановлено, що у провадженні заступника начальника другого слідчого відділу СУ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №00000057 від 17.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.375 КК України.

31.05.2017 року постановою заступника начальника другого слідчого відділу СУ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 закрито дане кримінальне провадження.

У постанові про закриття кримінального провадження ОСОБА_4 зазначив, що ним було проведено ряд слідчий дій, зокрема допитано потерпілого та свідків, а також досліджено ухвали судів. На підставі зібраних доказів слідчий дійшов висновку про закриття вищевказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.375 КК України.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №00000057 слідчий суддя вважає, що постанова слідчого від 31.05.2017 року є законною та обґрунтованою, оскільки під час її винесення заступником начальника ОСОБА_4 проведено необхідні слідчі дії та останній дійшов вірного висновку щодо закриття даного кримінального провадження.

Відповідно до ст.126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.
Згідно ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
У п.2 Постанови Пленуму ВСУ № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» зазначено, що виходячи з того, що незалежність суддів є основною передумовою їх об`єктивності та неупередженості, суддя при здійсненні правосуддя підкоряється лише закону і нікому не підзвітний. Суддям забезпечується свобода неупередженого вирішення судових справ відповідно до їх внутрішнього переконання, що ґрунтується на вимогах закону. Рішення в судовій справі має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, під час якого не може надаватися перевага правовій позиції будь-якого учасника судового процесу, в тому числі прокурорів, захисників, представників юридичних чи фізичних осіб.
Пунктом 4 вказаної Постанови встановлено, що суддя не зобов`язаний давати будь-які пояснення щодо розглянутих справ або справ, які знаходяться в його провадженні, а також надавати їх будь-кому для ознайомлення, крім випадків і порядку, передбачених законом. Порушенням принципів самостійності судів та незалежності суддів слід визнавати, зокрема, витребування від судді пояснень з питань, які підлягають чи були предметом обговорення у нарадчій кімнаті або спроби розкриття таємниці постановлення рішення в інший спосіб, витребовування чи вилучення судових справ, розгляд яких не завершено, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, виписок з неї тощо) з порушенням встановленого законом порядку (неповноважним суб`єктом, без належного документального оформлення тощо.
Окрім того, слідчий суддя зазначає, що доводи, на які ОСОБА_3 покликається у своїй скарзі, не впливатимуть на всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин кримінального провадження.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Згідно ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1