Справа № 182/371/16-к
Провадження № 1-кп/0182/240/2016
У Х В А Л А
21.12.2016 року м. Нікополь
Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретар ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.06.2015 року за № 0000637 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , дата народження:
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області,
зареєстрованого у АДРЕСА_1 ,
проживаючого у АДРЕСА_2
ОСОБА_6 , дата народження:
ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження смт. Червоногригорівка, Нікопольського району
Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого у

АДРЕСА_3
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, п. 6, 11, 12 ч.2 ст. 115 КК України
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_10 ,
в с т а н о в и л а:
У провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження від 30.06.2015 року за № 0000637 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, п. 6, 11, 12 ч.2 ст. 115 КК України.
Стосовно обвинувачених було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 22.12.2016 р.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, які враховувались при обранні запобіжного заходу, а саме ризики вчинення кримінальних правопорушень, переховування від суду, оскільки санкція статті, за якою обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , передбачає покарання у вигляді довічного позбавлення волі, що може стимулювати їх до втечі; здійснення тиску на свідків, які ще будуть допитуватись у судовому засіданні.
Потерпіла та її представник підтримали думку прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти продовження строків тримання під вартою та просив змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що має дружину та двох неповнолітніх дітей, а ризиків тиску на свідків не має, т.як свідки по суті справи нічого не пояснювали.
Обвинувачений ОСОБА_6 також заперечував проти продовження строків тримання під вартою та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, посилаючись на тяжке матеріальне становище його дружини та матері, які отримують невелику соціальну допомогу та пенсію, але виплачують кілька кредитів і без його допомоги не зможуть це зробити. Також просить врахувати що і мати, і дружина хворіють.
Захисник обвинувачених підтримав заявлені клопотання.
Вислухавши думку сторін судового провадження, колегія суддів приходить до наступного.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011 року, „Осаковський проти України від 17.07.2014 року та ін).
Як встановлено в судовому засіданні, обираючи дану міру запобіжного заходу, слідчий суддя враховував ті обставини, що існують ризики того, що підозрювані особи можуть переховуватись від органу слідства і суду, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, здійснювати тиск на потерпілу та свідків, також була врахована тяжкість вчинених ним злочинів, репутація обвинувачених. На даний час ці ризики не змінились, продовжує існувати ризик продовження вчинення ними злочинів та переховування від суду, а також продовжують існувати ризики здійснення тиску на свідків, які ще не були допитані в судовому засіданні, що, з огляду на інтереси суспільства, потребує продовження строків тримання під вартою обвинуваченим. Наявність стійких соціальних зв`язків та постійного місця проживання не є підставою для зміни запобіжного заходу, а можуть бути враховані при призначенні міри покарання.
Тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_5 та ОСОБА_6 міри запобіжного заходу.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому закінчується 22.12.2016 р., тому колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити строки тримання під вартою щодо обвинувачених, а в задоволенні клопотання обвинувачених та захисника про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
Оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначається.
Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України, колегія суддів -
п о с т а н о в и л а:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити, в задоволенні клопотання обвинувачених та захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Продовжити щодо ОСОБА_5 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , дата народження: рік 1990, місяць грудень, число - 31, дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на шістдесят днів, тобто до 18 лютого 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3