Єдиний унікальний номер 233/4079/16-к
Номер провадження 11-кп/775/340/2017

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 11-кп/775/340/2017 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер: 233/4079/16-к Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в місті Бахмуті в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000758 від 27 червня 2016 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2017 року стосовно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого м. Костянтинівки Донецької області, громадянина України, із середньою технічною освітою, розлученого, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 09 серпня 2005 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 121, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнився 10 листопада 2010 року на підставі постанови Микитівського районного суду м. Горлівки від 02 листопада 2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 3 місяці 18 днів,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на десять років.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_11 26 червня 2016 року приблизно о 15.00 годині (більш точного часу в ході слідства не встановлено), разом з ОСОБА_12 знаходились поблизу перехресть вулиць Слов`янської та Кримської м. Костянтинівка Донецької області, де разом вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 виникла сварка, під час якої ОСОБА_9 став відчувати неприязнь відносно ОСОБА_12 , на підставі чого у нього виник злочинний намір, спрямований на завдання останньому тяжких тілесних ушкоджень, реалізуючи який, ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , наніс останньому один удар кулаком правої руки у нижню щелепу та один удар кулаком правої руки в район правого ока. Від отриманих ударів ОСОБА_12 впав спиною на землю. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_9 наніс близько п`яти ударів відкритою долонею правої руки в область живота, після чого наніс тильною частиною кулака правої руки близько чотирьох ударів в район обличчя ОСОБА_12 .

Своїми умисними діями, безпосередньо спрямованими на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 заподіяв ОСОБА_12 наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, забій-розтрощення головного мозку важкого ступеня, закритий перелом горизонтальної гілки нижньої щелепи в області кута зліва, синці повік обох очей, садна лобної ділянки справа, крововилив під тверду мозкову оболонку, крововиливи під м`які мозкові оболонки, набряк головного мозку. За ступенем тяжкості стосовно живих осіб носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, і знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті; підкапсульний розрив діафрагмальної поверхні правої частки печінки. Розрив правої частки печінки в області краю. Перелами 5-9 ребер справа по передньо-пахвовій лінії. Синці передньої поверхні грудної клітини справа в проекції 6 міжребер`я по середньо-ключичній лінії, в проекції 6,7 ребер по передньо-пахвовій лінії. За ступенем тяжкості стосовно живих осіб носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, однак з урахуванням характеру і надання медичної допомоги не перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті; крововиливи в м`які тканини шиї в проекції щитовидного хряща, синці передньої поверхні шиї в проекції щитовидного хряща, правої бокової поверхні шиї в проекції верхньої третини грудинно-ключично-соскоподібного м`яза. За ступенем тяжкості стосовно живих осіб носять ознаки легких тілесних ушкоджень, не перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті; синці тильній поверхні лівої кисті біля основи 5 пальця, долонній поверхні правої кисті, садна розгинальної поверхні правого передпліччя у верхній третині, задньої поверхні правого ліктьового суглоба, передніх поверхонь обох гомілок. За ступенем тяжкості стосовно живих осіб носять ознаки легких тілесних ушкоджень, не перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 о 09.00 годині ОСОБА_12 , знаходячись у хірургічному відділенні Міської лікарні м. Костянтинівка Донецької області, від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок набряку головного мозку, обумовленого проявами вищеописаної закритої черепно-мозкової травми.

З даним вироком не погодився обвинувачений ОСОБА_9 , та подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що суд допустив необ`єктивність та неповноту під час судового розгляду кримінального провадження; зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи; вказує на те, що було порушено право на захист, оскільки обвинувачений неодноразово заявляв про неналежне виконання своїх обов`язків захисником, та просив призначити іншого, однак йому було відмовлено; говорить про те, що висновки експертизи необхідно ставити під сумнів, оскільки сама експертиза неповна та необ`єктивна; вказує, що в суді не було допитано всіх свідків по справі, а також судово-медичного експерта; крім того, обвинуваченого позбавили можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження; також, порушення прав обвинуваченого мало місце під час продовження міри запобіжного заходу.

В судовому засіданні апеляційного суду:

- прокурор заперечувала проти задоволення апеляції, вважала вирок законним та обгрунтованим;

- захисник та обвинувачений підтримали доводи апеляції.

- потерпіла заперечувала проти задоволення апеляції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція обвинуваченого підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Як вбачається з матеріалів, до участі в провадженні як захисник був залучений адвокат ОСОБА_13 .

В судовому засіданні 27 грудня 2016 року обвинуваченим ОСОБА_9 був заявлений відвід захиснику ОСОБА_13 з причини неналежного, на думку обвинуваченого, проведення захисту. Ці ж доводи підтвердив обвинувачений і в судовому засіданні апеляційного суду. Але, як слідує із відтвореного аудіо запису судового засідання, відвід судом не був вирішений, а натомість суд вступив в тривалі дебати з обвинуваченим.

Перевіряючи доводи апеляції в частині неналежного захисту, колегія суддів зазначає, що позиція обвинуваченого під час всього провадження була направлена на намагання довести свою невинність в заподіянні саме тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, оспорюванні їх кількості та причинного зв`язку його дій зі смертю потерпілого ОСОБА_12 . Він заявляв клопотання про допит свідків, виклик судово-медичного експерта для допиту в судовому засіданні, допиту лікарів.

Право на захист є конституційною засадою кримінального процесу.

Публічний характер кримінального процесу визнає обов`язок слідчого, прокурора, слідчого судді, суду роз`яснити особі право мати захисника, забезпечити їм право отримати кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника, а також можливість захищатися встановленими законом засобами захисту від підозри чи обвинувачення. Ця вимога узгоджується з положеннями КЗПЛ (п «с» ч.3 ст. 6), а також практикою ЄСПЛ, який у рішенні у справі « Артико проти Італії» від 13.05.1980р. визнав, що у ст. 6 Конвенції йдеться про правову допомогу, а не про призначення захисника. Само призначення ще не є ефективною правовою допомогою, призначений адвокат може через різні обставини не виконати належним чином свої професійні обов`язки. Органи влади, «якщо вони проінформовані про це, повинні або змінити захисника, або примусити його виконувати свої професійні обов`язки».

Враховуючи зазначені положення, суду першої інстанції слід було визначитись з тим, чи належним чином здійснює свої повноваження захисник, чи не має протиріч в позиціях обвинуваченого та його захисника, та прийняти відповідне рішення, передбачене процесуальним законом.

Крім того, в судовому засіданні 27.12.2016 року суд задовольнив клопотання обвинуваченого про допит свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , при цьому захисник ОСОБА_13 зайняв пасивну позицію з цього приводу. Але згодом, обговорюючи це питання, суд прийняв відмову ОСОБА_9 від допиту свідка ОСОБА_16 та не виконав своєї ж ухвали про допит свідка ОСОБА_17 .

Слід також звернути увагу на доводи апеляції щодо неповноти висновків судово-медичної експертизи. Саме на допиті судово-медичного експерта наполягав обвинувачений в судовому засіданні, але суд не вирішив його клопотання.

Проте, суд першої інстанції не звернув увагу, що експерт не відповів на питання слідчого щодо часу утворення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ( а.к.п.87-91). Ця обставина має важливе значення з огляду на те, що обвинувачений заперечує, що виявлені тілесні ушкодження були наслідком його дій, стверджує про можливість їх заподіяння іншими особами, заперечує причинний зв`язок між його діями та смертю потерпілого.

Таким чином, колегія суддів вважає порушення, допущені судом, прямим порушенням вимог ст. 412 КПК України, що є безумовною підставою до скасування обвинувального вироку, з призначенням нового розгляду в тому ж суді, але в іншому складі суддів, під час якого справу потрібно розглянути з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства, перевірити інші доводи апеляції.

З огляду на положення ст. 407, 420 КПК України щодо повноважень суду першої інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, враховуючи, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, колегія суддів не має повноважень ухвалити новий вирок, так як про це відсутнє клопотання апеляційної скарги.

Крім того, колегія суддів, з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, можливість переховуватися від суду , вчинити інше правопорушення, вважає за необхідне залишити йому раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2017 року скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в Костянтинівському міськрайонному суді

Запобіжний захід ОСОБА_9 у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 25 червня 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді