Справа № 202/5328/16-к
Провадження № 1в/0202/349/2016
УХВАЛА
Іменем України
27 грудня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора : ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4 , його представника- адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 щодо повернення майна, яке було вилучено під час обшуку у кримінальному провадженні № 0000493

ВСТАНОВИВ:

Заява мотивована тим, що під час обшуку в рамках кримінального провадження № 0000493, який проведено у будинку АДРЕСА_1 , був проведений його особистий огляд його речей і вилучено особисто йому належні грошові кошти в розмірі 913 000 грн., посилаючись на те, що при розгляді вказаного провадження судом не вирішене питання, щодо вилученого у нього майна, просить, в порядку виконання вироку вирішити питання щодо повернення йому грошових коштів.

Під час судового розгляду заявник та його представник підтримали заяву та просили її задовольнити.

Прокурор висловив думку, що заява підлягає задоволенню.

Заслухавши сторони, дослідивши представлені докази суд приходить до нижчевикладеного.

Вироком Індустріального районного суду від 06 вересня 2016 року розглянуто кримінальне провадження № 0000493, затверджено угоду про визнання винуватості від 12 серпня 2016 року, укладену в м. Київ між підозрюваним ОСОБА_6 та прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 ..

ОСОБА_6 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.205 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян- 17000( сімнадцяти тисяч) гривень.

Відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів, що були надані суду, вирішується судом під час ухвалення рішення, яким закінчується кримінальне провадження. У зв`язку з тим, що на розгляді суду знаходилась угода про визнання винуватості, суду не надавались ні докази щодо винуватості обвинуваченого ні речові докази, тому судом не вирішувалась доля речових доказів.

При розгляді цієї заяви представником заявника суду надано ксерокопію протоколу про проведення обшуку, ксерокопію постанови про визнання 913 000 грн. речовими доказами, ксерокопію постанови про передачу коштів на зберігання, отриманих нібито в рамках кримінального провадження № 0000493, будь яких інших доказів не представлено.

Суд вважає, що ксерокопії вказаних документів не можуть вважатись допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, не передбаченому КПК.

Крім того відповідно до ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 537 КПК України визначено перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків. Однак, цей перелік не передбачає повноважень суду щодо вирішення питання речових доказів, які не були предметом розгляду суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а в н о в и в :
у задоволенні заяви ОСОБА_4 щодо повернення майна- грошових коштів, які було вилучено під час обшуку у кримінальному провадженні № 0000493- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 діб з дня її ухвалення.
Суддя: ОСОБА_8