Справа № 676/6209/16-к
Провадження № 1-кп/676/246/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2017 року м. Кам`янець-Подільський
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_9 ,
-05.12.1996 року вироком Залізничного районного суду м. Львова за ст. 102 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі;
-12.02.1999 року вироком Кам`янець-Подільського міського суду за ч.3 ст.206, ч.1 ст.101, ч.3 ст. 222, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, звільненого на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 03.06.2005 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 6 місяців 15 днів;
-07.03.2006 року вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду за ч.2 ст.187, ст.71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі;
-13.08.2014 року вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду за ч.2 ст.185 КК України до 5 місяців арешту;
-12.07.2016 року вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду за ч.2 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт (відбув покарання повністю),
у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_8 17.06.2016 року близько 15 год. 30 хв., перебуваючи у каньйоні річки Смотрич, поруч з мостом, що знаходиться на відстані близько 150 м від будинку № 90 по вул. Руська у м. Кам`янці-Подільському, скориставшись відсутністю уваги з боку малолітньої ОСОБА_10 , з жіночої дерматинової сумки оранжевого кольору на березі річки умисно, таємно, повторно шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «iPhone 4s» ІМЕІ: НОМЕР_1 , білого кольору, вартістю 5000 грн., з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , вартістю 30 грн., на рахунку якої грошових коштів не було, та пластмасовим чохлом біло-червоного кольору, вартістю 199 грн., який належить потерпілій ОСОБА_11 , спричинивши їй майнової шкоди на загальну суму 5229 грн.
Крім того, ОСОБА_8 30.12.2016 року близько 12 год. в м. Кам`янці-Подільському, під час відбування покарання у виді громадських робіт згідно вироку Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12.07.2016 року, перебуваючи у підсобному приміщенні КП «Житловик» по вул. Гунська, 9/7, умисно, повторно шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Nokia 308» ІМЕІ: НОМЕР_3 , вартістю 342 грн., у шкіряному чохлі вартістю 57 грн., у якому містилась сім-картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 грн. та картка пам`яті, об`ємом 2 Гб, вартістю 100 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 524 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину в пред`явленому обвинуваченні по епізоду, який мав місце 17.06.2016 року, визнав повністю, по епізоду від 30.12.2016 року частково та суду пояснив, що влітку 2016 року, йдучи в гості до співмешканки ОСОБА_12 , вирішив скупатися в каньйоні р. Смотрич. Побачив двох дівчат, які купалися в річці, а на березі - складені жіночі речі та сумку, на якій лежав мобільний телефон. Взявши вказаний мобільний телефон, пішов з місця події. Через місяць подарував викрадений мобільний телефон ОСОБА_12 , яка здала його в ломбард. Вину в пред`явленому обвинуваченні по епізоду, який мав місце 30.12.2016 року, визнав частково. Суду пояснив, що 30.12.2016 року близько 12 год., зайшов до підсобного приміщення КП «Житловик», на якому відробляв громадські роботи, щоб переодягнутися. Побачив потерпілого ОСОБА_7 , який дрімав, та запитав чи можна взяти в нього мобільний телефон для здійснення дзвінка, на що останній щось нечітко відповів та махнув рукою. Зрозумівши жест ОСОБА_7 як дозвіл, він взяв зі столу телефон, витягнув сім-карту ОСОБА_7 , заклав свою, зателефонував до співмешканки, після чого терміново пішов до аптеки за ліками дитині, а потім додому, при цьому забувши повернути телефон. Згодом до нього зателефонував ОСОБА_7 з вимогою повернути телефон, на що він, боячись, що ОСОБА_7 звернеться в поліцію, відповів, що телефону в нього немає. Того ж дня, він пішов на КП «Житловик» та віддав телефон іншому працівнику підприємства ОСОБА_13 , оскільки ОСОБА_7 на робочому місці вже не було. Вказав, що умислу викрадати телефон в нього не було, він взяв телефон лише щоб зателефонувати, однак забув його повернути. Додав, що сім-карту ОСОБА_7 після того як витягнув з телефону поклав в кишеню штанів, а згодом загубив.
Крім повного визнання вини обвинуваченим по епізоду 17.06.2016 року його вина в скоєному повністю доведена поясненнями свідка та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.
Так, свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що в червні 2016 року її співмешканець ОСОБА_8 запропонував їй здати мобільний телефон марки «iPhone» в ломбард, пояснивши, що йому потрібні гроші. На вказану пропозицію вона погодилась та здала мобільний телефон на свій паспорт до ломбарду, за що отримала грошові кошти в сумі 1000 грн., з яких 800 грн. віддала ОСОБА_8 , а 200 грн. залишила собі. Через тиждень до неї зателефонували з ломбарду та повідомили, що закладений нею телефон викрадений. На її запитання про походження телефону, ОСОБА_8 відповів, що викрав його з жіночої сумки дівчат, які купалися в каньйоні р. Смотрич.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту з фото-таблицею від 27.12.2016 року (а.с.70-76 т.2), ОСОБА_8 добровільно, у довільній формі розповів та показав на місці події, як та за яких обставин він 17.06.2016 року в каньйоні р. Смотрич з жіночої сумки викрав мобільний телефон.
Не визнання вини обвинуваченим по епізоду 30.12.2016 року, розцінюється судом як намагання уникнути ним відповідальності, об`єктивно спростовується в суді показами потерпілого та матеріалами кримінального провадження.
Так, потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 30.12.2016 року, переодягнувшись в підсобному приміщенні на своєму робочому місці в КП «Житловик» по вул. Гунська в м. Кам`янці-Подільському, залишив там свій мобільний телефон та пішов ремонтувати автомобіль. Коли повернувся, виявив відсутність мобільного телефону. Одразу зателефонував до ОСОБА_8 , який відробляв громадські роботи на підприємстві та якого бачив того дня в підсобці, та сказав йому повернути мобільний телефон через 15 хвилин, у іншому разі - викличе поліцію. ОСОБА_8 в свою чергу повідомив, що не брав телефон, однак знає хто взяв. Оскільки по спливу 15 хвилин, телефон не було повернуто, він викликав працівників поліції, а через годину до нього зателефонували колеги з роботи та повідомили, що ОСОБА_8 приніс викрадений телефон. Не чув щоб обвинувачений просив дати телефон для здійснення дзвінка, будь-якого дозволу ОСОБА_8 на користування своїм телефоном не давав. Додав, що в телефоні була відсутня його сім-карта.
Відповідно до висновку експерта № 137т від 20.02.2017 року (а.с.34-37 т. 3) станом на 30.12.2016 року ринкова вартість мобільного телефону «Nokia 308», могла становити 342 грн., чохла до мобільного телефону 57 грн., які було оглянуто протоколом огляду доказів від 23.02.2017 року (а.с.38 т.3).
Відповідно до довідок ПП ОСОБА_15 (а.с.47 т.3) станом на 30.12.2016 року вартість бувших у використанні карти пам`яті, об`ємом 2 GB, могла становити 100 грн., сім-карти мобільного оператора «Київстар» - 25 грн.
Сукупність зазначених доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно. При цьому, судом критично оцінюються показання обвинуваченого про відсутність у нього умислу на вчинення кримінального правопорушення по епізоду 30.12.2016 року, оскільки вони спростовуються показами потерпілого та вищевказаними доказами по справі, а також суд не приймає його показання до уваги та вважає їх спробою уникнути кримінальної відповідальності з наступних міркувань.
Зокрема, потерпілий ОСОБА_7 , як в ході досудового розслідування так і будучи допитаним в ході судового слідства дав показання, що 30.12.2016 року він залишив телефон в підсобному приміщенні КП «Житловик» та пішов ремонтувати автомобіль, а коли повернувся виявив його відсутність. Одразу зателефонував ОСОБА_8 з вимогою повернути телефон, на що останній відповів, що не брав телефон, однак через певний проміжок часу саме ОСОБА_8 приніс викрадений телефон та віддав робітникам підприємства. При цьому в мобільному телефоні була відсутня сім-карта ОСОБА_7 .
З огляду на послідовність та узгодженість показань потерпілого ОСОБА_7 , відповідність його показань дослідженим матеріалам справи, будь-яких підстав сумніватися у достовірності та правдивості його свідчень у суду немає.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він взяв мобільний телефон з дозволу ОСОБА_7 для здійснення телефонного дзвінка, а не з метою крадіжки, спростовується поясненнями самого потерпілого ОСОБА_7 , який чітко вказав, що не чув прохання ОСОБА_8 дати телефон для здійснення дзвінка, при цьому ніякого дозволу на такі дії ОСОБА_8 також не надавав.
Заперечення обвинуваченим ОСОБА_8 прямого умислу на викрадення мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_7 спростовується поясненнями в судовому засіданні самого обвинуваченого, в яких він вказав, що витягнувши з телефону сім-карту ОСОБА_7 , яку в подальшому при невідомих обставинах загубив, здійснив потрібний йому дзвінок, після чого з телефоном пішов в аптеку, а згодом додому, що свідчить про те, що наміру повертати мобільний телефон потерпілому у ОСОБА_8 взагалі не було, при цьому він віддав його лише після того як потерпілий зателефонував йому та наказав повернути викрадений телефон, інакше буде звертатися в поліцію. Крім того, в ході телефонної розмови з потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з невідомих суду причин не повідомив йому про наявність телефону та про намір повернути його власнику, що ніяким чином не узгоджується з версією обвинуваченого про відсутність умислу на крадіжку вказаного телефону.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , які виразились у таємному викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_8 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.
При обранні обвинуваченому міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який має на утриманні малолітню доньку та проживає з матір`ю інвалідом ІІ групи.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом встановлено щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом встановлено рецидив злочинів.
Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.
ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, в тому числі за умисні злочини проти власності, вчинив новий умисний злочин під час відбування покарання за попереднім вироком, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, враховуючи наведене, з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, оскільки таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_8 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.
Керуючись ст.ст.373-375 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_8 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 07.07.2017 року, зарахувавши в строк час тримання під вартою: з 22.02.2017 року по 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року); з 21.06.2017 року по 06.07.2017 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов не заявлено.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Nokia 308» та чохол, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 (а.с.39, 40 т.3) залишити йому.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 263,88 грн. (а.с.33 т.3).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченим та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя