Справа № 192/688/17
Провадження № 1-кп/192/117/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" липня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 не одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, має середню освіту, військовозобов`язаний, раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ОСОБА_3 09 травня 2017 року о 15 годині 30 хвилин, знаходячись в кухні будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_5 побачив на столі мобільний телефон. Достовірно знаючи, що телефон належить його знайомому ОСОБА_6 , та що останній залишив його без нагляду, ОСОБА_3 керуючись злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, здійснив крадіжку мобільного телефону марки «NOMI», модель і242, вартістю 1 230 гривень 21 копійка, який належить ОСОБА_6 , після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник.
Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 1 230 гривень 21 копійка.
В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.
ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним злочину. В судовому засіданні пояснив, що 09 травня 2017 року о 15 годині 30 хвилин він разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 знаходився в кухні будинку АДРЕСА_3 . На столі в кухні він побачив мобільний телефон марки «NOMI», модель і242, вартістю 1 230 гривень 21 копійка, який належить ОСОБА_6 , та коли останній вийшов з кімнати взяв його і разом з телефоном зник з будинку. В подальшому планував продати мобільний телефон, але не встиг. Повернув його потерпілому. Свою вину визнав повністю, каявся у скоєному.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засіданні не з`явився, повідомлений належним чином. З`ясувавши думку учасників процесу суд ухвалив проводити судове засідання без участі потерпілого.
Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких вони правильно розуміють, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина обвинуваченого в скоєнні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України не встановлено.
Вирішуючи відповідно до ст. 65 КК України питання про вид та міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, не одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей.
Суд вважає, що призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу не відповідатиме ступеню тяжкості інкримінованого злочину, особі обвинуваченого, його суб`єктивному відношенню до вчиненого злочину. Крім того, відповідно до положень ст.53, ч.3 ст.57 КК України ОСОБА_3 не можуть бути призначені покарання у виді штрафу на користь держави та виправних робіт, оскільки обвинувачений не працевлаштований.
З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд вважає за необхідне й доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт у межах санкції ч.1 ст.185 КК України, вважаючи, що дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 180 (сто вісімдесят) годин.
Строк покарання рахувати з моменту початку його фактичного виконання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1