Справа № 346/504/17
Провадження № 1-в/346/48/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия справу про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, засудженого 28.04.2015 року Городенківським районним судом Івано-Франківської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 11.02.2016 року зараховано строк перебування під вартою 3 місяці 14 днів у строк відбування покарання

ВСТАНОВИВ:

Засуджений звернувся до суду з заявою, в якій просить звільнити його від не відбутого строку покарання умовно-достроково.

В судовому засіданні засуджений заяву підтримав.

Представник адміністрації колонії, проти задоволення заяви заперечив, оскільки комісія прийшла до висновку, що засуджений не став на шлях виправлення

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, заслухавши пояснення, учасників кримінального провадження, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Так, згідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність лише формально-юридичних, проте, відсутність в повному обсязі оціночних підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 , оскільки за період відбування покарання засуджений жодного разу не отримував заохочення.

Крім того, при вирішенні даного питання судом враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу довели своє виправлення та стали на шлях виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності, в тому числі дані про його судимості.

Крім того, суд бере до уваги те, що засуджений не сплатив цивільний позов у повному обсязі, працював в 2016 році лише три місяці.

Тому суд не знаходить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 .

На підставі наведеного, ст.81 КК України, керуючись ст. ст. 537-539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання , зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1